АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2178/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Остапенко Н. Г. Доповідач -
Єлізаренко І.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Ремеза
В.А.,

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми
боргу.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що 20 травня 2012
року ОСОБА_3 взяв у борг у нього по
електронній розписці суму у розмірі 14000
грн. з його кредитної картки,
посилаючись на хворобу його дитини,
якій була необхідна невідкладна
медична допомога. Відповідач
зобов»язався повернути вказану суму на
протязі двох місяців. У зазначений
строк відповідач суму заборгованості
не повернув посилаючись на те, що в
нього немає грошових коштів та він не
має наміру повертати борг. Тому
просив суд стягнути з відповідача на
його користь суму боргу в розмірі 20120
грн., яка складається з: боргу в розмірі
14000 грн. та відсотків за порушення
повернення боргу в розмірі 6120 грн.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 грудня
2013 року у задоволені позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи з
позивач ОСОБА_2 зі своєї кредитної
картки 24 квітня 2012 року перевів на
розрахунковий рахунок відповідача
ОСОБА_3 14000 грн. (3, 4).

Звернувшись до суду зі вказаними
позовними вимогами, позивач посилався
на те, що суму у розмірі 14000 грн.
відповідач взяв у нього в борг по
електронній розписці (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України, договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

З матеріалів справи вбачається, що крім
дублікату квитанції та інформації про
платіж стосовно переведення позивачем
грошових коштів на рахунок
відповідача, інших доказів щодо
передачі саме у борг позивачем
вказаної вище суми відповідачу суду
надано не було.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене суд правильно відмовив у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги
стосовно того, що позивач передав
відповідачу грошову суму саме у борг є
безпідставними, оскільки суду не було
надано жодних належних доказів на
підтвердження зазначеного.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до тлумачення діючого
законодавства, незгоди з рішенням суду,
переоцінки висновків рішення суду та
не спростовують правильність рішення
суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що
спростовують правильність рішення
суду апелянтом не наведено, тому
рішення суду підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді