УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачук О.С., суддів:
Висоцької В.С. Гримич М.К.,
Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
витребування безпідставно отриманих
грошей, за касаційною скаргою ОСОБА_4,
подану представником ОСОБА_5, на
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 18 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
06 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
витребування безпідставно отриманих
коштів.

Позовні вимоги мотивував тим, що 16
вересня 2010 року фізична-особа
підприємець ОСОБА_3 відкрив
банківський рахунок у ПАТ «МАРФІН
БАНК» за № НОМЕР_1.

13 листопада 2012 року ОСОБА_3 виявив, що з
його рахунку гроші у сумі 20 000 гривень
без його участі та його згоди були
перераховані на банківський рахунок
НОМЕР_2, який оформлений на громадянина
України ОСОБА_4, що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1.

Звернувшись до ПАТ «Марфін Банк» з
приводу даної ситуації, йому надана
відповідь, що його кошти зняті
відповідачем у повному обсязі, та про
направлення офіційного повідомлення
про помилковий переказ грошей
держателю ОСОБА_4

Позивач вказував, що 15 листопада 2012
року письмово звертався до ОСОБА_4 з
вимогою про повернення безпідставно
набутих грошей, але відповіді не
отримав.

У зв'язку з чим, ОСОБА_3 просив суд
стягнути з ОСОБА_4 безпідставно
отримані гроші в розмірі 20 000 грн, а
також судові витрати у справі.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 18 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
06 листопада 2013 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
безпідставно отримані кошти в сумі 20 000
грн. Вирішено питання щодо судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з доведеності позовних вимог
ОСОБА_3, а тому дійшов висновку про
стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів, як
безпідставно набутих.

Проте, погодитися з такими висновками
судів не можна.

Судами встановлено, що 16 вересня 2010
року фізична-особа підприємець ОСОБА_3
відкрив банківський рахунок у ПАТ
«МАРФІН БАНК» за № НОМЕР_1 (а.с.9-12).

13 листопада 2012 року ОСОБА_3 виявив, що з
його рахунку грошові кошти у сумі 20 000
гривень без його участі та його згоди
були перераховані на банківський
рахунок НОМЕР_2, який оформлений на
громадянина України ОСОБА_4, що мешкає
за адресою: АДРЕСА_1. 12 листопада 2012 року
в повному обсязі зняті в мережі
банкоматів м. Москва, Російської
Федерації.(а.с. 13, 15-16).

Згідно витягу з кримінального
провадження №0000021, в якому
зазначено, що 22 листопада 2012 року від
ОСОБА_3 надійшла заява про те, що 12
листопада 2012 року невстановлена особа
з картки «Морський транспортний банк»,
яка належить останньому, перерахувала
гроші в сумі 20 000 грн на картку ОСОБА_4

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, судове рішення теж не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Національного
банку України № 223 від 20 квітня 2004 року
«Про здійснення операцій з
використанням спеціальних платіжних
засобів» та п.п. 6.7., 6.8., 7.11., 10.1. Положення
«Про порядок емісії спеціальних
платіжних засобів і здійснення
операцій з їх використанням» емітент у
разі здійснення недозволеної або
некоректно виконаної платіжної
операції, якщо користувач невідкладно
повідомив про платіжні операції, що ним
не виконувалися або які були виконані
некоректно, негайно відшкодовує
платнику суму такої операції та, за
необхідності, відновлює залишок коштів
на рахунку до того стану, у якому він
був перед виконанням цієї операції.
Користувач не несе відповідальності за
здійснення платіжних операцій, якщо
спеціальний платіжний засіб було
використано без фізичного пред'явлення
користувачем бо електронної
ідентифікації самого спеціального
платіжного засобу та його держателя,
крім випадків, коли доведено, що
користувач своїми діями чи
бездіяльністю сприяв втраті,
незаконному використанню ПІНу або
іншої інформації, яка дає змогу
ініціювати платіжні операції.

З виписки з рахунку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 вбачається, що
кошти з рахунку позивача були
перераховані відповідачу на підставі
договору № 142/5 від 12 листопада 2012 року,
який вказаний як підстава проведення
банківської операції, проте такий
договір не був предметом дослідження у
судах попередніх інстанцій та у
матеріалах справи відсутній.

Не мають правового значення для
вирішення даного спору і постанова про
порушення кримінального провадження
від 22 листопада 2012 року Сумським МВ У
МВС України в Сумській області за його
заявою ОСОБА_3 за фактом перерахування
коштів в сумі 20 000 грн коштів з картки
банку «Морський транспортний банк», що
належить позивачу та визнання його
потерпілим, на які також посилаються в
судових рішення суди попередніх
інстанцій, оскільки вказана постанова
не встановлює обставин, які
доказуються, і в даному випадку
підлягають оцінці у порядку
передбаченому ЦПК України.

Крім того, судами не встановлено
місцезнаходження банківської картки
ОСОБА_3, а також не витребувано виписку
з рахунку ОСОБА_4

Таким чином, судами обох інстанцій при
розгляді позовних вимог не повно
з'ясовані обставини справи і не надано
їм належної оцінки, а з'ясування цих
обставин має суттєве значення для
правильного вирішення спору, за таких
обставин рішення судів підлягають
скасуванню з підстав, передбачених 338
ЦПК України, з передачею справи на
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336,
338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 18 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
06 листопада 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С. Ткачук судді:
В.С. Висоцька
М.К.
Гримич
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова