УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Штелик С.П., суддів:
Касьяна О.П., Попович О.В.,Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
представника Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» - Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення Оріхівського
районного суду Запорізької області від
2 серпня 2013 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької
області від 11 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_6 50546 грн 10 коп. заборгованості за
кредитним договором та 505 грн 46 коп.
судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог посилалось
на ті обставини, що 4 серпня 2007 року
між сторонами укладено кредитний
договір, за умовами якого банк надав
відповідачу 6309 грн 60 коп. кредитних
коштів строком на 24 місяці до 3
серпня 2009 року, а відповідач
зобов'язався їх повернути та сплатити 12
% річних за користування ними, однак
своїх зобов'язань не виконав, просило
задовольнити позов.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 2 серпня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року, у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі представник
позивача просить скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, а справу направити на новий
розгляд, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
пропустив трирічний строк позовної
давності, не ставить питання про його
поновлення, що є підставою для відмови
у задоволенні позову незалежно від
наявності заяви сторони у спорі про
застосування позовної давності з
урахуванням вимог ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» про
заборону вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Апеляційний суд погодився з висновками
суду першої інстанції та залишив його
без змін.

Проте погодитися з таким рішенням
апеляційного суду не можна на таких
підставах.

Судами встановлено, що
4 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_6 укладено кредитний договір,
за яким банк надав позичальнику 6309 грн
60 коп. строком на 24 місяці із терміном
повернення до 3 серпня 2009 року
та сплатою 12 % річних за користування
коштами на суму залишку
заборгованості.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав, у зв'язку з чим станом на 26
квітня 2013 року утворилась
заборгованість зі сплати основного
боргу у сумі 5597,30 грн, по процентам за
користування кредитом - 18319 грн 24 коп.,
комісії - 3180 грн 03 коп., пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за кредитом - 20566 грн 38 коп., штрафу
(фіксована частина) - 500 грн і штрафу
(процентна складова) - 2383 грн 15 коп.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується лише
за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмови у
задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції у порушення
вимог ст. ст. 213, 214, 303 ЦПК України не
перевірив законності та
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції, не навів мотивів у
спростування його висновків про
застосування строків позовної
давності та відмови у задоволенні
позову з цих підстав, не перевірив, чи
подавав відповідач заяву про
застосування позовної давності, яка
мала бути ним порушена до ухвалення
рішення судом першої інстанції.

Неправильно застосував пункт 7 ч. 11 ст. 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, та зробив помилковий
висновок про можливість застосування
позовної давності без заяви сторони, не
врахував, що це положення стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямоване на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту, що відповідає правовій
позиції постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику розгляду судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
постановив помилкову ухвалу про
залишення без змін рішення суду першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, що є
підставою для скасування ухвали суду
апеляційної інстанції та направлення
справи на новий розгляд до цього суду,
як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» - Шуліки А.В. потрібно
задовольнити частково, ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької
області від 11 грудня 2013 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» -
Шуліки Аліни Володимирівни
задовольнити частково, ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької
області від 11 грудня 2013 року, скасувати,
а справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
О.П. Касьян

В.М. Коротун

О.В. Попович

О.В. Ступак