№2-712/2014
06.03.2014 року Деснянський районний суд
головуючого - судді Скрипка О.І.
при секретарі Федорченко
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства
«ВАП-АСИСТАНС» до ОСОБА_1 про стягнення
суми заборгованості за кредитним
Представник позивача звернувся до суду
з позовом до відповідача про стягнення
суми заборгованості за кредитним
позовні вимоги представник позивача
мотивує тим, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Магістр» та відповідачем
ОСОБА_1 був укладений договір про
надання споживчого кредиту від 12.12.2012
року №З121212/01, згідно з яким Фінансова
компанія надала ОСОБА_1 грошовий кредит
в розмірі 7000 грн. строком до 21.08.2013 року
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок позичальника
ТОВ «ФК «Магістр» свої зобов»язання
виконало в повному обсязі.
Відповідач свої зобов»язання належним
чином не виконує, в результаті чого має
прострочену заборгованість по кредиту
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просить їх задовольнити в повному
обсязі та проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове
засідання не з»явився, повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомляв.

Враховуючи інтереси позивача, тривалий
час розгляду справи, суд вважає за
можливим вирішити справу на підставі
наявних у ній матеріалів та
постановити заочне рішення, проти чого
не заперечує представник позивача, що
відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини
справи в їх сукупності, оцінивши за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об»активному
розгляді справи, зібрані по справі
докази, керуючись законом, суд дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
між ТОВ «Фінансова компанія «МАГІСТР»
(згідно договору уступки права вимоги
№ФК02/06/13 від 05.06.2013 року право вимоги
перейшло до Приватного акціонерного
товариства «ВАП-АСИСТАНС») та
відповідачем був укладений договір про
надання споживчого кредиту від 12.12.2012
року №З121212/01, згідно з яким Фінансова
компанія надала ОСОБА_1 грошовий кредит
в розмірі 7000 грн. строком до 21.08.2013 року
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок позичальника
№101.

Під час підписання договору між
Фінансовою компанією та позичальником
був обумовлений строк та порядок
повернення кредиту: згідно з п.1 п.п.1.1.5
кредит повертається рівними частинами
щотижнево, а саме: за кожні сім
календарних днів користування
кредитом, з урахуванням святкових,
вихідних та банківських робочих днів.

Плата за користування
одержаним/виданим кредитом
встановлена договором та складає 189
процентів річних та сплачується
рівними частинами щотижнево, а саме за
кожні сім календарних днів
користування кредитом. Порядок плати
за користування кредитом викладено в
п.1.2.1 Договору.

З моменту укладання договору
позичальник здійснив повернення
кредиту частково:

за період з 19.12.2012 року по 15.10.2013 року
загальна сума погашеної частини
кредиту (щотижневий платіж за кредитом
та проценти за користування кредитом)
становить 2494 грн.

З моменту останньої оплати позичальник
жодного перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Фінансової
компанії не здійснив, в результаті чого
має прострочену заборгованість по
кредиту в загальній сумі 17058,78 грн., а
саме:

- залишок суми, необхідної для
повернення кредиту по договору - 6821 грн.
42 коп.,

- залишок суми, необхідної для
повернення процентів за користування
кредитними ресурсами по договору - 7864
грн. 11 коп.,

- сума нарахованої пені на дату
оплати - 2373 грн. 25 коп.

Відповідачу було направлено письмову
вимогу про усунення порушень за
кредитним договором. Однак, відповідач
жодних дій, спрямованих на погашення
заборгованості за кредитним договором
не здійснив та взяті на себе
зобов»язання по погашенню кредиту та
сплаті процентів за користування
кредитними коштами не виконав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов»язків є договори.

Оскільки сторони уклали договір, вони
набули взаємних прав та обов»язків.

Так, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
зобов»язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від
зобов»язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов»язання, на
вимогу кредитора зобов»язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов»язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов»язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов»язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.612 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
зобов»язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.
Згідно ст.623 ЦК України, боржник, який
порушив зобов»язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до вимог ст.626 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов»язання.

Представник позивача також вказує, що
звернення до суду із зазначеним
позовом призвело до сплати судових
витрат, які він просить стягнути з
відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 526, 530, 612, 623, 625, 626, 1048, 1049 ЦК
України, ст.ст. 15, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства
«ВАП-АСИСТАНС» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Приватного акціонерного
товариства «ВАП-АСИСТАНС»
заборгованість за основним боргом у
розмірі 6821 грн. 42 коп., заборгованість
по процентах за користування
кредитними ресурсами в розмірі 7864 грн.11
коп., пеню за прострочену оплату за
кредит та прострочену оплату за
процент користування кредитними
ресурсами в розмірі 2373 грн. 25 коп., а
також витрати по сплаті судового збору
в сумі 229 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя: