Справа № 654/4511/13-ц
Провадження №2/654/48/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Голопристанський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Чухрай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гола Пристань
Херсонської області в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки та
піклування Голопристанської районної
державної адміністрації Херсонської
області про позбавлення батьківських
прав та визнання батьківства,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав. Позов мотивований
тим, що мають спільну дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.н. Відповідачка - мати
дитини, більше року не спілкується з
дитиною, протягом тривалого часу від
виконання своїх батьківських
обов'язків ухиляється. Просив
позбавити відповідачку батьківських
прав відносно доньки ОСОБА_3, 2008р.н.

27.11.2013року ОСОБА_1 подав заяву про
доповнення позовних вимог, якою просив
визнати його батьком неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.н., оскільки з
матір'ю дитини перебували в фактичних
шлюбних відносинах, без реєстрації
шлюбу, після народження дитини позивач
не подав до органів реєстрації актів
цивільного стану відповідної заяви про
походження дитини від нього, тому запис
про батька дитини проведено за
прізвищем матері - ОСОБА_3, проте по
батькові зазначено за даними позивача -
Олегівна.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1, його представник ОСОБА_4
позовні вимоги підтримали повністю з
підстав, що вказані у позові, та просили
позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_5
позовні вимоги не визнала, пояснила, що
твердження позивача не відповідають
дійсності. Позивач не є батьком дитини,
тому не має права на звернення до суду з
позовом про позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно ОСОБА_3 На
підставі викладеного просила
відмовити позивачу в задоволенні
позову в повному обсязі.

Прокурор Бурова В.В. при розгляді
справи поклалась на розсуд суду.

Представник служби у справах
дітей Голопристанської районної
державної адміністрації Рець Т.Я. в
судовому засіданні поклалась на розсуд
суду.

Заслухавши пояснення сторін,
представників, думку прокурора,
проаналізувавши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Згідно з вимогами чч. 1 і 2 ст. 128 СК
України за відсутності заяв, право на
подання яких встановлено статтями 126 і
127 цього Кодексу, батьківство щодо
дитини може бути визнане за рішенням
суду.

Підставою для визнання
батьківства є будь-які відомості, що
засвідчують походження дитини від
певної особи, зібрані відповідно до
Цивільного процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 2007року

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 народила
доньку ОСОБА_3, в свідоцтві про
народження якої запис про батька у
книзі реєстрації народжень проведено
відповідно до ст. 135 СК України, тобто за
прізвищем матері, а ім'я та по батькові
дитини записано за вказівкою матері.

Питання щодо походження дитини
суд вирішує на підставі будь-яких
доказів про це. Висновки експертизи, у
тому числі судово-генетичної,
необхідно оцінювати з урахуванням
положень ст. 212 ЦПК України, згідно з
якою жоден доказ не має для суду
наперед установленого значення, він
оцінює докази в їх сукупності, а
результати оцінки відображає в рішенні
з наведенням мотивів їх прийняття чи
відхилення.

У разі коли ухилення сторони у
справі зазначеної категорії від участі
в експертизі або від подання
необхідних матеріалів, документів тощо
унеможливлює її проведення, суд
відповідно до ст. 146 ЦПК України може
визнати факт, для з'ясування якого її
було призначено, або відмовити в його
визнанні (залежно від того, хто зі
сторін ухиляється, а також яке значення
має для них ця експертиза).

Ухвалою суду від 09.12.2013року судом
призначено судово-медичну
імунологічну експертизу, проведення
якої доручено експертам Одеського
обласного бюро судово-медичних
експертиз

Експертиза не була проведена в
зв'язку з не наданням дозволу ОСОБА_2 на
відібрання біологічних зразків дитини.

Відповідно до ст. 146 ЦПК України у
разі ухилення особи, яка бере участь у
справі від подання експертам
необхідних матеріалів, або від іншої
участі в експертизі, якщо без цього
провести експертизу неможливо, суд
залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Отже, виходячи зі змісту цього
закону на особи, які беруть участь у
справі, покладаються певні обов'язки,
при недотриманні яких можуть наступити
несприятливі наслідки.

Аналогічна думка висловлена і в п.
9 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року
«Про застосування судами окремих норм
сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» де зазначено:
«коли ухилення сторони у справі щодо
визнання батьківства від участі в
експертизі або від подання необхідних
матеріалів, документів, тощо
унеможливлює її проведення, суд
відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати
факт, для з'ясування якого її було
призначено, або відмовити в його
визнанні (залежно від того, хто із
сторін ухиляється, а також яке значення
має для них ця експертиза).

Батьківство відповідача щодо
доньки ОСОБА_3 підтверджується
поясненнями допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які
підтвердили факт проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 однією сім'єю до народження
дитини та на момент її народження,
письмовими доказами, зокрема
характеристикою, письмовими
поясненнями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, фотографіями, згідно яких
позивач забирав з пологового будинку
ОСОБА_2 з новонародженою ОСОБА_3

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про встановлення
батьківства доведені та підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
суд приходить до висновку, що такі
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Згідно п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 3 від 30
березня 2007 року - позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на батьків, а тому питання про
його застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин по справі, зокрема
ставлення батьків до дитини.

Підстави позбавлення матері,
батька батьківських прав наведені у ст.
164 СК України.

Для позбавлення батьківських
прав мало впевнитися в невиконанні
обов'язків по вихованню. Належить також
встановити, що батьки ухиляються від їх
виконання. А це означає, що вперто та
систематично, незважаючи на всі міри
попередження продовжують не
виконувати свій батьківський борг.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що
відповідачка характеризується
посередньо, періодично зловживає
спиртними напоями, не відвідує
батьківські збори в дитячому садочку,
який відвідує донька, чим ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ЦПК України. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суду не надано доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_2
зловживає спиртними напоями, перебуває
на обліку у лікаря-нарколога. Доказів
щодо притягнення відповідачки до
адміністративної відповідальності за
неналежне виконання нею батьківських
обов'язків суду також не надано.

В матеріалах справи відсутні
докази, що сім'я перебувала на обліку в
службі у справах дітей.

Голопристанською районною
державною адміністрацією надано
висновок про можливість позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
доньки ОСОБА_3, 2008р.н., проте в судовому
засіданні представник служби у справах
дітей не підтримала даний висновок та
поклалась на розсуд суду.

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Виходячи з того, що хоча дитина і
не проживала тривалий час разом з
відповідачкою, але підстав для
позбавлення її батьківських прав,
передбачених ст. 164 СК України суд не
вбачає.

Враховуючи вищенаведене та
керуючись ст.ст. 11, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд, -

в и
р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.н.,
уродженця м.Гола Пристань Херсонської
області, громадянина України, батьком
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.н.,
уродженки м.Гола Пристань Херсонської
області.

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Голопристанського РУЮ Херсонської
області внести зміни у актовий запис
№47 від 28.03.2008р. про народження ОСОБА_3,
яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в м.Гола
Пристань Херсонської області, де у
графі «батько» замість «ОСОБА_1»,
вказати «ОСОБА_1».

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через
Голопристанський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В. М. Сіянко