печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Дідик М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2013 р. представник позивача
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, в якому просив скасувати
рішення комісії ПАТ «Київенерго»,
зафіксоване протоколом № 1904 від 19.11.2013
р. про розгляд акта про порушення № 23111
від 07.11.2013 р. щодо нарахування до сплати
за недонараховану електроенергію 24944,36
грн. відносно ОСОБА_1 по об'єкту за
адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог зазначив, що
позивач є споживачем електроенергії на
підставі договору про постачання
електричної енергії від 30.08.2013 р. 11.10.2013
р. через підозру на аварію в режимі
електрричної мережі чи вихід з ладу
лічильника електроенергії, позивач
звернувся до відповідача з відповідною
заявою, на які відповідач не
відреагував, в зв'язку з чим, 01.11.2013 р.
позивач для забезпечення
функціонування приміщення був
вимушений приєднатися до електричної
мережі поза лічильником за допомогою
вхідного автоматичного вимикача,
відключивши внутрішню мережу і
лічильник та зірвавши встановлену
відповідачем одну пломбу. 07.11.2013 р.
представниками відповідача було
складено акт № 23111 про порушення. При
розгляді даного акту про порушення
комісією не враховано, що підключення
поза лічильником мало місце через
аварію, про що позивач в належний
спосіб повідомив відповідача. Вказує,
що комісією безпідставно зафіксований
факт порушення споживачем ПКЕЕ, тоді як
мають бути застосовані Правила
користування електричною енергією для
населення. Крім того, обсяг та вартість
електроенергії мають розраховуватися
відповідно до вимог п. 3.5 Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р.
№ 782/12656, що стосується фізичних осіб, а
не п. 2.8. вказаної Методики, що
стосується юридичних осіб.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав поданий позов в
повному обсязі та просив його
задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову, посилаючись
на його необґрунтованість. Подав
письмові заперечення, які долучені до
матеріалів справи.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення заявлених вимог.

Судом встановлено, що 30.08.2013 р. між
сторонами укладено договір про
постачання електричної енергії № 52641,
згідно умов якого постачальник продає
електричну енергію Споживачу для
забезпечення потреб електроустановок
споживача за об'єктами споживача
згідно з умовами цього Договору та
Додатків до Договору, що є його
невід'ємною частиною, а Споживач
оплачує Постачальнику вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього Договору та
Додатків до Договору, що є його
невід'ємною частиною (а.с. 4-29).

Згідно додатку 4 А до вказаного
договору об'єктом постачання
електроенергії є офісне приміщення за
адресою: АДРЕСА_1.

В ході контрольного обстеження
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, працівниками відповідача в
офісному приміщенні, було виявлено
факт порушення ПКЕЕ, а саме: самовільне
підключення електроустановок поза
розрахунковим засобом обліку,
відсутність пломби №75264665 на ввідному
автоматичному вимикачі.

В присутності представника споживача
за фактом порушення складено акт за
№23111 від 07.11.2013р., який ним підписаний
без зауважень (а.с. 32-33).

За результатами розгляду комісією
вказаного акту 19.11.2013 р. було прийнято
рішення провести нарахування згідно з
пунктом 2.8. Методики за період з 30.08.13 р.
по 07.11.13 р. за потужністю: в частині
самовільного підключення визначеною
із найменшої поперечної площі
перерізів проводів використаних у
схемі самовільного підключення (Р=20,79
кВт), в частині порушення обліку - за
дозволеною потужністю згідно умов
договору (Р=18,9 кВт); за режимом роботи: в
частині самовільного підключення - 12
годин протягом доби, 7 днів на тиждень, в
частині порушення обліку - 10 годин
протягом доби, 7 днів на тиждень;
коефіцієнтом використання в частині
порушення обліку 0,5. Сума нарахувань
склала 24944,36 грн.

За результатами розгляду складено
протокол №1904, підписаний
представником споживача без зауважень.
19.11.2013 р. представник позивача отримав
копію протоколу засідання комісії,
розрахунок та рахунок - фактуру. (а.с.
34-35, 43, 44-45).

Згідно п. 2.1. Договору про постачання
електричної енергії № 52641 від 30.08.2013 р.
під час виконання умов цього Договору,
а також вирішення всіх питань, що не
обумовлені цим Договором, Сторони
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством України та Правилами
користування електричною енергією
(далі - ПКЕЕ).

Таким чином, доводи позивача, що він є
побутовим споживачем і на
правовідносини, що склалися між
сторонами поширюються положення
Правила користування електричною
енергією для населення, є
безпідставними. Крім того, при
укладенні договору про постачання
електричної енергії №52641 від 30.08.13 р.
позивачем зазначено об'єкт постачання
електроенергії - офісне приміщення -
додаток № 4А до вказаного Договору.
Така ж характеристика об'єкта
міститься і в Технічному рішенні № 14256/1
з робочого проекту електропостачання.

Дія ПКЕЕ поширюється на всіх юридичних
осіб та фізичних осіб (крім населення).

Згідно п. 1.2 ПКЕЕ, населення - це
споживачі електричної енергії -
фізичні особи, які з метою задоволення
власних побутових або господарських
потреб споживають електричну енергію
для потреб електроустановок, що
належать їм за ознакою права власності
або користування, за винятком
електроустановок, які
використовуються для здійснення в
установленому законодавством порядку
підприємницької діяльності.

Отже, посилання позивача на те що, при
розрахунку обсягу та вартості
електроенергії відповідач повинен був
керуватися положенням п. 3.5 Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за
№ 782/12656, а не п. 2.8. вказаної Методики, що
стосується юридичних осіб також є
безпідставними.

Відповідно до статті 26 Закону України
"Про електроенергетику", споживання
електроенергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватись
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.
Безпечну експлуатацію енергетичних
установок споживача та їх належний
технічний стан забезпечує сам
споживач. Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником,
правил користування електричною та
тепловою енергією, виконання приписів
державних інспекцій з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної та теплової енергії згідно
із законодавством України.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про
електроенергетику", порушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
відповідальність. Одним із видів
правопорушень в електроенергетиці є
порушення правил користування
електричною енергією.

Відповідно до пунктів 6.40.-6.42. ПКЕЕ у
разі виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за
№ 782/12656.

У разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень.

На підставі акта порушень
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформляється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу. Разом з
протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недоврахованої електричної енергії
та/або збитків.

Виходячи з наведеного, дії відповідача
із складання спірного акта та
здійснення нарахування по ньому
чинному законодавству не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Частинами першою, третьою та четвертою
статті 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно зі статтею 57 даного Кодексу
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

З огляду на зазначене вище, суд
приходить до висновку, що позивачем не
надано належних та допустимих доказів,
в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України
правомірності своїх вимог до
відповідача, і тому підстави для
задоволення позовних вимог з наданих
позивачем суду доказів не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 26, 27 Закону України «Про
електроенергетику», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 30,
57-60, 88, 212-215, 293 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
про захист прав споживачів - залишити
без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Х.А. Гладун