Номер провадження № 22-ц/785/2055/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтовариний
ринок» ОСОБА_2 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 04 грудня 2013
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промтовариний ринок» до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О
В И Л А:

У червні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Промтовариний ринок» звернулося до
суду до ОСОБА_3 з позовом про стягнення
грошових коштів, мотивуючи це тим, що
ОСОБА_3 з 11 грудня 1992 року до 21 жовтня 2010
року працював на посаді заступника
директора по розвитку в Товаристві з
обмеженою відповідальністю
«Промтоварний ринок». Рішеннями
загальних зборів товариства № 41 від
31.12.2009 року ОСОБА_3 за сумлінне
виконання своїх обов`язків та
істотність його особистого внеску у
розвиток товариства, премійовано у
сумі 8.000.000 грн. та № 25 від 29.06.2010 року у
сумі 3.000.000 грн. Рішенням
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 24.04.2012 року позов
ОСОБА_3 задоволений, з ТОВ
«Промтоварний ринок» стягнуто на
користь ОСОБА_3 преміювальну
винагороду у розмірі 11.000.000 грн.,
компенсацію від втрати частини доходів
у зв`язку з порушенням строків виплати
преміювальних винагород у розмірі
1.387.100 грн. В квітні 2013 року відділом
безпеки ТОВ «Промтоварний ринок» була
проведена перевірка якою було
встановлено, що рішення в частині
преміювання директора по розвитку
ОСОБА_3, прийняте з порушеннями чинного
законодавства і тому 13.05.2013 року
учасниками ТОВ «Промтоварний ринок»
було прийнято рішення про скасування
рішень про преміювання ОСОБА_3 від 31
грудня 2009 року та 29 червня 2010 року, у
зв`язку з чим підстава для оформлення
премії відпала.

Таким чином, ОСОБА_3 безпідставно та
недобросовісно заволодів грошовими
коштами ТОВ «Промтоварний ринок» у
сумі 12387100,00 грн., що завдає суттєвої
шкоди інтересам ТОВ «Промтоварний
ринок». У зв'язку з відмовою
відповідача повернути суму
безпідставно отриманих коштів позивач
змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 04 грудня 2013 року в
задоволенні позову ТОВ «Промтоварний
ринок» відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
представник ТОВ «Промтоварний ринок»
ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати вищезазначене
рішення та ухвалити нове, яким
задовольнити заявлений позов у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено,
матеріалами справи підтверджується,
що:

- ОСОБА_3 з 11 грудня 1992 року до 21 жовтня
2010 року працював на посаді заступника
директора по розвитку в Товаристві з
обмеженою відповідальністю
«Промтоварний ринок»;

- до трудових обов'язків ОСОБА_3
відносилось здійснення організації
фінансово-господарської діяльності
підприємства, налагодження
взаємовигідних відносин з
підприємцями, які здійснюють
підприємницьку діяльність на
території ринку та інше;

- при виконанні своїх посадових
обов'язків ОСОБА_3 було надано
учасникам ТОВ «Промтоварний ринок»
інформацію щодо його впливу на
розвиток товариства, щодо істотності
його особистого внеску у розвиток
товариства, а також щодо сумлінного
виконання ним своїх обов'язків, що
послужило прийняттям учасниками
товариства про преміювання ОСОБА_3
рішень від 31 грудня 2009 року на сумі
8.000.000 гривень та 29 червня 2010 року - на
суму 3.000.000 гривень;

- 24 квітня 2012 року Овідіопольським
районним судом Одеської області було
винесено рішення по справі № 2-1049/11,
яким суд частково задовольнив позов
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтоварний ринок»
про стягнення преміювальної
винагороди, стягнувши з ТОВ
«Промтоварний ринок» на користь ОСОБА_3
преміювальну винагороду у розмірі
11.000.000 гривень, компенсацію втрати
частини доходів у зв'язку із порушенням
строків виплати преміювальних
винагород у розмірі 1.387.100 гривень.
Рішення суду було вмотивоване тим, що
премія ОСОБА_3 була нарахована
відповідно до рішення учасників, у
зв'язку з чим підлягає відшкодуванню;

- ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27.02.2013 року рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 24.04.2012 року
залишено в силі;

- 16 квітня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Семко Б.О. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
щодо примусового виконання рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 24.04.2012 року та
стягнення з ТОВ «Промтоварний ринок»
на користь ОСОБА_3, суму у розмірі 12387100,0
гривень. До теперішнього часу це
рішення суду не виконано;

- рішенням апеляційного суду Одеської
області від 02.10.2013 року було
переглянуто рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 24
квітня 2012 року по справі № 2-1049/11 у
зв'язку з нововиявленими обставинами
та скасовано вказане рішення і
прийнято нове судове рішення, яким було
відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Промтоварний
ринок».

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
Овідіопольського районного суду від
24.04.2012 року, яким стягнуто з ТОВ
«Промтоварний ринок» на користь ОСОБА_3
преміювальну винагороду у розмірі
11000000,00 грн., компенсацію втрати частини
доходів у зв'язку із порушенням строків
виплати преміювальних винагород у
розмірі 1387100,00 грн., а усього 12387100,00 грн.
не виконане. Будь-яких доказів про
отримання ОСОБА_3 преміювальної
винагороди у розмірі 11000000,00 грн.,
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку із порушенням строків виплати
преміювальних винагород у розмірі
1387100,00 грн., а усього в сумі 12387100,00 грн.
представниками позивача не надано.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи, ґрунтується на
законі і є правильним.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися в суд за захистом
свого цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов'язання в натурі.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Як вбачається з матеріалів прав
позов заявлений з підстав ст. 1212, 1214 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Виходячи з правового аналізу норми
даної статті ЦК України, судова колегія
вважає, що умовами виникнення
зобов`язань внаслідок безпіставного
набуття (збереження) майна є:
збільшення майна (збереження) у однієї
особи; втрата майна іншою особою;
причинний зв`язок між збільшенням
майна в однієї особи фі відповідною
втратою майна іншою особою;
відсутність достатньої праової
підстави для збільшення майна в однієї
особи за рахунок іншої особи.

При цьому до відсутності правової
підстави ч. 1 ст. 1212 ЦК України
належить і ситуація, коли підстава, на
якій майно було набуте, згодом відпала.

Кредитором (потерпілим) є особа, за
рахунок якої безпідставно набуте
(збережене) майно. Боржником є особа,
яка безпідставно набула (зберегла)
майно.

За положеннями ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Рішення суду не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Районний суд дійшов правильного
висновку, що стороною позивача не
доведено про збільшення майна
(грошових коштів) у ОСОБА_3 за рахунок
ТОВ «Промтоварний ринок».

Крім того, ТОВ «Промтоварний ринок»
взагалі не зазначено, коли саме, яким
чином, на підставі чого та у зв`язку з
чим ОСОБА_3 отримав преміювальну
винагороду і компенсацію втрати
частини доходів у зв'язку із порушенням
строків виплати преміювальних
винагород.

У зв`язку із скасуванням судового
рішення, яким з ТОВ «Промтоварний
ринок» було стягнуто грошові кошти на
користь ОСОБА_3 і відмовою у позові
ОСОБА_3, позивачем не ставилося питання
в порядку ст. 380, 381 ЦПК України про
поворот виконання.

Доводи апеляційної скарги фактично
дублюють обставини зазначені у
позовній заяві і зводяться виключно до
переоцінки висновків районного суду
без надання належних доказів, які б
спростовували правильність висновків
суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія
розглянувши скаргу в межах позовних
вимог та доводів апеляційної скарги,
вважає, що суд першої інстанції при
вирішенні справи порушень
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують,
внаслідок чого апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова
колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтовариний
ринок» ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 04 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання законної сили ухвалою
суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук