Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/174/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Леньо В.В., при
секретарі - Дорда Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Виноградів цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
сторони уклали шлюб 21.11.1998року, про що у
виконкомі Королівської селищної ради в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено актовий запис №46. Від даного
шлюбу народилася дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає
разом з матір'ю, позивач стосунки з
дочкою підтримує та приймає участь у її
утриманні та вихованні. Одруження
виявилось невдалим, причиною розпаду
шлюбу є те, що у сторін сімейне життя не
склалося, у них різні погляди на життя
та сімейні стосунки, різні характери,
внаслідок чого у сторін постійно
виникають непорозуміння та сварки,
сторони вже більше десяти років не
підтримують шлюбні стосунки, що
призвело до повного розпаду сім'ї, а
тому позивач просить шлюб між ними
розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, проте представник позивача
подав письмову заяву в якій позовні
вимоги підтримали в повному обсязі, та
просили суд такі задовольнити (а.с.13).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, проте подала письмову
заяву в якій позовні вимоги визнала в
повному обсязі, та просила суд
повернути їй дошлюбне прізвище
«ОСОБА_2» (а.с.14).

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, а
тому суд приходить до висновку, що
заявлені позовні вимоги підлягають
повному задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.112 СК України
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розлучення, бере до уваги наявність
малолітніх дітей та інші обставини
життя сторін.

В судовому засіданні належними
доказами достовірно встановлено, що
сторони уклали шлюб 21.11.1998року, про що у
виконкомі Королівської селищної ради в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено актовий запис №46 (а.с.4). Від
даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), яка на даний час
проживає разом з матір'ю, позивач
стосунки з дочкою підтримує та приймає
участь у її утриманні та вихованні.
Одруження виявилось невдалим, причиною
розпаду шлюбу є те, що у сторін сімейне
життя не склалося, у них різні погляди
на життя та сімейні стосунки, різні
характери, внаслідок чого у сторін
постійно виникають непорозуміння та
сварки, сторони вже більше десяти років
не підтримують шлюбні стосунки, що
призвело до повного розпаду сім'ї.

Спору про майно, що є спільною
власністю сторін, не має.

У відповідності до ст.51 Конституції
України та ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки і
чоловіка, примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК
України зобов'язані спільно
піклуватись про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносини,
примушування до їх збереження, є
порушенням прав жінки, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, з врахуванням того, що сторони
шлюбним життям не живуть, що шлюб існує
тільки формально, та враховуючи, що
подальше збереження шлюбу між
сторонами є недоцільним, оскільки у
період з часу звернення позивача до
суду та розгляду справи у суді, наміри
позивача розірвати шлюб не змінилися,
тому підстави для надання подружжю
строку на примирення відсутні, суд
встановив справжнє прагнення позивача
до розірвання шлюбу, відповідачка
також не заперечила проти розірвання
шлюбу, а відтак суд приходить до
переконання, що розірвання шлюбу не
суперечить інтересам сторін, після
цього не будуть порушені їх особисті та
майнові права, та права їх дитини, у
зв'язку із чим даний позов підлягає
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.51
Конституції України, ст.ст.10, 27, 31, 60, 61,
169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
21.11.1998 року у виконкомі Королівської
селищної ради, за актовим записом №46 - р
о з і р в а т и.

Відповідачці відновити дошлюбне
прізвище - «ОСОБА_2»

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо