Справа № 145/1865/13-ц Провадження №
22-ц/772/648/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ліщишина М. Ю.Категорія:
27Доповідач: Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Матківської М.В.,
Шемети Т.М.,

при секретарі: Іщук О.В.,

за участю: представника
публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» - Руснака В.О., представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника 3-ї особи
органу опіки та піклування Гніванської
міської ради - Гарматовської В.Я., -

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Гніванського
міського сектору управління державної
міграційної служби України у
Вінницької області, 3-ї особи органу
опіки та піклування Гніванської
міської ради про виселення, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Тиврівського районного суду
Вінницької області від 08 січня 2014 року,
-

в с т а н о в и л а :

В вересні 2013 року ПАТ «Мегабанк»
звернулось до суду з позовом про
виселення. Мотивуючи позов тим, що
15.07.2008 між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_13
було укладено кредитний договір за
умовами якого позивачем було надано
ОСОБА_13 кредит на споживчі цілі в
розмірі 35000 дол. США строком з 15.07.2008
року по 14.07.2018 року із сплатою 15% річних.

В забезпечення зобов'язань за
кредитним договором між позивачем та
ОСОБА_6 було укладено та нотаріально
завірено іпотечний договір від 15 липня
2008, згідно якого ОСОБА_6 виступає
майновим поручителем ОСОБА_13 Предметом
іпотеки є нерухомість а саме: 2/3 частки
виділеного в натурі житлового будинку
з господарсько - побутовими будівлями і
спорудами під АДРЕСА_1. Загальна площа
предмету іпотеки становить 89,6 кв.м,
житлова 54,4 кв.м.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_13, своїх
зобов'язань по кредитному договору
30.06.2011 року Тиврівським районним судом
прийнято рішення, яким стягнуто
заборгованість по кредитному договору,
звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Під час виконання судового рішення
було встановлено, що у вказаному
будинку зареєстровані ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_11
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7

Позивач вважає, що факт реєстрації та
проживання осіб в будинку, який є
предметом іпотеки порушує права ПАТ
«Мегабанк», як іпотекодержателя,
оскільки останній позбавлений,
можливості звернути стягнення на
предмет іпотеки, просило позов
задовольнити.

Рішенням Тиврівського районного суду
Вінницької області від 08 січня 2014 року
позов задоволено частково. Виселено
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_10,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_13 з 2/3
будинку АДРЕСА_1, який належить на праві
власності ОСОБА_6.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання, щодо
стягнення судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати рішення Тиврівського
районного суду Вінницької області від
08 січня 2014 року та постановити нове
рішення про відмову у позові.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, прийшла до
висновку, що остання задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішенням,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
15.07.2008 між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_13
було укладено кредитний договір №
69-01ПВ/2008 за умовами якого позивачем
було надано ОСОБА_13 кредит на споживчі
цілі в розмірі 35000 дол. США строком з
15.07.2008 року по 14.07.2018 року із п сплатою 15 %
річних.

В забезпечення зобов'язань за
кредитним договором між позивачем та
ОСОБА_6 було укладено та нотаріально
завірено іпотечний договір від 15 липня
2008 року, згідно якого ОСОБА_6 виступає
майновим поручителем ОСОБА_13

Предметом іпотеки є нерухомість, а
саме: 2/3 частки виділеного в натурі
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями і
спорудами, до складу предмету іпотеки
входить: кімнати 1-1, 1-2, 1-3, 1-6; котельня 1-4,
кухня 1-5, веранда 1, ґанок; сарай літ. «Б»,
погріб літ. «ПБ»; сарай літ. «б»,
вбиральня літ. «Е», сарай літ. «Л», гараж
літ. «М», : огорожа №1,2, під АДРЕСА_1.
Загальна площа предмету іпотеки
становить 89,6 кв.м, житлова 54,4 кв.м.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_13 своїх
зобов'язань по кредитному договору №
69-01ПВ/2008 від 15.07.2008 року, 30.06.2011 року
Тиврівським районним судом Вінницької
області прийнято рішення, про
стягнення заборгованості по
кредитному договору, шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

З часу постановлення рішення погашення
заборгованості за кредитним договором
не проводилось. Відповідно до довідки
про склад сім'ї у вказаному будинку
зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_12

21.06.2012 року державний виконавець
звернувся із заявою до органу опіки і
піклування Тиврівської районної
державної адміністрації про надання
дозволу на відчудження житла в якому
проживає малолітня дитина ОСОБА_12

В задоволенні даної заяви органом
опіки і піклування було відмовлено.

З цієї підстави 29.11.2012 року ВДВС
Тиврівського РУЮ винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувану.

Згідно із ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Виходячи із встановлених по справі
обставин та з урахуванням норм
матеріального права, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про задоволення частково позовних
вимог.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Виселення проводиться у порядку,
встановленому законом на підставі
статті 109 ЖК України.

Відповідно до ч.1,3 ст.109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці,
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

В матеріалах справи міститься довідка
про склад сім»ї від 04.07.2008 року (а.с.12) та
довідка ВГІРФО від 04.03.2010 року (а.с.13), з
яких вбачається, що на момент укладання
договору іпотеки 2/3 частки виділеного в
натурі житлового будинку АДРЕСА_1
неповнолітній ОСОБА_12 не був
зареєстрований в зазначеному будинку.

Відповідно до п. 3.1.10. договору іпотеки
встановлено, що Іпотекодавець
зобов'язується протягом строку дії
основного зобов'язання нікого крім
себе не реєструвати за місцем
знаходження предмету іпотеки.

Листом №79-13/767 від 19.06.2013 року (а.с.21) ПАТ
«Мегабанк» направляв відповідачам
письмову вимогу про добровільне
звільнення житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, вказану вимогу
відповідачі отримали 21.06.2013 р. та 22.06.2013
р., що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.23-24), а тому колегія
суддів погоджується з висновками
районного суду, що позивачем дотримано
обов»язкової процедури письмового
попередження відповідача про
звільнення житлового приміщення
протягом одного місяця.

В матеріалах справи міститься талон
зняття з реєстраційного обліку за
місцем проживання (а.с.54-55), з яких
вбачається, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 та
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрованими
АДРЕСА_1 не значаться, а тому колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правомірно відмовлено в
частині їх виселення.

Відповідно до ст..308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції повно з'ясовано фактичні
обставини справи, дано належну оцінку
зібраним доказам. Рішення суду
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_3 безпідставні, необґрунтовані і
висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тиврівського районного суду
Вінницької області від 08 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис
Сопрун В.В.

Судді: підписи
Шемета Т.М.

Матківська
М.В.

З оригіналом вірно:
Сопрун В.В.