ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/307/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

01.04.2014 року
смт.Золочів

Золочівський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого-судді
Калайда І.
С.

при
секретарі

Бойко І.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт. Золочів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з вищевказаним
позовом, в якому просить визнати за нею
право власності в порядку спадкування
після її матері - ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 на житловий будинок з
надвірними будівлями, розташовані по
АДРЕСА_1. В обгрунтування позовних
вимог вказала, що її батьками було
побудовано зазначений житловий
будинок з господарськими будівлями.
Даний будинок був зареєстрований за
матір'ю у Писарівській сільській раді
Золочівського району Харківської
області в погосподарській книзі № 8
за особовим рахунком НОМЕР_1. З 1959 року
та до теперішнього часу вона проживає в
спірному будинку, проживала в ньому й
на день смерті ОСОБА_3 Таким чином,
фактично спадщину прийняла.
Спадкодавцем першої черги після смерті
матері є також її брат-відповідач по
справі, який спадщину приймати не
бажає, з заявою до нотаріальної контори
не звертався. Звернувшись до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, державним
нотаірусом їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину з тих
підстав, що відсутній
правовстановлюючий документ на
домоволодіння, на підставі якого
здійснюється видача свідоцтва про
право на спадщину.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду
заяву, в якій просить слухати справу за
її відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Від відповідача - ОСОБА_2 також
надійшла письмова заяву з проханням
розглядати справу за його відсутності,
позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи із наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо
постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
визначено відповідно до них
правовідносини.

Відповідно до положень ст.
ст. 2,3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових правна нерухоме
майно та їх обтяжень"від 01 липня 2004 р.
№1952-ІV Державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень
-офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Водночас права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за умов якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

До 19 січня 1996 року згідно з
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженою 31.01.66 Міністерством
комунального господарства УРСР, не
підлягали реєстрації будинки і
домоволодіння, розташовані в сільських
населених пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до положень
закону "Про сільські Ради народних
депутатів трудящих УРСР" від 02 липня 1968
року (ВВС УРСР,1968, №28 ст. 177) кожна
сільська вела погосподарські книги, в
яких відповідним записом
посвідчувалося право
землекористування всіх громадян на
території сільської Ради. У заглавній
частині особового рахунку
записується прізвище, ім'я, по батькові
голови родини, на ім'я якого відкрито
особовий рахунок, та він є власником
будинку.

Згідно інформації, наданої КП
«Архітектурно-інвентаризаційне бюро
Золочівського району № 2944/02-14 від 29.11.2013
року користувачем житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого по
АДРЕСА_1, була ОСОБА_3 згідно довідки
Писарівської сільської ради № 02-18/310
від 06.12.2013 року, запису по господарської
книги № 8, особовий рахунок НОМЕР_1.
Право власності на даний будинок не
оформлено. Інвентаризаційна вартість
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами станом на 18.12.2013
р. становить 99358 грн. (а.с.32).

Таким чином, суд доходить
висновку, що ОСОБА_3 володіла будинком
АДРЕСА_1 на праві власності, що
підтверджується записом у
погосподарській книзі Писарівської
сільської ради Золочівського району
Харківської області.

Зі свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2, виданого 02.09.2003 року
Писарівською сільською радою
Золочівського району Харківської
області вбачається, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Рясне
Золочівського району (а.с.11).

Відповідно до пункту 4 перехідних
положень ЦК України цей Кодекс
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов"язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Отже, беручи до уваги також
роз"яснення Пленуму Верховного суду
України від 30.05.2008 року, викладені в
постанові №7 "Про судову практику у
справах про спадкування", та Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладених в інформаційному
листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування", згідно яких
відносини спадкування регулюються
правилами ЦК якщо спадщина
відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У
разі відкриття спадщини до зазначеної
дати застосовується чинне на
той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного
кодексу Української РСР, у тому числі
щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом. У разі коли
спадщина, яка відкрилася до
набрання чинності ЦК, і строк
на її прийняття не закінчився до 1
січня 2004 року, спадкові відносини
регулюються цим Кодексом, суд
приходить до того, що до відносин, що
виникли, необхідно застосовувати
положення ЦК УРСР.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.)
спадкоємцями першої черги є в рівних
частинах діти, подружжя та батьки
померлого.

На теперішній час
спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та син- ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який спадщину приймати не
бажає. (а.с.6, 7, 10).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963
р.) для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Прийнятою
спадщина визнається такою, що належить
спадкоємцеві, з часу її відкриття.

У відповідності до положень ст.
549 ч.1 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Відповідно до п.113
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Мін"юсту України
від 14.06.1994 року №18/5, чинної на час
виникнення відносин спадкування, одним
з доказів вступу в управління чи
володіння спадковим майном є запис у
паспорті спадкоємця, який свідчить
про те, що спадкоємець був
постійно прописаний в спадковому
будинку (квартирі) в період шести
місяців після смерті спадкодавця.

Таким чином, ОСОБА_1
вважається такою, що спадщину після
ОСОБА_3ОСОБА_6 фактично прийняла,
доказом чого є відповідний
реєстраційний штамп в паспорті
позивачки. (а.с.4). Постановою державного
нотаріуса Золочівської державної
нотаріальної контори від 31.01.2014 року
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на нерухоме майно - будинок,
що відповідає вимогам п.4.18 глави 10
розділу ІІ Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
ютиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Виходячи з вищенаведеного, суд
вважає, що до позивачки в порядку
спадкування за законом перейшло право
власності на будинок АДРЕСА_1. Вказане
спадкове майно було прийнято ОСОБА_1 в
порядку спадкування за законом як
спадкоємцем першої черги, але з
незалежних від неї причиин оформити
спадкові права в нотаріальному порядку
вона не має змоги, а тому її вимоги є
підставними та такими, що підлягають
задоволенню.

На відшкодуванння судових
витрат позивачка не наполягає.

Враховуючи вищевикладене, відповідно
положень ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.),
керуючись ст., ст. 10,11, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування після
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, на
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташовані по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10
-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий:
Калайда І. С.