Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 лютого 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист прав споживачів, розірвання
договору на виконання робіт, стягнення
матеріальної шкоди та моральної шкоди,
суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про захист прав
споживачів, розірвання договору на
виконання робіт, стягнення
матеріальної шкоди та моральної шкоди,
мотивуючи свої вимоги тим, що 27 вересня
2010 року між нею та відповідачем - ФОП
ОСОБА_2 був укладений договір підряду №
899 на виготовлення металопластикових
вікон в квартирі АДРЕСА_1

Зазначає, що відповідно до умов
зазначеного Договору, відповідач взяв
на себе зобов'язання виготовити та
встановити вікна та двері у
вищевказаній квартирі згідно
специфікації, демонтувати стару
продукцію, зробити відливи, козирки в
термін з 27.09.2010 року до 14.10.2010 року.
Загальна вартість робіт була визначена
в 17 300грн., а при підписанні Договору
замовник повинен був внести попередню
оплату в розмірі 12 500 грн.

Посилається на те, що вона повністю
виконала свої зобов'язання, а саме
27.09.2010 року нею при укладенні та
підписанні договору була внесена
попередня оплата в розмірі 12500 грн.,
відповідач же до виконання взятих на
себе зобов'язань віднісся
недобросовісно. Роботи останнім
проводилися не якісно, сама продукція
мала дефекти.

Зазначає, що на її зауваження щодо
неналежної якості робіт відповідач
реагував агресивно. Розпочавши роботу
в подальшому став її затягувати, не
з'являвся для виконання робіт, на
телефонні дзвінки не відповідав, а в
кінці року з'явився, обіцяв замінити
продукцію та якісно її встановити,
однак після цього пропав і роботу не
закінчив. Всі намагання його знайти
були марні.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст.ст. 526, 633, 651, 852, 858, 882, 883 ЦК
України, ст.ст. 4, 22 ЗУ «Про захист прав
споживачів», звертається з даним
позовом до суду та просить розірвати
Договір на виготовлення
металопластикових вікон та стягнути з
відповідача на її користь сплачений
аванс в розмірі 12 500, 00 грн., вартість
будівельних матеріалів в розмірі 330, 32
грн., пеню в розмірі 311, 40 грн., моральну
шкоду в розмірі 5000, 00 грн.

Позивачка та відповідач в судове
засідання не з'явилися, про день, час та
місце слухання справи повідомлені
вчасно та належним чином, від позивачки
до суду надано заяву згідно якої
остання просить суд розгляд справи
проводити за її відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечує і всі судові витрати та
витрати за оголошення в пресі просить
покласти на відповідача. Причини
неявки відповідача суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутність вищезазначених
осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК
України.

З письмової згоди позивачки суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи у відповідності до вимог ст. 224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, 27.09.2010 року між ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_2 був укладений Договір на
виготовлення металопластикових вікон
№ 899 (а.с. 5).

Відповідно до п.п. 1, 2, 3.3
зазначеного Договору, Виконавець взяв
на себе зобов'язання виготовити та
встановити віконні та дверні системи
згідно специфікації, демонтувати стару
продукцію в термін з 27.09.2010 року до
14.10.2010 року .

Згідно п. 3 Договору, загальна вартість
продукції і виконаних робіт складала 17
300, 00 грн. Сплата виконується Замовником
в наступному порядку: попередня оплата
в розмірі 12 500, 00 грн. Після підписання
існуючого договору, залишок вартості
продукції встановлюється по факту
доставки продукції замовнику.

Як вбачається з матеріалів справи
(зворотна сторона а.с. 5), позивачкою на
виконання вимог зазначеного пункту
Договору, було сплачено відповідачу
передоплату за виконання робіт в
розмірі 12 500, 00 грн., що підтверджує
пояснення останньої про належне
виконання нею своїх зобов'язань за
Договором в повному обсязі.

Відповідач же своїх зобов'язань
за Договором не виконав, а саме в строк
визначений в Договорі, так і станом на
день розгляду справи в суді, роботи по
встановленню віконних та дверних
системи в повному обсязі не виконав, що
підтверджується наданою суду
Постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 18.04.2011 року (а.с.
16), Листом прокуратури Подільського
району міста Києві від 01.06.2012 року (а.с.
17), Листом Подільського РУ ГУМВС
України в місті Києві від 10.07.2012 року
(а.с. 18), фотознімками і в порушення
вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не
спростовано самим відповідачем.

Судом встановлено, що відносини,
які виникли між сторонами регулюються
параграфом 1 Глави 61 ЦК України та ЗУ
«Про захист прав споживачів».

Так частина перша статті 509 ЦК України
визначає, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 837 ЦК України, за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

З змісту статей 843, 846, 857 ЦК України
вбачається, що у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Строки виконання роботи
або її окремих етапів встановлюються у
договорі підряду. Робота, виконана
підрядником, має відповідати умовам
договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру. Виконана
робота має відповідати якості,
визначеній у договорі підряду, або
вимогам, що звичайно ставляться, на
момент передання її замовникові.
Результат роботи в межах розумного
строку має бути придатним для
використання відповідно до договору
підряду або для звичайного
використання роботи такого характеру.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідачем
незважаючи на вимоги вищезазначених
норм чинного законодавстав, не
виконано свої зобов»язання за Довором
підряду, а саме не усунуто недоліки в
роботі та виконано її не в повному
обсязі.

