Справа №
Провадження № 2/200/103/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
Бабушкінський
районний суд

м. Дніпропетровська

у складі :

головуючого судді - Циганкова В.О.,

при секретарі - Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» в особі
Центрального відділення
Дніпропетровського регіонального
управління Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк», третя особа без самостійних
вимог Державна іпотечна установа, про
визнання недійсним додаткової угоди до
договору про іпотечний кредит та
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року позивач
звернувся до суду із позовом до
Закритого акціонерного товариства
Комерційного банку «Приватбанк», третя
особа: Державна іпотечна установа про
про визнання недійсною додаткової
угоди до договору про іпотечний кредит
та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що
28.03.2008 року він з ЗАТ КБ "ПриватБанк"
уклав договір про іпотечний кредит №
DNС0І у відповідності до якого
отримав 291 600,00 грн. Зазначений договір
передбачав відсотки за користування
кредитними коштами у сумі 15% річних (1,25 %
щомісяця). Кредитні кошти було
витрачено за цільовим призначенням.
Листами № 20.1.3.2/6-8847 від 26.06.2008 року
відповідач повідомив його про те, що у
зв'язку з відсутністю рефінансування з
боку Державної іпотечної установи він
з 07.08.2008 року збільшує відсоток за
користування кредитними коштами до 2,09%
на місяць ( 25,08% річних). У разі незгоди з
підвищенням відповідач погрожував
розірвати договір іпотечного
кредитування та достроково стягнути
усю суму кредиту. Розрахунку нових
розмірів відсотків позивачу надано не
було. Позивач був змушений погодитись з
підвищенням відсотків оскільки не мав
потрібних коштів та 01.08.2008 року уклав
Додаткову угоду до договору про
іпотечний кредит № DNС0І від
28.03.2008р., у п.8.1.якої зазначено, що кредит
отримано у розмірі 61 254,51 доларів США із
сплатою відсотків у розмірі 1,17% на
місяць (14,04 на рік). При цьому доларів у
відповідача не отримував. Майже через
два місяці курс долару різко
збільшився. Вважає, що діями
відповідача йому завдано і моральну
шкоду, яку оцінив у 8 000,00 грн. просив суд
визнати недійсною додаткову угоду від
01.08.2008 року, визнати протиправними дії
відповідача стосовно не надання йому
інформації про валютні ризики та
методики визначення валютного курсу;
визнати протиправними дії відповідача,
що надання неправдивої інформації про
відсутність можливості рефінансування
іпотечного кредиту, стягнути з
відповідача завдану моральну шкоду в
розмірі 8 000,00 грн.

Представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримував в повному обсязі та просив
їх задовольнити на підставі обставин,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував, пославшись на
правомірність дій банку щодо укладення
додаткової угоди, оскільки такі дії
відповідають вимогам чинного
законодавства, положенням укладеного
між сторонами кредитного договору.
Просив застосувати строк позовної
давності до позовних вимог ОСОБА_1 і
відмовити позивачу у задоволен
позовних вимог.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився, надіслав
на адресу суду письмові докази в яких
зазначається, що договір про
зазначений іпотечний кредит був
включений відповідачем ПАТ КБ
«Приватбанк»до пулу (групи кредитних
договорів різних позивальників) № 168 та
поданий на розгляд Державній іпотечній
установі, але був знятий з розгляду
Державною іпотечною установою, з того
що банком не надоно в повному обсязі
додаткових документів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що між позивачем, як
позичальником, та відповідачем, як
кредитором, 28 березня 2008 року укладено
договір про іпотечний кредит
№DNС0GІ, за умовами якого кредитор
зобов'язався надати позичальнику
кредит в розмірі 291 600,00 гривень.

Позичальник, в свою чергу, зобов'язався
повернути кредит до 08 березня 2015 року
зі сплатою за користування кредитом
15,00% річних та інші обов'язкові платежі.
(а.с. 100-103/.

Також згідно п.8.8, 8.9 умов зазначеного
договору кредитор має право збільшити
розмір відсотків за договором в тому
числі в разі поточних коливань
відсоткових ставок за вкладами та/або
кредитами, або зміни у
грошово-кредитній політиці НБУ;
підвищення ставки за кредитами
Кредиторів України у відповідній
валюті (по статистиці НБУ); підвищення
ставки більш ніж на 3 відсоткових
пункту за бланковими кредитами
«овернайт»НБУ з дати укладення цього
договору чи останнього перегляду
відсоткової ставки. Викладені
обставини підтверджуються копією
договору про іпотечний кредит №
DNС0GІ від 28.03.2008 року.

Згідно копії листа від 26 червня 2008 року
№20.1.3.2/6-7061 відповідачем з 28 липня 2008
року відсоткова ставка за договором
про іпотечний кредит №DNС0GІ від 28
березня 2008 року була збільшена до 2,09% у
місяць (25,08% річних) (а.с.110).

У випадку незгоди позивача з такими
умовами йому запропоновано в строк не
пізніше ніж за 7 календарних днів до
дати початку дії нової ставки подати
письмово оформлене повідомлення про
незгоду з новими умовами кредитування
банк змушений буде діяти згідно п.8.9.
договору про іпотечний кредит.

01 серпня 2008 року укладено додаткову
угоду до договору про іпотечний кредит
№DNС0GІ від 28 березня 2008 року. У
відповідності до п. 8.1. додаткової угоди
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 61 254,51
доларів США із сплатою відсотків у
розмірі 1,17% на місяць(14,04 на рік)
(а.с.105-107).

Умови кредитного договору
позивачем виконувались на протязі
всього часу в повному обсязі.

Однак незважаючи на те, що пунктом 2.3.1
зазначеного Договору банку надано
право в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом в разі зміні
курсу долара США до гривні, зазначена
умова договору є недійсною оскільки
суперечить ст. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів» від 12.05.1991 року
за № 1023-ХІІ, відповідно до якої
продавець (виконавець, виробник) не
повинен включати у договори із
споживачем умови, які є
несправедливими.

Зазначена відповідачем у договорі
умова про право банку в
односторонньому порядку збільшувати
розмір процентної ставки за
користування Кредитом в разі зміні
курсу долара США до гривні більше ніж
на 10% у порівняні з курсом долара США до
гривні, встановленого НБУ на момент
укладення даного Договору істотно
обмежує позивача права, як споживача.

Крім того в своєму листі від 26.06.2008 року
№ 20.1.3.2/6-7061 відповідач посилався на ті
обставини, що збільшення відсотку за
користування кредитними коштами до 2,09%
на місяць зумовлено відсутністю
рефінансування з боку Державної
іпотечної установи (а.с. 110).

З листів наданих Державною іпотечною
установою вбачається що письмові угоди
між ПАТ КБ «Приватбанк та Державною
іпотечною установою про
рефінансування договорів іпотечного
кредиту № DNС0GІ від 28 березня 2008
року укладеного між ОСОБА_1 та КБ
«Приватбанк»не укладався (а.с.114, 115) .

Таким чином вищевикладені обставини
дають підстави вважати що підвищення
відсотків до 2,09% є безпідставними.

Крім того, відповідно до Закону України
за № 661-У1 від 12.2008 р. (який набрав
чинності 10.01.2009 р.) до ст.ст.1056-1, 1061 ЦК
України та ст.55 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» внесені
доповнення, щодо заборони банкам
змінювати умови договору банківського
вкладу за кредитного договору в
односторонньому порядку.

Так, у відповідності ст.ст.1056-1, 1061 ЦК
України та ст.55 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» з
внесеними вищезазначеним Законом
№661-У11 доповненнями слідує, що
встановлений договором розмір
процентів не може бути збільшений
банком в односторонньому порядку.
Умова договору щодо права банку
змінювати розмір процентів в
односторонньому порядку є нікчемною.

Крім того, п.2.3 Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених постановою
Правління НБУ від 10.05.2007 р. №168 вимагає
від банків інформувати позичальника
про можливі зміни умов кредитного
договору перед його укладенням. А п.3.5
зазначеної постанови дозволяє банку
змінювати процентну ставку лише в разі
настання події, яка має безпосередній
вплив на вартість кредитних ресурсів
банку, та за умови, що така подія не
залежить від волі сторін договору.

Також зазначено, що банки мають права
змінювати процентну ставку за кредитом
у зв'язку з волевиявленням однієї зі
сторін.

Стаття 525 ЦК України забороняє
односторонню відмову від зобов'язання
або зміну його умов, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Таким чином, суд вважає
можливим визнати дії відповідача
протиправними, визнати недійсною
додаткову угоду до договору про
іпотечний кредит № DNС0GІ від 28
березня 2008 року.

Суд також вважає з відповідача на
користь позивачає підлягає стягненню
сума моральної шкоди в розмірі 2 000,00
грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК
України, враховуючи результат
вирішення справи, вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача, понесені останнім при
зверненні до суду судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 10, 57, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» в особі
Центрального відділення
Дніпропетровського регіонального
управління Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк», третя особа без самостійних
вимог Державна іпотечна установа, про
визнання недійсним додаткової угоди до
договору про іпотечний кредит та
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Визнати недійсним додаткову
угоду від 01.08.2008 року до договору про
іпотечний кредит №DNC0GI від 28.03.2008
року, що укладена між ОСОБА_1 та
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Приватбанк».

Визнати протиправними дії
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» щодо
ненадання - ОСОБА_1 - інформації про
валютні ризики та методики визначення
валютного курсу при укладенні
додаткової угоди від 01.08.2008 року до
договору про іпотечний кредит
№DNC0GI від 28.03.2008 року.

Визнати протиправними дії
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» щодо
надання - ОСОБА_1 - недостовірної
інформації у листах №20.1.32/6-8847 та
№20.1.3.2/6-7061 від 26.06.2008 року про
відсутність можливості у Державної
іпотечної установи рефінансувати
іпотечний кредит №DNC0GI від 28.03.2008
року та невиконання зобов'язань
Державної іпотечної установи перед
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Приватбанк».

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2
компесацію за заподіяну моральну шкоду
у сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на користь держави
судовий збір в сумі 107 гривень 30
копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Дніпропетровської
області через Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська.

Суддя
В.О.
Циганков