У х в а л а

іменем україни

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова
В.О.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Наумчука М.І.,

Мостової
Г.І., Остапчука
Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення кредитної
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» на
ухвалу Рівненського районного суду
Рівненської області від 4 грудня 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 12 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року публічне акціонерне
товариство «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі
Банк») звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором кредиту
від 20 листопада 2007 року, унаслідок чого
утворилась заборгованість у розмірі 24
353 грн. 46 коп., яку банк просив стягнути
на його користь.

Ухвалою Рівненського районного суду
Рівненської області від

4 грудня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 12 грудня 2013 року, позов ПАТ
«ВіЕйБі Банк» залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк»
просить ухвалу Рівненського районного
суду Рівненської області від 4 грудня
2012 року та ухвалу

апеляційного суду Рівненської області
від 12 грудня 2013 року скасувати,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права, і
передати справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду по
суті позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Залишаючи позов без розгляду, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що позивач, будучи
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, двічі без
поважних причин не з'явився в судові
засідання, не повідомивши про причини
неявки та не надавши заяви про розгляд
справи у його відсутність, з
урахуванням того, що явка позивача була
визнана судом обов'язковою.

Проте до таких висновків суди дійшли з
порушенням норм процесуального права.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Як убачається з матеріалів справи,
представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» -
Мочульський Л.Б., 6 вересня 2012 року надав
суду заяву про розгляд даної справи без
участі представника позивача (за
відсутності представника позивача), за
наявними у справі матеріалами, у якій
також зазначив про згоду на ухвалення
заочного рішення та довіру до складу
суду.

Аналогічна заява надійшла до суду
поштою 13 вересня 2012 року.

Крім того, матеріали справи не містять
доказів належного повідомлення як
позивача так і його представника, а
також відповідача, про що ПАТ «ВіЕйБі
Банк» зазначає в обґрунтування
касаційної скарги.

Таким чином, висновки суду про належне
повідомлення позивача не відповідають
фактичним обставинам та не
підтверджуються матеріалами справи,
суд першої інстанції, залишаючи позов
без розгляду, не перевірив належність
повідомлення позивача (його
представника) про час та місце судового
розгляду відповідно до положень ст. ст.
74-76 ЦПК України.

Також поза увагою суду залишилися
заяви представника позивача
Мочульського Л.Б. про проведення
судового розгляду без участі
представника позивача (за відсутності
представника позивача) у зв'язку з
відсутністю можливості прибуття
представника банку з іншого регіону
України в судове засідання.

Отже, у суду першої інстанції не було
підстав для застосування положень п. 3
ч. 1 ст. 207 ЦПК України, а апеляційний суд
не мав підстав для висновку про
залишення ухвали без змін.

Таким чином, оскаржувані ухвали суду
перешкоджають ПАТ «ВіЕйБі Банк»
реалізації права на судовий захист та
подальшому розгляду справи по суті
позовних вимог банку.

Ураховуючи викладене, оскаржувані
ухвали не можуть вважатись законними і
з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК
України, підлягають скасуванню з
передачею справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
оскільки був порушений порядок,
встановлений для залишення заяви без
розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду
Рівненської області від 4 грудня 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 12 грудня 2013
року скасувати.

Справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення кредитної
заборгованості за кредитним договором
передати до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

В.О.
Кузнєцов

Судді:
В.І.
Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

Д.О. Остапчук