Провадження № 2/756/259/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого:
судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі: -
Чагаринській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Деснянський», треті особи - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на гараж,
визнання незаконною та скасування
державної реєстрації права власності
об'єкта нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на гараж, визнання
незаконною та скасування державної
реєстрації права власності об'єкта
нерухомого майна.

У листопаді 2013 року, позивач уточнив
свої позовні вимоги до відповідачів,
заявивши позовні вимоги до ОСОБА_3,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Деснянський» про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на гараж,
визнання незаконною та скасування
державної реєстрації права власності
об'єкта нерухомого майна,
обґрунтовуючи свій позов наступним.

22 лютого 2012 року між позивачем ОСОБА_2
та ОСОБА_5 було укладено договір
купівлі-продажу гаражного боксу
НОМЕР_1 в кооперативі по будівництву
та експлуатації індивідуальний
гаражів «Деснянський», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого
державним нотаріусом Одинадцятої
київської державної нотаріальної
контори Тютюн І.М. В державному реєстрі
правочинів від 22.02.2012 року зроблено
запис номеру правочину 4892077.

29 лютого 2012 року право власності
позивача на гаражний бокс НОМЕР_1, було
зареєстровано в КП Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна за № 11735 в книзі д.49-248.

Вказаний гаражний бокс за НОМЕР_1, з
оглядовою ямою та погребом, металевий,
площею 18, 3 кв.м, належав ОСОБА_5, який як
член ГБК «Деснянський», вносив ГБК
пайові внески та за свої грошові кошти
побудував та облаштував гаражний
бокс. ОСОБА_5 отримав 02.11.2011 року в
кооперативі дублікат довідки №35 від 15
липня 1994 року, на підставі якої
гаражний бокс НОМЕР_1 був
зареєстрований в електронному реєстрі
КП Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
29.11.2011 року в книзі: 22-3, номер запису :
11735, реєстраційний №35294393.

Починаючи із серпня 1995 року до червня
2010 року позивач перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6.
Починаючи з 1996 року він разом з ОСОБА_6
став орендувати у ОСОБА_5 гаражний бокс
НОМЕР_1. ОСОБА_6 була прийнята в члени
кооперативу, відповідно, вони вносили
членські внески, які направлялися на
утримання території кооперативу,
оплати за користування
електроенергією, тощо.

Як вбачається із відповіді на запит
голови правління кооперативу від 31
травня 2011 року - 20 грудня 2010 року ОСОБА_6
звернулася до кооперативу із заявою
про передачу гаража НОМЕР_1 своїй дочці
ОСОБА_3, яка була дозволена.

Позивач вважає, що ОСОБА_3, не могла
стати власником гаражного боксу, через
те, що власником боксу був ОСОБА_5, а
згодом його власником став позивач.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_6, та
після придбання позивачем спірного
гаражного боксу, копія вказаного
договору купівлі-продажу разом із
його заявою про визнання його членом
кооперативу із проведенням сплати
первісного внеску, була надана до
правління кооперативу по будівництву
та експлуатації індивідуальних
гаражів «Деснянський». На воротах
гаража він встановив свої замки, та
став користуватися гаражем. В жовтні
2012 року ОСОБА_6 демонтувала його замки
на воротах, та поставила свої замки.

16 червня 2013 року головою правління
кооперативу йому були наданні для
ознайомлення свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 30
квітня 2013 року на гараж НОМЕР_1 в
кооперативі «Деснянський», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на
ОСОБА_3 та витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав власності ін. №3128810
від 10.04.2013 року.

Вважає, що відповідач ОСОБА_3 набула
право власності на гаражний бокс
НОМЕР_1 в кооперативі «Деснянський»
незаконно, а відповідач - Реєстраційна
служба Головного управляння юстиції у
м. Києві незаконно видала їй свідоцтво
про право власності та незаконно
здійснила реєстрацію прав власності.

Видача Реєстраційною службою
Головного управління юстиції у м. Києві
ОСОБА_3 свідоцтва про право власності
від 30 квітня 2013 року порушило право
власності позивача на гараж НОМЕР_1 в
ГБК «Деснянський», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Спірний гаражний бокс, як об'єкт
нерухомого майна, зареєстровано як в
Державному реєстрі правочинів від
22.02.2012 року так і в КП Київське міське
бюро технічної інвентаризації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 29.02.2012 року. Відповідно, при
здійсненні правочину - видачі
оспорених правовстановлюючих
документів, Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м. Києві
зобов'язана була перевірити: наявність
об'єкта, власника пайових внесків;
документ, що підтверджує викуп гаража
або його будівництво членом
кооперативу, тощо.

Вважає, що у даному випадку, істотне
значення має помилка щодо природи
привочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей та і якості речі,
які значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 203, 215, 229, 328
ЦК України просить визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 30 квітня 2013 року,
яке видане Реєстраційною службою
Головного управління юстиції у м.
Києві ОСОБА_3 на гараж НОМЕР_1 в
кооперативі по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Деснянський», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, визнати незаконною та
скасувати державну реєстрацію права
власності об'єкта нерухомого майна
0: гаража НОМЕР_1 в кооперативі по
будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Деснянський»,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали позов
у повному обсязі, з підстав, зазначених
у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала у
повному обсязі. Представник
відповідача у судовому засіданні
показав, що дійсно відповідачка є
власником гаражного боксу НОМЕР_1,
розташованого у кооперативі по
будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Деснянський»,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Власницею гаражу НОМЕР_1 вона стала на
підставі заяви своєї матері - ОСОБА_6,
від 20.12.2010 року. ОСОБА_6, яка є третьою
особою по справі, була членом
кооперативу з 1997 року, та з цього ж часу
володіла зазначеним гаражем. Вважає
себе законним власником гаражу НОМЕР_1
за адресою: АДРЕСА_1, у кооперативі по
будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Деснянський».
Просить відмовити у задоволені
позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Представник співвідповідача -
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Деснянський» показав суду, що на
території кооперативу «Деснянський»
за адресою: АДРЕСА_1, всім гаражним
боксам присвоєно номери без визначення
дробу. На території кооперативу
знаходиться гаражний бокс НОМЕР_1,
гаражний бокс за НОМЕР_1 у кооперативі
відсутній. ОСОБА_5 дійсно був членом
кооперативу «Деснянський» в період з
1990 року по 1997 рік. Користувався
гаражем НОМЕР_1. Пай на будівництво
гаражного боку не вносив, оскільки на
час прийняття його до кооперативу,
гаражі були побудовані. ОСОБА_5
сплачував виключно членські внески, і
власником зазначеного гаражу він не
був. У 1997 році, ОСОБА_5 звернувся із
заявою про виключення його із членів
кооперативу за власним бажанням та про
передачу членства ОСОБА_6. ОСОБА_6 була
зарахована до членів кооперативу,
відповідно до поданої заяви. 15 липня 1994
року ОСОБА_5 звертався до кооперативу
за довідкою про належність йому
гаражу НОМЕР_1, та така довідка йому
була надана. 02 листопада 2011 року ОСОБА_5
знову звернувся до кооперативу за
дублікатом тієї самої довідки. Йому
вона також була надана із зазначенням
дати - 15.07.1994 року, та з приміткою, що
така довідка є дублікатом. Зазначена
довідка містила інформацію чинну на
дату видачі, тобто станом на 15.07.1994 року.
Окрім цього, номер гаражу у довідці був
зазначений як НОМЕР_1. Достеменно
знаючи про те, що ОСОБА_5 не є членом
кооперативу з 1997 року, він змінив номер
гаражу на виданій кооперативом
довідці з НОМЕР_1 на НОМЕР_1, та оформив
право власності на гараж НОМЕР_1,
якого в кооперативі не існує. Згодом
22.02.2012 року неіснуючу власність продав
ОСОБА_2 Зазначений факт був виявлений
коли ОСОБА_2 звернувся до кооперативу
із договором купівлі-продажу НОМЕР_1.
Про відсутність такого гаражу ОСОБА_2
було повідомлено 15.10.2012 року коли він
звернувся із заявою про прийняття
його до членів кооперативу.

Представник співвідповідача -
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, показав
суду, що до реєстраційної служби, з
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулась ОСОБА_3, яка
просила здійснити державну реєстрацію
гаражу НОМЕР_1, розташованого у АДРЕСА_1,
який знаходиться на території
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Деснянський». Разом з заявою ОСОБА_3
подала пакет документів, який свідчив
про те, що вона є власником зазначеного
гаражу. За наслідками розгляду заяви
було прийнято рішення про видачу на її
ім'я свідоцтва про право власності на
нерухоме майно. Зазначає, що
реєстраційна служба, при прийнятті
відповідного рішення керувалась
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим постановою КМУ від 22.06.2011
року №703.

Представник третьої особи - ОСОБА_5
показав суду, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є
знайомими з 1996 року. Гаражний бокс
належав ОСОБА_5, який як член ГБК
«Деснянський», вносив пайові та
членські внески, та за свої кошти
побудував та облаштував гаражний бокс.
15 липня 1994 року ОСОБА_5 отримав у
кооперативі довідку № 35, яка давала
йому підстави зареєструвати своє право
власності на спірний гараж. В
подальшому, на підставі довіреності,
02.11.2011 року в кооперативі було видано
дублікат довідки № 35 від 15.07.1994 р., на
підставі якої гаражний бокс НОМЕР_1 був
зареєстрований в реєстрі КП БТІ.
Представник у судовому засіданні також
вказала, що ОСОБА_5 до укладення
договору купівлі-продажу гаражу від
22.02.2012 року, нікому гараж у власність не
передавав, із заявою до кооперативу про
передачу паю іншій особі, не звертався.
У 1997 році надав право користування
гаражним боксом сім'ї ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що за
наказом колишнього директора
кооперативу «Деснянський» ОСОБА_9 нею
було видано дублікат довідки № 35 від 15
липня 1994 року, відповідно до якої
власником гаражного боксу НОМЕР_1 був
ОСОБА_5 Номер гаражного боксу НОМЕР_1
було вказано нею особисто.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, показання свідка,
перевіривши зібрані по справі
документи та оцінюючи в сукупності всі
зібрані по справі докази, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 лютого 2012 року
між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою
ОСОБА_5 було укладено договір
купівлі-продажу гаражного боксу
НОМЕР_1 в кооперативі по будівництву та
експлуатації індивідуальний гаражів
«Деснянський», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, посвідченого
державним нотаріусом Одинадцятої
київської державної нотаріальної
контори Тютюн І.М. В державному реєстрі
правочинів від 22.02.2012 року зроблено
запис номеру правочину 4892077.

