Справа №295/1487/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 року
м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В
СКЛАДІ:

Головуючого - судді Комісарчук О.В.

Секретаря
Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Житомирської
міської ради, ОСОБА_2 про визнання права
власності на гараж в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом,
в якому просить визнати право
власності в порядку спадкування на
гараж НОМЕР_1, що знаходиться на
території гаражного кооперативу
«Промінь». В обґрунтування позовних
вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її батько - ОСОБА_3. Після смерті батька
відкрилась спадщина, що включає гараж
НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
«Промінь», по вул. Індустріальній, 14 в м.
Житомирі. Позивач зазначає, що у зв'язку
з тим, що батько за життя не встиг у
встановленому законом порядку
зареєструвати право власності на
гараж, на даний час вона позбавлена
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину та оформити право
власності на гараж.

В судовому засіданні 01.04.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримала в повному обсязі з підстав,
викладених в ньому.

Представник Житомирської міської ради
в судове засідання 01.04.2014 року не
з'явивися, направив до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність.

Залучена до участі в справі в якості
співвідповідача ОСОБА_2 в судове
засідання 01.04.2014 року не з'явилась, про
час, день та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, про що
свідчить її особистий підпис в
повідомленні про вручення судової
повістки (а.с. 109), причини неявки не
повідомила.

У відповідності до ст. 169 ЦПК України
суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності відповідачів.

Згідно з ухвалою Богунського районного
суду м. Житомира від 29.01.2014 року до
участі в справі в якості третьої особи
залучено гаражний кооператив
«Промінь». Представник третьої особи в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3 ( а.с. 8).

Зі змісту спадкової справи № 583/2011 р,
заведеної до майна померлого ОСОБА_3,
вбачається, що спадкоємицею за законом
є його донька - ОСОБА_1 ( а.с.39-99).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був членом
гаражного кооперативу «Промінь», на
території якого мав гараж НОМЕР_1 (а.с.
11).

Право власності на гараж НОМЕР_1 в
гаражному кооперативі «Промінь» за
ОСОБА_3 зареєстровано не було (а.с. 27).

Зі змісту постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії № 2433/02-31 від
18.12.2013 року, виданої державним
нотаріусом Другої житомирської
нотаріальної контори Поліщуком А.І.,
вбачається, що ОСОБА_5, яка діяла від
імені ОСОБА_1, було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3, через
відсутність у заявниці
правовстановлюючих документів, які
підтверджують належність на праві
власності спадкодавцеві майна (а.с. 99).

Згідно зі ст. 19-1 Закону України «Про
кооперацію» у разі викупу квартири,
дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або
приміщення член
житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного кооперативу чи
іншого відповідного кооперативу стає
власником цього майна. Право власності
на таке майно у члена кооперативу
виникає з моменту державної реєстрації
цього права відповідно до закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
свідоцтво про право власності
видається членам житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого відповідного
кооперативу, які повністю внесли
свої пайові внески.

Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В судовому засіданні представник
позивача вказала, що ОСОБА_3 вказаний
гараж збудував за власні кошти.
Зазначила, що документи, які можуть
підтвердити вказану обставину
відсутні.

В пункті 6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
зазначено, що суди повинні мати на
увазі, що у разі повного внесення
пайових внесків за квартиру, дачу,
гараж, іншу будівлю або приміщення,
надані члену житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, в осіб, які мають право на
частку в пайових внесках, виникає право
спільної часткової власності на
квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі
пропорційно розміру частки паю (стаття
18 Закону України від 01 липня 2004 року №
1952-IV «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,
Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IV
«Про кооперацію», стаття 384 ЦК).

Суди повинні розмежовувати право на
спадщину як майнове право (об'єкт
спадкування) та виникнення права
власності на спадкове майно як на
об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має
право звернутися із заявою про
державну реєстрацію переходу права
власності до органу, що здійснює
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно, після прийняття спадщини в
порядку, передбаченому законом. Якщо
право власності спадкодавця не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують підставу для переходу
права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення у нього права власності на
нерухоме майно (стаття 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Доказів, які б підтверджували, що
спадкодавець ОСОБА_3 в повному обсязі
вніс пайовий внесок, як член гаражного
кооперативу, або про те, що гараж був
збудований ним і в який час, ні позивач,
ні її представник не надали, що
унеможливлює суду встановити правову
підставу із застосуванням правових
норм, які діяли на той час, про
виникнення у ОСОБА_3 права власності на
гараж НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
«Промінь».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
кооперацію» членами кооперативу
можуть бути громадяни України,
іноземці та особи без громадянства,
юридичні особи України та іноземних
держав, що діють через своїх
представників, які внесли вступний
внесок та пай у розмірах, визначених
статутом кооперативу, додержуються
вимог статуту і користуються правом
ухвального голосу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у Постанові N 5 від 28.06.91 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ, пов'язаних з діяльністю
гаражно-будівельних кооперативів»
суди повинні враховувати, що вимоги
про неправильність відмови у прийомі в
члени гаражно-будівельного
кооперативу підлягають задоволенню
лише у тому разі, коли право на вступ
до кооперативу виникає з цивільних
правовідносин. Зокрема, таке право
виникає в: особи, якій членом
гаражно-будівельного кооперативу
відчужено гараж, дружини або члена
сім'ї особи, яка вибула з кооперативу,
якщо вони були учасниками спільної
власності на пай і гараж, спадкоємця
померлого члена кооперативу.

В листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28.01.2013 року «Про
практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав»
зауважено, що проблемним є питання
оформлення права власності на гаражі у
гаражних кооперативах, оскільки немає
чіткого законодавчого врегулювання
цього питання, відсутній спрощений
порядок у тих випадках, коли є факт
виділення у встановленому законом
порядку земельної ділянки
гаражно-будівельного кооперативу (далі
- ГБК) для будівництва гаражів, багато
років тому побудованих громадянами за
власні кошти, встановлено факт
прийняття особи членом
гаражно-будівельного кооперативу,
повної сплати ним пайових внесків, а
при переході гаража у власність іншій
особі прийнято рішення виконавчого
органу відповідної місцевої ради про
переоформлення гаража саме на цю особу,
ГБК не заперечує проти права власності
цієї особи на гараж. Слід вважати, що
таких фактів, особливо за наявності
рішення ради, має бути достатньо для
отримання громадянином, у тому числі
спадкоємцем, безперешкодно, поза
судовим вирішенням спору, свідоцтва
про право власності та реєстрацію його
органом БТІ.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

При розгляді справи судом не
встановлено, що у ОСОБА_3 у
встановленому законом порядку виникло
право власності на гараж НОМЕР_1 в
гаражному кооперативі «Промінь», а
тому підстави для визнання за
позивачем права власності на нього в
порядку спадкування відсутні.

Крім того, судом не встановлено
будь-які перешкоди у реалізації
позивачем права на вступ до
кооперативу на правах його учасника, що
передбачає в подальшому можливість
набуття у власність відповідного майна
в позасудовому порядку.

З урахуванням викладеного, суд
відмовляє в задоволенні позову в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про
визнання права власності на гараж в
порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
О.В. Комісарчук