Провадження № 2/127/543/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.02.2014 року

м. Вінниця

Вінницький міський суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 23.10.2002 року,
зареєстрованого 28.10.2002 року в КП
«ВОБТІ» і записаного в реєстрову книгу
№ 51, реєстровий № 814. Позивач
зареєстрована та проживає в даній
квартирі з 12.04.1991 року. За весь цей час
не було жодного року, щоб відповідач,
який живе поверхом вище в АДРЕСА_2 не
заливав квартиру позивача із-за своєї
недбалості: забуті ганчірки в ванні або
в умивальнику, несправний унітаз.
Жодного разу відповідач не відшкодував
позивачу витрат на ремонт кухні і
санвузлів, придбання пошкоджених
залиттям квартири меблів та кухонного
приладдя, хоча знав про заподіяну
шкоду. В 2004 році ОСОБА_2 придбав
будинок, а свою квартиру здає в оренду,
не зробивши ремонту сантехнічного
обладнання. 22.05.2012 року з причин
несправності унітазу в квартирі
відповідача трапилось сильне залиття
квартири позивача: була залита стеля у
ванній кімнаті і в коридорі, залита вся
підлога в кухні і коридорі, в туалетній
кімнаті відпала штукатурка, надулися
шпалери в кухні та коридорі, про що
23.05.2012 року представниками МКП «ЖЕК-16»
було складено акт. 10.06.2013 року з причини
недбалого користування пральною
машиною в квартирі відповідача в кухні
та коридорі позивача на стелі
утворились жовті плями, подулись та
відстали шпалери, зіпсована значна
частина ламінату на підлозі, в квартирі
був нестерпний сморід, про що
представниками ТОВ «ЖЕО» 11.06.2013 року
був складений акт. 04.12.2013 року знову з
причини недбалого користування
пральною машиною в квартирі
відповідача сталось залиття: в кухні на
стелі утворилися жовті плями і
відсталі шпалери, зіпсована значна
частина ламінату на підлозі, залита
стеля і кафель на стіні ванної кімнати.
В квартирі знову уторився нестерпний
сморід, про що також був складений акт
09.12.2013 року представниками ТОВ «ЖЕО». На
неодноразові звернення позивача про
відшкодування збитків відповідач ніяк
не реагує. Крім того, ОСОБА_1 внаслідок
залиття квартири в результаті винних
та неправомірних дій ОСОБА_2 було
завдано моральну шкоду, яка полягає в
порушенні права позивача, зокрема,
внаслідок пошкодження квартири водою
Позивач зазнала чимало переживань та
страждань. Хвилювання та думки про те,
як відновити квартиру тримають
позивача у постійній нервовій напрузі,
що вплинуло на відносини в сім'ї. Крім
того, залиття квартири створило для
позивача дискомфорт та нервове
напруження, оскільки вона постійно
відчуває в квартирі сирість, вологу та
запах плісняви. Вказані обставини
спричинили ряд негативних наслідків та
моральні втрати і страждання для
позивача.

Вище викладене й стало підставою для
звернення до суду із вимогами про
стягнення з відповідача на користь
позивача матеріальної шкоди в розмірі 2
036, 00 гривень та моральної шкоди в
розмірі 15 000, 00 гривень.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
аргументуючи мотивами, викладеними в
позовній заяві, і просила позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча належним чином, у
відповідності до ст. 74 ЦПК України, був
повідомлений про час і місце розгляду
справи. Про причини неявки суду не
повідомлено.

Суд, враховуючи думку позивача, ухвалив
провести заочний розгляд справи.

По справі встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору дарування від
23.10.2002 року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за № 8144,
ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у
дар квартиру АДРЕСА_1. (а.с.35)

Згідно акту про залиття, що трапилось
на системі холодного водопостачання
від 23.05.2012 року, складеного та
посвідченого представниками МКП «ЖЕК
№ 16» - головним інженером Самойленком
П.Г., майстром слюсарів-сантехніків
Тарасовою О.Д.. майстром дільниці
Хрущак Н.В., 22.05.2012 року в квартирі
АДРЕСА_1 трапилося залиття санвузла та
коридору, в результаті чого утворилися
пожовтілі плями та відбулося
відставання штукатурки. Причиною
залиття став несправний унітаз в
квартирі АДРЕСА_2. На момент обстеження
квартири АДРЕСА_2 витік води
ліквідовано. Ремонт унітазу виконано
мешканцями АДРЕСА_2. (а.с. 10)

Актом про затоплення квартири АДРЕСА_1
від 11.06.2013 року, складеного та
посвідченого представниками ТОВ «ЖЕО»
- головним інженером Ситником О.В.,
начальником ВЕІМ Самойленком П.Г.,
інженером ВЕІМ Морочинським А.Ю.,
встановлено, що в результаті залиття
квартири: в коридорі - стелі у вигляді
жовтої плями, відставання шпалер, а
також вздуття паркету; в кухні -
замокання стелі у вигляді мокрих плям,
відставання шпалер. Зі слів заявника
причиною залиття 10.06.2013 року квартири
стало недбале користування
сантехобладнанням мешканцями, які
проживають в АДРЕСА_2. При обстеженні
заявником, під час затоплення
примішення санвузла, в АДРЕСА_2 на
підлозі знаходилась вода та працювала
пральна машина. На момент складення
акту мешканці АДРЕСА_2 були відсутні.
(а.с. 11)

Актом про затоплення квартири АДРЕСА_1
від 09.12.2013 року, складеного та
посвідченого представниками ТОВ «ЖЕО»
- начальником ВЕІМ Самойленком П.Г.,
інженером ВЕІМ Морочинським А.Ю.,
встановлено, що в результаті
затоплення квартири: в кухні -
намокання стелі у вигляді жовтих плям,
намокання шпалер; в ванній кімнаті -
намокання підвісної стелі, намокання
кахлю. Причина залиття, зі слів
мешканців, затоплення 04.12.2013 року
квартири внаслідок неякісного
кріплення шлангу зливу води з пральної
машини в умивальник, який знаходиться
на кухні, а саме: перелив з умивальника
при користуванні пральною машиною в
АДРЕСА_2. (а.с. 12)

Згідно квитанцій до прибуткового
касового ордеру № 769 від 11.06.2012013 року та
№ 1662 від 10.12.2013 року ОСОБА_1 було
сплачено ТОВ «ЖЕО» кошти в сумі 102, 96
гривень за обстеження приміщення за
заявою мешканця. (а.с. 15)

В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_10, який є сином
ОСОБА_1 і на момент останніх затоплень
проживав в квартирі позивача. Свідок
повідомив, що жителі АДРЕСА_2 постійно
заливають їх квартиру, як він пам'ятає
ще з дитинства. У зв'язку із
затопленнями неодноразово робився
ремонт, оскільки штукатурка
вздувалась, зіпсувався ламінат, плитка
відвалилась, на стелі з'являлись жовті
плями.

В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_11, яка є невісткою
ОСОБА_1 і на момент останніх затоплень
проживала в квартирі позивача. Свідок
повідомила, що відповідач неодноразово
заливав квартиру позивача. Зазначила,
що коли в грудні місяці 2013 року вона
мила посуд на кухні, їй почало капати на
голову, а зайшовши в ванну кімнату
побачила, що по стінах тече вода. В
прихожій також текла зі стелі вода.
ОСОБА_11 повідомила, що відповідач
жодного разу не приходив, кошти на
ремонт не надавав.

В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_12, яка є рідною
сестрою позивача. Свідок зазначила, що
сусід постійно заливає квартиру ОСОБА_1
В квартирі всі стіни, стелі жовті,
шпалери висять. Тільки позивач зробить
ремонт, знову заливає. Вдруге вже
необхідно міняти підлогу. ОСОБА_12
зазначала, що дані обставини їй відомі,
оскільки позивач зверталась до своїх
сестер - до неї і до ОСОБА_14 за
допомогою, вони разом прибирали
наслідки затоплення квартири, купували
будівельні матеріали для ремонту.
Свідок повідомила, що позивач дзвонила
відповідачу з проханням
поспілкуватись з приводу залиття,
однак відповідач жодного разу не
прийшов та матеріальні збитки не
відшкодував.

В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_14, яка є рідною
сестрою позивача. Свідок зазначила, що
позивача постійно заливають жителі з
квартири поверхом вище на протязі
багатьох років. В квартирі постійно
сморід, патьоки по стінах. Позивач
міняла підлогу, плитку. Тільки позивач
зробить ремонт, відповідач знову
заливає її квартиру. Відповідач двері
не відкриває, не спілкується.

Згідно ч. 1 ст. 63 ЦПК України показання
свідка - це повідомлення про відомі
йому обставини, які мають значення для
справи. Не є доказом показання свідка,
який не може назвати джерела своєї
обізнаності щодо певної обставини.

Тому, при оцінці показань свідків судом
проаналізовано процес формування,
збереження і передачі відомостей
свідком.

Судом прийнято до увагу, що свідки
надавали покази, посилаючись на
інформацію, якою володіють особисто, а
не з чужих слів. Покази свідків
узгоджуються з поясненнями самого
позивача і не суперечать матеріалам
справи. Тому, судом прийнято до уваги
покази свідків.

Судом було роз'яснено позивачу право
заявити клопотання про призначення по
справі судової експертизи для
визначення вартості майнової шкоди.
Однак, позивач клопотання про
призначення експертизи не заявила і
своїм правом не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками
є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки
відшкодовуються у повному обсязі,
якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Оскільки судом було встановлено, що
причиною неодноразового затоплення
квартири позивача стала вина
відповідача, відповідно, для
відновлення порушеного права позивач
вимушена робити ремонт в квартирі, що
спричинило понесення нею витрат, що і є
збитками.

Відповідно до товарних чеків від 09.06.2013
року, від 25.06.2013 року, від 28.06.2013 року, від
27.08.2013 року та від 12.12.2013 року ОСОБА_1
було придбано будівельних матеріалів
на суму 2 136, 00 гривень. (а.с. 13-14)

Враховуючи вище викладене, а також
принцип диспозитивності, суд прийшов
до висновку про задоволення позовних
вимог позивача в частині стягнення з
відповідача на її користь майнової
шкоди в розмірі 2 036, 00 гривень, оскільки
дані вимоги є обґрунтованими і
доведеними.

Щодо позовної вимоги про відшкодування
позивачу моральної шкоди в розмірі 15 000,
00 гривень, то суд прийшов до висновку
про часткове задоволення даної вимоги
з наступних підстав.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із пошкодженням її
майна.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні, на що
звернув увагу Верховний Суд України в
п. 5 постанови Пленуму від 31.03.1995 року № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди».

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній
особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Відповідно
до чинного законодавства моральна
шкода може полягати, зокрема: у
приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Цивільний кодекс України визначає, що
моральна шкода, завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується заподіювачем за
наявності його вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК
України).

Судом встановлено наявність
спричинення відповідачем моральної
шкоди позивачу, в тому числі наявний
причинний зв'язок між шкодою і
протиправним діянням заподіювача.
Позивачем зазначено в чому саме
полягає ця шкода, і зазначено з яких
міркувань вона виходила, визначаючи її
розмір.

Згідно ч. 1 - ч. 4, ч. 6 ст. 13 ЦК України
цивільні права особа здійснює у
межах, наданих їй договором або
актами цивільного законодавства. При
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині. Не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах. При здійсненні
цивільних прав особа повинна
додержуватися моральних засад
суспільства. У разі недодержання
особою при здійсненні своїх прав
вимог, які встановлені частинами
другою - п'ятою цієї статті, суд може
зобов'язати її припинити зловживання
своїми правами, а також застосувати
інші наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК загальними
засадами цивільного законодавства є
справедливість, добросовісність та
розумність.

Суд також враховує, що одним з проявів
верховенства права є те, що право не
обмежується лише законодавством як
однією з його форм, а включає й інші
соціальні регулятори. Справедливість -
одна з основних засад права є
вирішальною у визначенні його як
регулятора суспільних відносин, одним
із загальнолюдських вимірів права. Суд
вважає за необхідне зазначити, що ця
позиція ґрунтується, в тому числі, на
Рішенні Конституційного Суду України
від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі №
1-33/2004.

Важливими елементами здійснення
державою права на мирне володіння
майном є забезпечення нею умов, за яких
можливими є захист, реалізація і повага
до права власності кожного.

Встановлені судом обставини справи на
переконання суду призвели до
спричинення позивачу моральної шкоди,
яка виразилася в душевних стражданнях,
яких вона зазнала в зв'язку із
заподіянням шкоди винними діями
відповідача, необхідністю вимушених
змін у життєвих стосунках. Судом
прийнято до уваги, що залиття
відповідачем квартири позивача
відбувалось неодноразово, що призвело
до необхідності проведення ремонтів.
Тому, враховуючи вище зазначене, беручи
до уваги ступінь вини відповідача,
характер моральних страждань, які
перенесла позивач, враховуючи певні її
турботи і хвилювання, пов'язані з
наслідками неправомірних дій
відповідача, необхідність звернення до
суду щодо захисту своїх прав,
тривалість порушення прав позивача,
відношення відповідача до даних
правовідносин, а також виходячи із
принципів розумності та
справедливості при даних обставинах,
суд вважає, що вимоги позивача про
стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 на
її користь підлягають частковому
задоволенню, а саме в сумі 2 000, 00
гривень. В частині стягнення з
відповідача на користь позивача 13 000, 00
гривень моральної шкоди слід
відмовити, враховуючи вище викладене.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих доказів.

Заслухавши пояснення позивача, покази
свідків, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
переконання в тому, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Враховуючи вище викладене, а також ст. 16
ЦК України, згідно якої суд може
захистити цивільне право або інтерес у
спосіб, що встановлений договором або
законом, суд приходить до висновку, що в
даному випадку існують підстави та
необхідність для захисту прав позивача
шляхом стягнення з відповідача на
користь позивача матеріальної шкоди в
сумі 2 036, 00 гривень та моральної шкоди в
розмірі 2 000, 00 гривень. В задоволенні
позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди в частині 13 000, 00
гривень слід відмовити, враховуючи
вище викладене.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 53, 45 гривень пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог
(23,30 %), а судовий збір в сумі 175, 95 гривень
слід залишити за ОСОБА_1

Щодо стягнення з відповідача на
користь позивача судових витрат, а
саме: коштів в сумі 102, 96 гривень за
обстеження приміщення за заявою
мешканця, то дані вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки ці витрати не
віднесені до судових витрат відповідно
до ст. 79 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, п. 6 ч. 1 ст. 3, ст.ст.
13, 15, 16, 22, 23, 322, 323, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ч. 1
ст. 1192 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, ст. 57-60, 63,
ч. 1 ст. 88, ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 228, 294
ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в розмірі 2 036 (дві тисячі тридцять
шість) гривень 00 копійок та моральну
шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень
00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати, а саме: судовий збір в
сумі 53, 45 гривень. Судовий збір в сумі 175,
95 гривень залишити за ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Суддя: