У х в а л а

17 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,

Фаловської І.М.,
Штелик С.П.,

розглянувши заяву Державного
підприємства «Український державний
геологорозвідувальний інститут» про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Державного
підприємства «Український державний
геологорозвідувальний інститут»,
третя особа - Львівське відділення
Державного підприємства «Український
державний геологорозвідувальний
інститут», про визнання недійсним та
скасування наказу, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення
заробітної плати,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 14 вересня 2012
року позов ОСОБА_3 задоволено частково:
визнано недійсним та скасовано наказ
Львівського відділення Державного
підприємства «Український державний
геологорозвідувальний інститут» від 08
серпня 2011 року № 60 «Про припинення
трудового договору з ОСОБА_3»; стягнуто
з відповідача на користь позивача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 08 серпня 2011 року до
01 липня 2012 року; у задоволенні решти
вимог позові відмовлено.

Додатковим рішенням Личаківського
районного суду м. Львова від 29
квітня 2013 року стягнуто з відповідача
на користь позивача середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 08 серпня 2011
року до 01 липня 2012 року у сумі 12
726 грн, з яких: за період з 08 серпня 2011
року до 15 січня 2012 року
включно - 3 030 грн; за період з 16 січня 2012
року - 9 696 грн.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 03 жовтня 2013 року апеляційну
скаргу ДП «Український державний
геологорозвідувальний інститут»
відхилено, рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 14
вересня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 грудня 2013 року
поновлено ДП «Український
державний геологорозвідувальний
інститут» строк на касаційне
оскарження рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 14 вересня
2012 року, додаткового рішення
Личаківського районного суду
м. Львова від 29 квітня 2013 року, ухвали
апеляційного суду Львівської області
від 03 жовтня 2013 року. Водночас
відмовлено на підставі
п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у відкритті
касаційного провадження в цій справі
за касаційною скаргою ДП «Український
державний геологорозвідувальний
інститут» на рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 14 вересня
2012 року, додаткове рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 29 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 03 жовтня 2013 року.

У лютому 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ДП «Український
державний геологорозвідувальний
інститут» про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права,
а саме - ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що, на
думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, він надав
наступні судові рішення: ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
24 липня 2013 року у справі про визнання
звільнення незаконним, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу;
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
16 лютого 2011 року у справі про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу; ухвалу колегії
суддів Вищого адміністративного суду
України від 05 лютого 2013 року у справі
про визнання неправомірним і
скасування розпоряджень, зобов'язання
вчинити певні дії, відшкодування
моральної шкоди; ухвалу колегії суддів
Вищого адміністративного суду України
від 29 січня 2013 року у справі про
визнання недійсним наказу, поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди; ухвалу
колегії суддів Вищого
адміністративного суду України від
02 листопада 2012 року у
справі про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11«Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
24 липня 2013 року, рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
16 лютого 2011 року, ухвал колегії суддів
Вищого адміністративного суду України
від 05 лютого 2013 року, 29 січня 2013 року, 02
листопада 2012 року не вбачається
передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК
України підстави для перегляду ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 грудня 2013
року, оскільки у зазначених судових
рішеннях зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини
справи не є тотожними у порівнянні з
ухвалою суду, про перегляд якої подано
заяву.

З урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що у
допуску до провадження Верховного Суду
України справи необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Державного підприємства
«Український державний
геологорозвідувальний інститут»,
третя особа - Львівське відділення
Державного підприємства «Український
державний геологорозвідувальний
інститут», про визнання недійсним та
скасування наказу, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення
заробітної плати відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

О.В. Ступак

І.М. Фаловська

С.П. Штелик