АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/1609/14
Головуючий 1 інстанції -
Категорія: - спадкові
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів : -
Коваленко І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі: -
Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
заочне рішення Московського районного
суду м. Харкова від 16 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
третя особа приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 про визнання свідоцтва
про право на спадщину частково
недійсним, -

В С Т
А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_6 і просила
визнати частково (в ? частині) недійсним
свідоцтво про право на спадщину, видане
приватним нотаріусом ОСОБА_7 02.09.2010
року. Позивачка посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_8.
Після його смерті залишилася спадщина
у вигляді квартири АДРЕСА_1. вона
прийняла спадщину, звернувшись до
нотаріуса у встановлений трок з
відповідною заявою.

Зі свідоцтва про право на спадщину від
02 вересня 2010 року вбачається, що
нотаріус ОСОБА_7 визнала спадкоємцями
після смерті ОСОБА_8 крім неї і мати
померлого ОСОБА_6 Позивачка вважала, що
зазначене свідоцтва не відповідає
вимогам закону і дійсним обставинам,
оскільки відповідачка - мати померлого,
на її думку, не прийняла спадщину у
встановленому порядку. Позивачка
просила визнати недійсним зазначене
свідоцтво в частині, що мати померлого
ОСОБА_6 має право на ? частину майна
спадкодавця.

Рішенням суду у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі поставлено
питання про скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що рішення
суду не відповідає обставинам справи і
вимогам закону. Апелянт стверджує, що
висновок суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_6 проживала разом із сином і
таким чином прийняла спадщину є
помилковим. Апелянт стверджує, що з
померлим ОСОБА_8 проживала тільки вона.
Мати здоров'ям сина не цікавилася, коли
він хворів допомоги не надавала.
Оскільки ОСОБА_6 не проживала разом із
сином, не подала заяви про прийняття
спадщини у встановленому порядку, то
вона не є спадкоємцем, який прийняв
спадщину. Крім того суд не врахував
постанову нотаріуса про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
від 27 лютого 2013 року.

В судове засідання сторони та третя
особа не з'явилися, про часі місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що підтверджується розписками
про отримання повісток. Належних
доказів про поважність причин неявки в
судове засідання сторони не надали.
Враховуючи вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України
колегія вважає можливим розглянути
справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
обставини справи колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 Після його
смерті відкрилася спадщина. Позивачка
ОСОБА_5 - як дружина померлого і
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на ? частину
квартири АДРЕСА_1 від 02 вересня 2010 року.
В зазначеному свідоцтві про право на
спадщину вказано, що свідоцтво на ?
частину майна, а саме на ? частку
квартири не видано.

З матеріалів справи вбачається, що 21
травня 2010 року до приватного нотаріуса
ОСОБА_7 із заявою про заведення
спадкової справи після смерті ОСОБА_8
звернулася його дружина ОСОБА_5

22 лютого 2013 року до нотаріуса ОСОБА_7
надійшла заява від ОСОБА_6, яка
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. Вона
просила видати свідоцтво про право на
спадщину після смерті її сина ОСОБА_8

25 лютого 2013 року представник ОСОБА_6
повідомив нотаріуса про відсутність у
його довірителя правовстановлюючих
документів на спадщину.

27 лютого 2013 року приватний нотаріус
ОСОБА_7 відмовила ОСОБА_6 у видачі
свідоцтва про право на спадщину з
посиланням на те, що не надано
правовстановлюючих документів на
квартиру. Заявникові рекомендовано
звернутися до суду з питань
витребування необхідних для отримання
спадщини документів у ОСОБА_5

02 вересня 2009 року видано на ім'я ОСОБА_5
свідоцтво про право на спадщину на ?
частину зазначеної квартири.

Позивач вважала, що нотаріус
помилково видав на її ім'я свідоцтво
про право на спадщину на ? частину
квартири. Вона стверджує, що мати
померлого не прийняла спадщину
оскільки в квартирі, яка є спадщиною не
проживала, із заявою про прийняття
спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видано, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом. Судом першої
інстанції встановлено, що свідоцтво
про право на спадщину на ім'я ОСОБА_6 не
видавалося. В свідоцтві про право на
спадщину від 02 вересня 2010 року лише
зазначено, що після смерті ОСОБА_8
залишилося два спадкоємця - мати
ОСОБА_6, яка проживала разом із
спадкодавцем та дружина ОСОБА_5, яка
звернулася із заявою про прийняття
спадщини. Судом першої інстанції
досліджено спадкову справу №09/10 з якої
вбачається, що мати померлого ОСОБА_8 -
ОСОБА_6 постійно проживала разом з
сином. При таких обставинах приватний
нотаріус у відповідності до Закону
України «Про нотаріат» та Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, яка діяла на 2010
рік обґрунтовано видав свідоцтво про
право на спадщину на ім'я ОСОБА_5 на ?
частину спадкового майна, а саме ?
частини квартири. Свідоцтво про право
на спадщину на іншу ? частину квартири
не видано. З постанови від 27 лютого 2013
року вбачається, що ОСОБА_6 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
після смерті ОСОБА_8 і їй запропоновано
звернутися до суду.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачка не довела, що
свідоцтвом про право на спадщину від
02.09.2010 року порушено її права.
Зазначеним свідоцтвом право власності
на іншу ? частину квартири не видано.
Доводи позивача про те, що відповідач
не проживала в спірній квартирі і не
прийняла спадщину не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову. Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують. Колегія погоджується з
рішенням суду і відхиляє апеляційну
скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України судова

колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 16
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -