У х в а л а

3 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С. суддів:
Журавель В.І., Ситнік О.М., Умнової О.В.,
Черненко В.А. розглянувши
заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя; за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя та стягнення Ѕ частки
вартості автомобіля,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
поділити між сторонами в рівних
частках майно, що знаходиться в спірній
квартирі, а також інструменти, станки,
обладнання та матеріали для
виробництва меблі; припинити право
власності відповідача на спірну
квартиру в цілому та визнати за
сторонами право власності по Ѕ частці
спірної квартири за кожним, виділивши
сторонам в натурі належні їм частки
квартири у відповідності до висновку
експерта, а в разі відсутності
технічної можливості такого поділу -
визначити порядок користування
квартирою; стягнути з відповідача на
його користь Ѕ частку доходів
відповідача як фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 та Ѕ частину
судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
під час перебування з ОСОБА_2 у шлюбі
ними була придбана квартира АДРЕСА_1,
автомобілі, набуто інше рухоме майно, а
також здійснювалась спільна
підприємницька діяльність. Враховуючи
вказане, просив визнати об'єктами
спільної сумісної власності сторін:
автомобіль КІА Соrento; квартиру АДРЕСА_1
майно, що знаходиться в зазначеній
квартирі загальною вартістю 65 782 грн 05
коп.; інструменти, станки, обладнання та
матеріали для виробництва меблів
загальною вартістю 101 885 грн, що
знаходяться в мебельному цеху АДРЕСА_2

ОСОБА_2 звернулась до суду із
зустрічним позовом, в якому просила
визнати спільною сумісною власністю
сторін автомобіль марки «Opel Movano 2,5Д», 2000
року випуску, та у зв'язку з продажем
вказаного автомобіля ОСОБА_1 без її
дозволу стягнути з нього Ѕ частку його
вартості в сумі 29 719 грн.

Рішенням Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від 22
червня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено
повністю.

Визнано квартиру під АДРЕСА_1 об'єктом
спільної власності - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
припиненням права власності в цілому
на вказану квартиру.

Визнано право власності ОСОБА_1 на Ѕ
частку квартири під АДРЕСА_1.

Визнано право власності ОСОБА_2 на Ѕ
частку квартири під АДРЕСА_1.

Визнано право власності ОСОБА_1 на
частку майна, визначеного у висновках
експерта Кримського
Науково-дослідного інституту судових
експертиз в Автономній Республіці Крим
від 29 березня 2012 року за № 3379 та № 3378,
набутого за час шлюбу з ОСОБА_2,
вартістю 61 665 грн, а саме на: кухонний
гарнітур - 4 тис. грн, вмонтовану духову
шафу «Каізеr» - 3 840 грн, вмонтовану
шафу-купе - 2 400 грн, шафу-купе світлого
кольору - 4 тис. грн, пилосос «Philips FC
9170/01A» - 1 620 грн, стіл комп'ютерний - 810
грн, телевізор «Samsung PS 50 Q7HXIXEY» - 10 тис.
грн, домашній кінотеатр «Samsung» - 4 тис.
грн, кутовий диван світлого кольору з
кріслом - 8 700 грн, стіл більярдний - 3 150
грн, електрокамін - 7 200 грн, верстат
пазувальний, фрезерний для ламелей - 336
грн, верстат пазувальний «OMERSAN» - 3 360
грн, шуруповерт «Metabo» - 60 грн, дриль «Bosh»
- 360 грн, кутовошліфувальна машинка
«Metabo» - 490 грн, електролобзик «Baikal» - 532
грн, електронаждак «Craft» - 214 грн,
електроточило саморобне - 75 грн,
струбцини 8 одиниць - 148 грн,
електроточило для обробки кромок скла
ET-1 - 100 грн, кромкорізи 4 одиниці - 400 грн,
станок свердлильний вертикальний - 640
грн, піч «Bullerian» - 1 680 грн, столи для
зборки меблів 3 одиниці - 1 800 грн,
стелажі для ДСП та фурнітури 3 одиниці -
1 120 грн, шафи для робочого одягу 2
одиниці - 350 грн, мікрохвильова піч
«Elenberg» - 280 грн.

Визнано право власності ОСОБА_2 на
частку майна, визначеного у висновках
експерта Кримського
Науково-дослідного інституту судових
експертиз в Автономній Республіці Крим
від 29 березня 2012 року за № 3379 та № 3378,
набутого за час шлюбу з ОСОБА_1,
вартістю 121 103 грн 63 коп., а саме на:
кухонний куток - 400 грн, стіл кухонний -
280 грн, кухонну витяжку «Каізеr» - 2 560
грн, посудомийну машину «Каізеr» - 5 280
грн, газову варочну поверхню «Каізеr» - 2
800 грн, піч мікрохвильову LG - 640 грн,
холодильник «Whirlpool» - 5 200 грн,
електрочайник «Vitek» - 12 грн 50 коп.,
телевізор «Samsung LCD CE LE-32 S81BX» - 3 600 грн,
диван шкіряний кутовий - 7 тис. грн,
пральну машину «Siemens Plus 5432» - 600 грн,
шафу-купе, вмонтовану
світло-коричневого кольору - 2 400 грн,
стільці 2 одиниці - 240 грн.,
електростеплер - 300 грн, металеві стійки
для ДСП 8 одиниць - 1 280 грн,
електрокомпресор - 3 тис. грн,
кромколицювальний верстат «Beeman» - 4 800
грн, шліфувальний верстат вертикальний
- 280 грн, шліфувальний верстат
горизонтальний - 280 грн, верстат
форматно-розкрійний «Altendorf» - 80 тис. грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 489
грн 59 коп. У задоволені інших позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 1 листопада 2012 року
поділено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно,
сумісне набуте за час шлюбу, з
визнанням за кожним із них права
власності по 1/2 частці на спірну
квартиру та виділенням у натурі майна,
визначеного у висновках експерта
Кримського Науково-дослідного
інституту судових експертиз в
Автономній Республіці Крим від 29
березня 2012 року № 3379 та № 3378, із
зміненням розміру часток у спільному
майні подружжя.

Рішенням апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 6 серпня 2013 року
додаткове рішення Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 1 листопада 2012 року
скасовано.

Рішення Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 22
червня 2012 року скасовано в частині
визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним
права власності на Ѕ частку квартири
АДРЕСА_1 та частку майна, набутого за
час шлюбу, вартістю 182 767 грн 50 коп. і
його поділу, розподілу судових витрат,
і ухвалено у скасованій частині нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3
частки квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на майно, набуте за час шлюбу, вартістю
182 767 грн. 50 коп. та його поділ між ними.
В іншій частині рішення суду від 22
червня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року
рішення апеляційного суду залишено без
змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема ч. 4 ст. 65, ст. 70 СК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, заявник
наводить:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року, якою рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 березня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
22 травня 2013 року залишено без змін;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 2 серпня 2013 року,
якою відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на рішення апеляційного суду
Київської області від 10 липня 2013 року;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року, якою рішення апеляційного суду
Львівської області від 29 липня 2013 року
скасовано, рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 28 березня 2013 року залишено
в силі.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», під судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення :

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов᾽?язковим є те,
щоб цими рішеннями, що набрали законної
сили, був вирішений спір по суті та в
них судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з᾽?ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доводів, наведених заявником,
в обґрунтування заяви та поданої ним
копій ухвал Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року, 2 серпня 2013 року та від 13 листопада
2013 року не вбачається наявних ознак,
які згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є
підставами для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 жовтня 2013 року у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судами ч. 4
ст. 65, ст. 70 СК України.

За таких підстав у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя; за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання майна об'єктом спільної
сумісної власності подружжя та
стягнення Ѕ частки вартості автомобіля
за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 жовтня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С. Ткачук

Судді: В.І.
Журавель

О.М. Ситнік

О.В. Умнова

В.А. Черненко