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 651 ЦК України, договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.
Якщо договір змінений або розірваний у
зв'язку з істотним порушенням договору
однією із сторін, друга сторона може
вимагати відшкодування збитків,
завданих зміною або розірванням
договору.

Відповідно до ст.ст. 852, 858 ЦК України,
якщо підрядник відступив від умов
договору підряду, що погіршило роботу,
або допустив інші недоліки в роботі,
замовник має право за своїм вибором
вимагати безоплатного виправлення цих
недоліків у розумний строк або
виправити їх за свій рахунок з правом
на відшкодування своїх витрат на
виправлення недоліків чи відповідного
зменшення плати за роботу, якщо інше не
встановлено договором. За наявності у
роботі істотних відступів від умов
договору підряду або інших істотних
недоліків замовник має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків.

Якщо відступи у роботі від умов
договору підряду або інші недоліки у
роботі є істотними та такими, що не
можуть бути усунені, або не були
усунені у встановлений замовником
розумний строк, замовник має право
відмовитися від договору та вимагати
відшкодування збитків.

Також судом встановлено, що
згідно п. 5 Договору на виготовлення
металопластикових вікон № 899, за
несвоєчасне виконання зобов'язання
даного Договору Виконавець сплачує
Замовнику пеню в розмірі 0,01% суми
договору за кожен день прострочення, а
саме терміну, що визначено цим
договором п. 3.3.

Враховуючи вищевикладене, встановлені
в судовому засіданні обставини, які
підтверджують факт істотного
порушення відповідачем Договору
підряду, а саме не усунення недоліків в
роботі та не виконання її в повному
обсязі, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивачки про
розірвання договору, стягнення з
відповідача на її користь сплаченого
авансу, вартості будівельних
матеріалів та пені, знайшли своє
доведення в судовому засіданні є
такими, що грунтуються на вимогах
чинного законодавства, а тому
підлягають задоволенню.

Також позивачка звертаючись з даним
позовом до суду просить стягнути з
відповідача на її користь також
моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн.,
мотивуючи тим, що після того, як вона
виявила недоліки в продукції та роботі,
стала заявляти про них відповідачу,
однак у відповідь в свою адресу чула
грубі, образливі слова, які принижували
її гідність як жінки і просто як людини.
ЇЇ раніше ніхто не ображав, крик
відповідача і образливі слова
негативно вплинули на стан її здоров'я,
а саме вона перенесла нервовий стрес в
результаті якого підвищився тиск, дуже
боліла голова, стало боліти серце.
Також її страждання посилились ще тим,
що відповідач відмовився усунути
недоліки в роботі і взагалі припинив
проводити далі ремонтні роботи, став
уникати розмов по телефону, став
приховувати своє місцезнаходження і
вона змушена була звертатися до
прокуратури та міліції за допомогою та
захистом своїх прав.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Крім того, як вже зазначалося вище,
судом встановлено, що правовідносини,
які виникли між сторонами також
регулюються нормами ЗУ «Про захист
прав споживачів».

Так відповідно до ст.ст. 4, 22 ЗУ «Про
захист прав споживачів», споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на: відшкодування майнової
та моральної шкоди, завданої внаслідок
недоліків продукції (дефекту в
продукції), відповідно до закону.

Захист прав споживачів, передбачених
законодавством, здійснюється судом.
При задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Пленум ВСУ у пункті третьому своєї
Постанови № 3 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз'яснив, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищевикладене, встановлені
в судовому засіданні обставини, суд
вважає, що позовна вимога позивачки про
стягнення на її користь моральної
шкоди, підлягає задоволенню частково, а
саме в розмірі 2 500, 00 грн., що відповідає
вимогам розумності і справедливості
виходячи з усіх обставин справи.

Що стосується позовної вимоги
позивачки про стягнення з відповідача
на її користь витрат за надання
юридичної допомоги при оформленні
позову до суду в розмірі 800, 00 грн., то в
її задоволенні необхідно відмовити,
оскільки дані витрати не є збитками в
розумінні ст. 22 ЦК України та не є
витратами на правову допомогу
відповідно до вимог ст.ст. 79, 84 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки, знайшли
своє часткове доведення в судовому
засіданні, а саме в частині та з підстав
зазначених вище, а тому підлягають
задоволенню частково.

Крім того, оскільки суд прийшов до
висновку про необхідність задоволення
позову позивачки, а остання звільнена
від сплати судового збору, з
відповідача в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК
України на користь держави підлягає
стягненню судовий збір в розмірі 229, 40
грн., а на користь позивачки витрати
пов'язані з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача в
розмірі 420, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 22,
23, 509, 526, 530, 610, 611, 651, 653, 837, 843, 846, 852, 857, 858 ЦК
України, ст.ст. 4, 10, 22 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208,
209, 213-215, 217- 218, 223, 224. 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Договір про виготовлення
металопластикових вікон № 899 від 27.09.2010
року укладений між ОСОБА_1 та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової
картки платника податків: НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2:

- сплачений аванс в розмірі 12 500, 00 грн.;

- вартість будівельних матеріалів в
розмірі 330, 32 грн.;

- пеню за несвоєчасне виконання
зобов'язання в розмірі 311, 40 грн.;

- моральну шкоду в розмірі 2500, 00 грн.;

- витрати пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача в розмірі 420, 00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової
картки платника податків: НОМЕР_1 на
користь держави судовий збір в розмірі
229, 40 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя В. С. Декаленко