29 лютого 2012 року право власності
позивача на гаражний бокс НОМЕР_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було
зареєстровано в КП Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна за № 11735 в книзі д.49-248.
(а.с. 11-12).

Судом також встановлено, що 30 квітня 2013
року реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві, на ім'я
відповідачки ОСОБА_3 було видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, а саме на гараж НОМЕР_1,
що розташований у АДРЕСА_1, у
кооперативі по будівництву та
експлуатації індивідуальний гаражів
«Деснянський». (а.с. 32).

З пояснень представника реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, вбачається, що до
реєстраційної служби, з заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулась ОСОБА_3, яка
просила здійснити державну реєстрацію
гаражу НОМЕР_1, розташованого у АДРЕСА_1,
який знаходиться на території
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Деснянський». Разом з заявою ОСОБА_3
подала пакет документів, який свідчив
про те, що вона є власником зазначеного
гаражу. За наслідками розгляду заяви
було прийнято рішення про видачу на її
ім'я свідоцтва про право власності на
нерухоме майно. Зазначає, що
реєстраційна служба, при прийнятті
відповідного рішення керувалась
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим постановою КМУ від 22.06.2011
року №703.

В обґрунтування свого позову позивач
ОСОБА_2 посилався на вимоги ст.ст. 203, 215,
229, 328 ЦК України, та просив суд визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 30
квітня 2013 року, яке видане
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 на
гараж НОМЕР_1 в кооперативі по
будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Деснянський»,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вважає, що відповідач ОСОБА_3, набула
право власності на гаражний бокс
НОМЕР_1 в кооперативі по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Деснянський» незаконно, а відповідач -
Реєстраційна служба Головного
управляння юстиції у м. Києві
незаконно видала їй свідоцтво про
право власності та незаконно
здійснила реєстрацію прав власності.

Вважає, що при здійсненні правочину - а
саме видачі на ім'я ОСОБА_3 свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
а саме на гараж НОМЕР_1, мала місце
помилка щодо природи привочину, що
тягне за собою визнання такого
правочину недійсним.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.
Односторонній правочин може
створювати обов'язки лише для особи,
яка його вчинила.

Односторонніми правочинами
вважаються: видача довіреності,
прийняття чи збереження виготовленої
речі, повідомлення одним співвласником
інших співвласників про продаж своєї
частки у спільній власності,
пропозиція щодо продажу майна,
публічна обіцянка винагороди за
віднайдення згубленої речі, публічне
оголошення конкурсу на створення
скульптури, художнього твору,
складення заповіту, прийняття спадщини
та відмова від неї тощо.

Відповідно, за правилами недійсності
правочинів не можна визнавати
документи, які за своїм змістом не є
правочинами. Вбачається, що до таких
документів слід відносити, наприклад
рішення органів державної влади,
свідоцтва (про право власності на
житло, про право на спадщину, про
придбання майна з публічних торгів,
тощо), рішення, записи про реєстрацію,
протоколи загальних зборів
господарських товариств,
розпорядження про реєстрацію за місцем
проживання фізичної особи та багато
інших документів (акт
приймання-передачі, товарний чек).

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що у розумінні положень
Цивільного Кодексу України, свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
від 30 квітня 2013 року, яке видане
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 на
гараж НОМЕР_1 в кооперативі по
будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Деснянський»,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
своїм змістом та своєю правовою
природою не є правочином, та підстав
для визнання зазначеного свідоцтва
недійсним немає.

З огляду на наведене, суд приймає
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_2 в цій його частині.

Суд також не вбачає підстав для
задоволення позову ОСОБА_2 в частині
визнання незаконною та скасування
державної реєстрації права власності
об'єкта нерухомого майна 0: гаража
НОМЕР_1 в кооперативі по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Деснянський», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки такі
позовні вимоги являються похідними від
первісних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 215, 229, 328 ЦК
України, ст.ст. 10, 58, 60, 79, 88, 208-209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Деснянський», треті особи - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на гараж,
визнання незаконною та скасування
державної реєстрації права власності
об'єкта нерухомого майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.Г.Камбулов