АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 193/638/13-ц
Головуючий в 1 інстанції - Шумська О.В.
Провадження №22ц/774/272/К/14
Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Ляховської І.Є.,
Михайлів Л.В.

при секретарі: Булах К.А.

за участю: представника позивача -
Бродька Анатолія Івановича,
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Софіївського
районного суду Дніпропетровської
області від 04 грудня 2013 року, якою
визнано неподаною та повернуто заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (Банк) звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Софіївського
районного суду Дніпропетровської
області від 08 липня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на
користь Банку заборгованість по
кредитному договору № 79992-CRED від 03
серпня 2007 року у розмірі 34720 гривень 42
копійок.

Ухвалою Софіївського районного
суду Дніпропетровської області від 14
серпня 2013 року заяву ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення визнано
неподаною та повернуто.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 жовтня
2013 року зазначену ухвалу скасовано та
справу направлено до суду першої
інстанції для вирішення питання про
прийняття заяви про перегляд заочного
рішення.

Ухвалою Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 04 грудня
2013 року заяву ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення визнано неподаною та
повернуто.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, просить ухвалу суду скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

Зокрема, ОСОБА_2 посилається на те, що до
судом першої інстанції неправомірно
повторно визнано неподаною та
повернуто її заяву про перегляд
заочного рішення, оскільки
відповідачем до заяви додавалися
залізничні квитки на підтвердження
факту неможливості прийняти участь у
судовому засіданні при розгляді
справи, так як в зазначений період
апелянт перебувала в РФ, що підтверджує
поважність пропуску строку на подачу
заяви про перегляд заочного рішення.
Крім того, нею надавалось рішення
Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 29.12.2009
року на підтвердження підстав
скасування заочного рішення, так як
позивач повторно звернувся до суду з
позовом з одних і тих же підстав по
одному і тому самому спору, а також
відповідачем була надана постанова про
відкриття виконавчого провадження
щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за
виконавчим листом №2-451/2009 від 29.12.2009
року.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не було усунуто недоліки
заяви згідно ухвали від 21.11.2013 року, а
саме: не надано доказів отримання копії
заочного рішення тільки 19.07.2013 року, у
заяві не наведено обставин, які
перешкоджали відповідачу приймати
участь у розгляді справи та відсутні
посилання на докази, якими ОСОБА_2
обґрунтовує свою незгоду із заочним
рішенням, не надано копії рішення суду,
яким з неї на користь Банку вже
стягнуто заборгованість за кредитним
договором та не зазначено, чи
пред'являвся виконавчий лист до
виконання.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Статтею 229 ЦПК України передбачені
вимоги до форми і змісту заяви про
перегляд заочного рішення.

Згідно ч.7 ст. 229 ЦПК України до
неналежно оформленої заяви про
перегляд заочного рішення
застосовуються правила ст. 121 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
визнаючи неподаною та повертаючи заяву
ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався
на те, що відповідачем не усунуто
недоліки заяви згідно ухвали від 21.11.2013
року, а саме: не надано доказів
отримання копії заочного рішення
тільки 19.07.2013 року, у заяві не наведено
обставин, які перешкоджали відповідачу
приймати участь у розгляді справи та
відсутні посилання на докази, якими
ОСОБА_2 обґрунтовує свою незгоду із
заочним рішенням, не надано копії
рішення суду, яким з неї на користь
Банку вже стягнуто заборгованість за
кредитним договором та не зазначено, чи
пред'являвся виконавчий лист до
виконання.

Однак, такий висновок суду, на думку
колегії суддів, є помилковим з
наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підтвердження поважності причин
неявки у судові засідання по даній
справі ОСОБА_2 до заяви про перегляд
заочного рішення було додано
залізничні квитки, згідно яких 31.05.2012
року вона виїхала до м.Москви та 19.07.2013
року повернулася до м.Кривого Рогу.

У зв'язку з чим, на думку колегії суддів,
посилання суду першої інстанції на те,
що відповідачем не надано доказів
отримання нею копії заочного рішення
тільки 19.07.2013 року та не наведено
обставин, які перешкоджали відповідачу
приймати участь у розгляді справи, не
беруться до уваги колегією суддів,
оскільки спростовуються матеріалами
справи.

Помилковим, на думку колегії суддів, є
посилання суду першої інстанції на те,
що ОСОБА_2 не наведено обґрунтувань
своєї незгоди із заочним рішенням, не
надано відповідних доказів, а саме -
копії рішення суду, яким з неї на
користь Банку вже стягнуто
заборгованість за кредитним договором
та не зазначено, чи пред'являвся
виконавчий лист до виконання, оскільки
14.08.2013 року відповідачем було надано
копію рішення Софіївського районного
суду Дніпропетровської області від
29.12.2009 року про стягнення з неї на
користь Банку заборгованості за
кредитним договором.

Крім того, в засідання колегії суддів
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 30.10.2013 року представником
Банку було надано копію постанови про
повернення виконавчого документа,
виданого на підставі вищезазначеного
рішення, стягувачу, що свідчить про
його пред'явлення до виконання.

Тобто, на момент винесення судом ухвали
про залишення без руху 21.11.2013 року та
04.12.2013 року - про визнання неподаною та
повернення заяви ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення, у суду першої
інстанції не було на те правових
підстав, оскільки усі зазначені в
ухвалах докази були наявні у
матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції порушено норми
процесуального права, тому апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвала суду -скасуванню
з направленням справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
прийняття заяви про перегляд заочного
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.312, 313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 04 грудня
2013 року скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
прийняття заяви про перегляд заочного
рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню окремо
від рішення суду не підлягає.

Головуючий

Судді: