СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/2153/14
ун. № 759/2085/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року суддя Святошинського
районного суду м. Києва Заєць Т.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Дирекція замовника з
управління Житловим господарством
Дарницького району м. Києва» про
вселення,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, яким просила вселити її в жиле
приміщення, квартиру АДРЕСА_1, яке було
надано на підставі ордеру на право
зайняття службового жилого приміщення.
В якості забезпечення позову просила
встановити обов'язок вчинити певні дії,
а саме, відповідно до договору найму,
укладеного між сторонами, вселити
ОСОБА_1 в жиле приміщення АДРЕСА_1. В
обґрунтування вимог заяви посилається
на те, що 03.12.2013 року між ОСОБА_1 та
відповідачем укладено договір найму
жилого приміщення, АДРЕСА_1. Позивач
умови договору виконує, сплачує
житлово-комунальні послуги. Відповідач
зобов'язання за вказаним договором не
виконує, не передає приміщення для
проживання позивачу. Наведені
обставини в подальшому можуть
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
05.02.2014 року визначено підсудність за
позовом ОСОБА_1 про вселення
Святошинському районному суду м. Києва.
Справу передано головуючому судді
12.02.2014 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що
заява про забезпечення позову підлягає
частковому задоволенню на підставі
наступного.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду ( ч. 1,
ч. 3 ст. 151 ЦПК України). Позов
забезпечується забороною вчиняти
певні дії, встановленням обов'язку
вчиняти певні дії (п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України). Заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі (ч.1 ст. 153 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
передбачено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та відповідачем укладено
договір найму жилого приміщення. В
порушення умов виконання договору,
відповідач не передає позивачу
приміщення для проживання. ОСОБА_1
просить вселити її в жиле приміщення,
яке надано на підставі ордеру на право
зайняття службового жилого приміщення.

Наведене свідчить, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову, у випадку вселення
до спірної квартири інших осіб.

Заявлений позивачем спосіб
забезпечення позову не відповідає меті
такого інституту процесуального
законодавства, як забезпечення позову,
оскільки, забезпечивши позов у спосіб,
зазначеним в заяві про забезпечення
позову, фактично вирішується спір по
суті та зникає предмет позву.

Враховуючи наведене, вважаю за
необхідне забезпечити позов, шляхом
заборони Комунальному підприємству
«Дирекція замовника з управління
Житловим господарством Дарницького
району м. Києва» надавати в
користування та вселяти до квартири
АДРЕСА_1 будь-яких інших осіб, окрім
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в
АДРЕСА_1).

Забезпечення позову у вказаний спосіб,
передбачений п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України, не перешкоджатиме діяльності
КП «Дирекція замовника з управління
Житловим господарством Дарницького
району м. Києва» та не призведе до
порушення законних прав та інтересів
позивача, відповідача, а також інших
осіб.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -
задовольнити частково.

Заборонити Комунальному підприємству
«Дирекція замовника з управління
Житловим господарством Дарницького
району м. Києва» до вирішення справи по
суті та набрання рішенням суду
законної сили надавати в користування
та вселяти до квартири АДРЕСА_1
будь-яких інших осіб, окрім ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в
АДРЕСА_1).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