Справа № 569/298/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Першої
Рівненської державної нотаріальної
контори про визнання права власності в
порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суду з позовом до
Першої Рівненської державної
нотаріальної контори про визнання
права власності в порядку спадкування,
зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер
батько позивача ОСОБА_3, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, та після його
смерті залишилося спадкове майно, у
вигляді частини АДРЕСА_1. Дана квартира
на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 19 червня
1996 року, належить позивачу та покійному
ОСОБА_3, на праві приватної спільної
сумісної власності. Позивач звернулася
до Першої Рівненської Державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщину, але останній було
відмовлено, оскільки в Свідоцтві про
право власності на житло, а саме в
квартирі не визначені частки. Просить
суд визначити, розмір часток у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 та за
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 - по 1/2
частці за кожною особою.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позов
задоволити та визначити розмір часток
у праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 та за
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 - по 1/2
частці за кожною особою.

Представник відповідача першої
Рівненської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
однак на адресу суду надійшла заява, в
якій останні просять суд, справу
розглядати у відсутність їхнього
представника.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
помер батько позивача ОСОБА_3, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, та після його
смерті залишилося спадкове майно, у
вигляді частини АДРЕСА_1. Дана квартира
на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 19 червня
1996 року, належить позивачу та покійному
ОСОБА_3, на праві приватної спільної
сумісної власності. Позивач звернулася
до першої Рівненської Державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщину, але останній було
відмовлено, оскільки в Свідоцтві про
право власності на житло, а саме в
квартирі не визначені частки

Відповідно до ст. 10 ч. 3 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Майно, що знаходиться в спільній
сумісній власності, має особливий
правовий режим та пов'язане з наявністю
певних додаткових обмежень щодо його
розпорядження, спадкування, тощо.

Статтею 355 ЦК України визначено, що
майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить
їм на праві спільної власності (спільне
майно). Таке майно може належати особам
на праві як спільної часткової так і на
праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України
встановлено, що спільна власність двох
або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 370 та ст.. 372 ЦК України
встановлено, що співвласники спільної
власності, що перебуває у спільній
сумісній власності, мають право на
виділення частки із майна, що є у
спільній сумісній власності або на її
поділ.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 та ч. 2 ст. 372 ЦК
України визначено, що у разі виділу або
поділу частки, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

По аналогії зі статтею 370 ЦК України,
яка передбачає виділ частки із майна,
що є у спільній сумісній власності,
законом встановлюється два етапи, які
мають пройти співвласники при
вирішенні питання про виділ частки із
майна, що перебуває у спільній сумісній
власності.

Перший етап полягає у досягненні
домовленості співвласниками у
спільній сумісній власності про
визначення частки у майні того із
співвласників, який бажає виділу.

Частина 2 ст.370 ЦК України встановлює, що
у разі виділу частки із такого майна,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Другий етап виділу частки
регламентується ч.3 цієї самої статті і
є нормою, яка при подальшому
застосуванні відсилає до порядку,
встановленого ст.364 ЦК України, що
регулює порядок виділення частки у
праві спільної часткової власності.

За наведених обставин, оцінкою
досліджених доказів у відповідності
до положень чинного законодавства, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованим і
такими, що підлягають до задоволення в
повному обсязі.

Таким чином, оскільки при спадкуванні
частки в майні, розмір якої не
визначено, істотне значення має
встановлення її розміру, що може бути
зроблено також після відкриття
спадщини, спадкоємець не позбавлений
законом такого права, і його право на
визначення частки померлого витікає з
поняття спадкування, яке відповідно до
ст. 1216 ЦК України, є перехід права та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 355, 356, 368, 370, 1226, 1261,
1268 ЦК України, ст. ст.10, 15, 60, 169, 209, 212,
213, 214, 215, 218 ЦПК України, , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Першої
Рівненської державної нотаріальної
контори про визнання права власності в
порядку спадкування - задоволити.

Визначити, що розмір часток у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 та за
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 - по 1/2
частці за кожною особою

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Рівненського

міського суду

Н.Г.Кучина