РІШЕННЯ

іменем
України

13 лютого 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Іванової
О.В.

позивачки ОСОБА_1

представника
позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника
відповідача адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав, третя
особа - управління у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради,

в с т а н о в и в:

21.10.2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про
позбавлення його батьківських прав
стосовно малолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з його ухиленням
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

В обґрунтування позову зазначила,
що рішенням Дзержинського районного
суду від 18.04.2011 року по справі № 2-3038/11
було розірвано шлюб між нею та
відповідачем, а згодом вона повернула
собі дошлюбне прізвище. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спір з приводу місця
проживання дитини між нею та
відповідачем відсутній, оскільки дочка
проживає з нею.

Ще до розірвання шлюбу, а саме з
осені 2010 року, відповідач припинив
піклуватися про інтереси сім'ї, часто
перестав бувати вдома, став поводитись
агресивно по відношенні до неї та до
дитини, дратуючись від того, що дитина
його не слухається, та звинувачуючи у
цьому її. При цьому він цілком свідомо,
повністю усунувся від участі у
вихованні дитини, переклавши на неї всі
обов'язки, пов'язані з вихованням.

У грудні 2010 року відповідач
зібрав свої речі, вивіз їх з квартири та
став жити окремо, взагалі не
з'являючись у квартирі та продовжуючи
злісно ухилятись від участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею.
До цього часу він не цікавиться життям
та здоров'ям дитини, її інтересами, не
бере жодної участі у її духовному
розвитку.

Отже, відповідач протягом майже 2,5
років без поважних причин не виконує
своїх обов'язків по вихованню дитини та
не спілкується з нею, порушуючи
встановлений органом опіки та
піклування порядок своєї участі у
вихованні дитини, яка фактично забула
про батька.

Позивачка ОСОБА_1 та представник
позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтримали позовну заяву з підстав,
викладених у позовній заяві, просили
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
пояснив, що любить дитину, бажає з нею
спілкуватися та займатися її
вихованням, однак позивачка чинить
йому перешкоди у цьому.

Представник відповідача ОСОБА_4
просила відмовити у позові з підстав,
викладених у запереченнях відповідача.

Представник третьої особи - управління
у справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради Малько О.П. подав заяву про
розгляд справи за відсутністю
представника управління та
постановити рішення з урахуванням
інтереси дитини.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного:

Поясненнями сторін, даними свідоцтва
про народження, свідоцтва про зміну
імені, рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 18.04.2011 року про
розірвання шлюбу, копії яких залучені
до матеріалів справи, підтверджується,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в
зареєстрованому шлюбі, мають дочку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 3-5).

Після розірвання шлюбу та припинення
спільного проживання сторін між ОСОБА_3
та ОСОБА_1 виникли суперечки щодо
порядку участі батька у вихованні
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Це
підтверджується: показаннями свідка
ОСОБА_7, який є батьком відповідача;
даними висновку управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради від 29.08.2011 року про надання
ОСОБА_3 права спілкуватись з
малолітньою дочкою ОСОБА_5 (а. с. 37);
даними рішення Зміївського районного
суду від 24.05.2013 року про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про позбавлення батьківських прав, яке
було скасовано із залишенням позову
без розгляду ухвалою судової колегії
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 08.08.2013 року (а. с. 38, 39); даними
матеріалів цивільної справи за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
у спілкуванні з дитиною, який був
залишений без розгляду ухвалою
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 04.02.2013 року (а. с. 40-44, 55-77),
копії яких залучено до матеріалів
справі.

З висновку управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради від
16.12.2013 року вбачається, що під час
повторного розгляду питання щодо
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
був зроблений висновок про доцільність
позбавлення його батьківських прав, що
відповідає інтересам дитини ОСОБА_5. У
зазначеному висновку міститься
посилання на наступні документи:
довідку адміністрації КЗ "Дошкільний
навчальний заклад (ясла-садок) №445 ХМР
від 08.10.2013 року про те, що протягом 2011-2012
років ОСОБА_3 справами дочки не
цікавився; довідку КЗ "Харківська
міська дитяча поліклініка №14 від 24.04.2013
року про те, що протягом 2012-2013 років
батько ОСОБА_5, яка перебуває на обліку
в поліклініці, здоров'ям дочки не
цікавився; розрахунок заборгованості
по виплаті аліментів за виконавчим
листом №2-3037/11, наданий Дзержинським
ВДВС Харківського міського управління
юстиції, про те, що за період з 08.02.2011
року по 01.12.2012 року розмір
заборгованості складає 22000 грн. (а. с. 48).

Позивачкою ОСОБА_1 надані: довідка
адміністрації КЗ "Дошкільний
навчальний заклад (ясла-садок) №85 ХМР
від 08.10.2013 року про те, що протягом 2011-2013
років ОСОБА_3 справами дочки не
цікавився, крім одного разу 29.11.2012 року,
коли ОСОБА_3 телефонував на телефон
виховательки ясельної групи (а. с. 6);
копія довідок КЗ "Харківська міська
дитяча поліклініка" №495 від 24.04.2013 року
та №1371 від 29.11.2013 року про те, що
протягом 2012-2013 років батько дитини
ОСОБА_5, яка перебуває на обліку в
поліклініці, здоров'ям дочки не
цікавився (а. с. 7, 83).

Згідно розрахунку державного
виконавця Дзержинського ВДВС
Харківського міського управління
юстиції від 22.05.2013 року, заборгованість
за аліментами ОСОБА_3, на утримання
дочки ОСОБА_5, станом на 22.05.2013 року по
виконавчому документу становить 3911
грн. (а. с. 84).

У відповідністю зі ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, духовного та соціального
розвитку. Батьки несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

У відповідністю зі ст. 165 СК України
право звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК
України, відмова батьків від дитини є
неправозгідною, суперечить моральним
засадам суспільства. Ухилення батьків
від виконання батьківських обов'язків
є підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК
України при розгляді судом спорів щодо
позбавлення батьківських прав
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування, який подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, а також на підставі
інших документів, які стосуються
справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав,
не звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 3 Конвенції про права
дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Позивачкою ОСОБА_1 не надано
переконливих доказів, які б дозволили
зробити висновок, що відповідач ОСОБА_3
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Зазначені вище довідки КЗ "Дошкільний
навчальний заклад (ясла-садок) №85" ХМР
та КЗ "Харківська міська дитяча
поліклініка" не містять відомостей
щодо ухилення ОСОБА_3 від виконання
обов'язків по вихованню дочки.

Висновок управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради від 16.12.2013 року не
відповідає вимогам ст. 19 СК України,
оскільки він не ґрунтується на
відомостях, одержаних у результаті
обстеження умов проживання батька, а
також інших документів, які стосуються
справи.

Так, у висновку взагалі відсутнє
посилання на будь-які документи щодо
обстеження умов проживання батька,
його характеристики, сімейного та
матеріального стану.

У висновку, який датований 16.12.2013
року, вказано, що за період з 08.02.2011 року
по 01.12.2012 року розмір заборгованості з
аліментів складає 22000 грн., при цьому не
було враховано відомостей про розмір
заборгованості на день засідання
управління, хоча згідно розрахунку
державного виконавця Дзержинського
ВДВС Харківського міського управління
юстиції від 22.05.2013 року, заборгованість
з аліментів ОСОБА_3, на утримання дочки
ОСОБА_5, станом на 22.05.2013 року по
виконавчому документу становила 3911
грн.

За наявності суперечок відповідачем
ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1 щодо
порядку участі батька у вихованні
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також
відсутності беззаперечних доказів
того, що відповідач ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, відсутні передбачені
п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення
його батьківських прав.

За таких обставин, позовна заява
ОСОБА_1 не спрямована на якнайкраще
забезпечення інтересів дитини, є
необґрунтованою і не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 60, 61, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав, третя особа
управління у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі але не були
присутніми в судовому засіданні, - в той
самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: