АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів:
Побірченко Т.І., Пікуль А.А.

при секретарі:
Кучеру Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрюг» на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 07 листопада 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрюг» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/2499/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Чередніченко Н.П.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О. в с т
а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 07 листопада 2013 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Укрюг»
(далі - ТОВ «Укрюг») про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Укрюг» на користь
ОСОБА_2 69 135,08 грн. матеріальної шкоди;
950,00 грн. витрати за проведення
експертного дослідження.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 1 600 грн.

Стягнуто в рівних частках з ТОВ «Укрюг»
та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 710,85 грн.
судового збору.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «Укрюг» подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
суду першої інстанції скасувати в
частині стягнення матеріальної шкоди
та судового збору з ТОВ «Укрюг» та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог до
ТОВ «Укрюг» відмовити у повному обсязі.
Зазначає, що ОСОБА_3, являючись
працівником ТОВ «Укрюг», на момент ДТП
не виконував будь-яких трудових
обов'язків та був відсутній на роботі,
попередньо отримавши неоплачуваний
вихідний день, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
довідками, виданими 12 серпня 2013 року,
табелем обліку використання робочого
часу за березень 2013 року, заявою ОСОБА_3
про надання відпустки та наказом № 24-0
від 18 березня 2013 року. На момент ДТП
автомобіль марки МАЗ 544008-031-021,
державний номерний знак НОМЕР_1 належав
ОСОБА_7, що підтверджується довідкою
про ДТП № 9173747 від 02 квітня 2013 року та
копією свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_5 від
24 березня 2005 року. Саме ОСОБА_7
передавав ОСОБА_3 вказаний
транспортний засіб для експлуатації,
який ОСОБА_3 використовував для власних
потреб. Вважає, що судом першої
інстанції було неправильно
застосовано положення ч.1 ст.1172, ст.1187 ЦК
України, рішення суду не відповідає
вимогам ст. ст. 212, 213 ЦПК України.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, про що
свідчать зворотні повідомлення про
вручення поштових відправлень, а тому
колегія суддів відповідно до вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України вважала за можливе
слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 20 березня 2013 року о 09
год. 15 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«МАЗ 544008-031-021», державний номерний знак
НОМЕР_1, по вул. Заболотного в м. Києві,
внаслідок порушення правил дорожнього
руху, недотримався безпечної дистанції
руху, внаслідок чого відбулося
зіткнення з належним ОСОБА_2
автомобілем «Тойота Прадо», державний
номерний знак НОМЕР_2, який надалі від
потужного удару (зіткнення) відкинуло у
автомобіль «ВАЗ-21099», державний
номерний знак НОМЕР_3, який в свою чергу
від удару відкинуло у автомобіль
«Фольцваген Туран», державний номерний
знак НОМЕР_4, що призвело до пошкодження
вищезазначених транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 08 квітня 2012 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
притягнено до адміністративної
відповідальності (а.с.14).

27 березня 2013 року позивач з метою
визначення вартості відновлювального
ремонту належного йому транспортного
засобу звернувся до офіційного
імпортера автомобілів Тойота -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автосаміт на
Столичному», який згідно калькуляції
(рахунок № від 27 березня 2013 року)
визначив вартість відновлювального
ремонту у розмірі 246 555,02 грн. (а.с.8-9).

21 березня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суб'єкта оціночної діяльності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Експерт-Сервіс
Авто» з метою проведення незалежної
оцінки з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику колісного транспортного
засобу.

Відповідно до звіту №91 від 29 березня 2013
року про незалежну оцінку з визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику колісного
транспортного засобу належного ОСОБА_2,
складеного Товариством з обмеженою
відповідальністю «Експерт-Сервіс
Авто», вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля «Тойота
Прадо», державний номерний знак НОМЕР_2,
в результаті його пошкодження в ДТП
складає: 119 135,08 грн. (а.с.43-70).

ОСОБА_2 порушив перед судом питання про
стягнення з ОСОБА_3, ТОВ «Укрюг» 69 135,08
грн. майнової шкоди, заданої внаслідок
пошкодження автомобіля «Тойота Прадо»,
державний номерний знак НОМЕР_2, в ДТП, 10
000,00 грн. моральної шкоди, 3 260,00 грн.
витрат по прокату автомобіля та 950,00
грн. витрат за проведення експертного
дослідження.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_2, стягнувши з ТОВ
«Укрюг» на користь ОСОБА_2 69 135,08 грн.
майнової шкоди; 950,00 грн. витрати за
проведення експертного дослідження та
стягнувши з ОСОБА_3 1 600 грн. моральної
шкоди.

При цьому, суд першої інстанції виходив
з положень ст. ст. 1166, 1172, 1187 ЦК України
та тієї обставини, що ДТП сталося з вини
ОСОБА_3 під час виконання ним своїх
трудових (службових) обов'язків в ТОВ
«Укрюг».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Відповідно до довідки ТОВ «Укрюг» №370
від 08 серпня 2013 року ОСОБА_3 з 29 жовтня
2012 року працює водієм
автотранспортного засобу (а.с.99).

Заперечуючи проти позову ТОВ «Укрюг»
не було надано суду належних та
допустимих доказів у розумінні ст. ст.
58, 59 ЦПК України на підтвердження того,
що на час ДТП ОСОБА_3 перебував у
неоплачуваній відпустці.

При цьому, судом першої інстанції з
урахуванням відомостей, наданих
управлінням Пенсійного фонду України у
Білоцерківському районі Київської
області про застраховану особу ОСОБА_3,
страхувальника ТОВ «Укрюг» було
встановлено, що ОСОБА_3 було нараховано
заробітну платню за березень 2013 року у
повному обсязі, в сумі, що дорівнює 1 445,00
грн. без будь-яких вирахувань за надані
відгули чи відпустки без збереження
заробітної плати. Зазначений розмір
заробітної плати ОСОБА_3 за березень 2013
року дорівнює розміру його заробітної
плати за січень, лютий та квітень 2013
року (а.с.157).

Також, судом було обґрунтовано
відхилено посилання відповідача ТОВ
«Укрюг» на копію довідки за вих. № 328
від 12 серпня 2013 року щодо того, що на
день ДТП ОСОБА_3 не виконував трудових
обов'язків, враховуючи, що в журналі
реєстрації вихідної кореспонденції
ТОВ «Укрюг» за зазначеним вихідним
номером зареєстровано лист на ім'я
головного лікаря БЦ міськлікарні
Головенко від 11 липня 2013 року (а.с.101).
Аналогічні довідки від 12 серпня 2013 року
не відповідають нумерації журналу
вихідної кореспонденції ТОВ «Укрюг».

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, судом першої інстанції
відкладався розгляд справи за спільним
клопотанням сторін з метою укладення
мирової угоди та погодження її умов з
керівництвом ТОВ «Укрюг».

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
покладення відповідальності за
завдану ОСОБА_2 шкоду на ТОВ «Укрюг»
відповідно до положень ч.1 ст.1172 ЦК
України.

Посилання апелянта на те, що на момент
ДТП автомобіль марки МАЗ 544008-031-021,
державний номерний знак НОМЕР_1 належав
ОСОБА_7 вказаних висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 07 листопада 2013 року в
частині вирішення позовних вимог
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди, а також про відшкодування 3 260,00
грн. витрат по прокату автомобіля
сторонами не оскаржено, а тому у суду
апеляційної інстанції відсутні
підстави для перевірки правильності
висновків суду першої інстанції в цій
частині.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрюг» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 07 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко