АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1234/2014
Головуючий у І інстанції - Маліновська
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Желепи О.В.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Онищенко О.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 31 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління з питань
комунального майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської
районної у м. Києві ради, товариства з
обмеженою відповідальністю «Молоко»
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежилих приміщень та
усунення перешкод у користуванні
спільною сумісною власністю,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідачів, в якому просила визнати
недійсним Договір купівлі-продажу
нежилих приміщень комунальної
власності від № 2487, укладений 07.07.2006
року, в частині приміщень АДРЕСА_3,
загальною площею 218,7 кв.м, реєстраційне
посвідчення Київського міського БТІ
(запис в реєстровій книзі за № 025274 від
01.09.2006 року); усунути перешкоди в
користуванні спільною сумісною
власністю допоміжними приміщеннями
АДРЕСА_3, шляхом виселення ТОВ «Молоко»
із зазначених допоміжних приміщень.

Свої вимоги мотивувала тим, що їй на
праві приватної власності належать
квартири АДРЕСА_1. У січні 2011 року
позивач дізналась, що у підвалі
зазначеного будинку ТОВ «Молоко»
проводить будівельно-ремонтні роботи в
приміщенні, що нібито належить йому
згідно з Договором купівлі-продажу
нежилих приміщень комунальної
власності від 07.07.2006 року № 2487,
реєстраційне посвідчення Київського
міського БТІ (запис в реєстровій книзі
за № 025274 від 01.09.2006року), укладеним між
Управлінням з питань комунального
майна, приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради
та ТОВ «Молоко». Позивач зазначила, що
згідно з Рішенням Конституційного Суду
України № 4-рп/2004 від 02.03.2004 року, орган
місцевого самоврядування не має права
без згоди співвласників
багатоквартирного будинку власників
приватизованих квартир продавати,
здавати в оренду або вирішувати
питання перебудови, надбудови,
добудови до нього споруд, забудови
сходових клітин та в'їзно-виїзних брам,
облаштування на фасадах будинків
спеціального технічного обладнання
промислового призначення тощо, за
винятком проведення ремонтних робіт
згідно з законодавством. У зазначеному
рішенні суду вказано, що допоміжні
приміщення, зокрема підвали,
передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир у
багатоквартирних будинках. Позивач
вважає, що спірні приміщення
відносяться до категорії допоміжних
приміщень будинку та виконують функцію
технічного підвалу, в якому розміщені
інженерні комунікації, водопровідні,
каналізаційні, опалювальні та інші
технічні пристрої, які необхідні для
забезпечення санітарно-гігієнічних
умов та безпечної експлуатації
квартир, без доступу до яких
експлуатація житлового будинку є
неможливою, а тому при укладенні
Договору купівлі-продажу нежилих
приміщень комунальної власності від
07.07.2006року № 2487 були порушені майнові
та немайнові права позивача як
співвласника нежитлових приміщень
підвалу АДРЕСА_3, загальною площею 218,7
кв.м, оскільки ці приміщення є
допоміжними та призначеними для
обслуговування всіх співвласників
будинку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким позов задовольнити,
вказуючи, що рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору купівлі-продажу квартири від 2
квітня 2004 року, який посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 2 квітня
2004 року та зареєстровано в реєстрі за №
943 (а.с.28) та реєстраційним посвідченням
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 7 квітня 2004 року (а.с.27). Позивачка з
моменту купівлі квартири до звернення
з позовом до суду змінила прізвище.
(а.с.26).

ТОВ «Молоко» з 1997 року орендував нежилі
приміщення за адресою АДРЕСА_3, що
підтверджується договорами № 19704
оренди нежилого приміщення від 12.12.1997
року (а.с.76-78, 90-94), № 6304/2- оренди нежилих
приміщень територіальної громади
Шевченківського району м. Києва від
13.08.2003року (а.с.79-80), № 1135/1- оренди
нежилих приміщень територіальної
громади Шевченківського району м.
Києва від 6.02.2006 року (а.с.105-111) та
довідкою ЖЕК № 1002 від 18.11.2005року за № 3020
(а.с.72).

Відповідно до Витягу з протоколу № 11
засідання конкурсної комісії по
приватизації об'єктів комунальної
власності Старокиївського району м.
Києва від 14 листопада 1996 року визнано
переможцем конкурсу по об'єкту
приватизації ДКПРТ магазин «Молоко» №
163 /майно та патент на право оренди/
АДРЕСА_3, визнано Товариство покупців
членів трудового колективу ДКПР
магазину «Молоко» № 163 (а.с.88).

В матеріалах справи міститься копія
договору купівлі-продажу патенту на
право оренди будівлі (споруди,
приміщення), загальною площею 224,1 кв.м,
яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3, за
конкурсом, зареєстрованого
Представництвом Фонду державного
майна України в Старокиївському районі
м. Києва від 25.03.1997року (а.с.89-93), копія
патенту № 25-П від 25.04.1997року на право
оренди вбудованого приміщення, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_3
(а.с.94-95).

Листом-дозволом на проектування
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації № 02/37-135 від
17.01.2005року (а.с. 104) ТОВ «Молоко» на
підставі договору від 13.08.2003року № 6304/2
оренди нежилих приміщень
територіальної громади
Шевченківського району м. Києва на
нежилі приміщення першого та
підвального поверхів будинку АДРЕСА_3,
загальною площею 218,70 кв.м, була
дозволена розробка
проектно-кошторисної документації на
перепланування зазначених приміщень
за умови погодження проекту у
встановленому порядку згідно з чинним
законодавством.

Заявою від 29.11.2005 року Управління з
питань комунального майна,
приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради
просило оформити право районної
комунальної власності на нежилі
приміщення з АДРЕСА_3 (а.с.70-71).

Відповідно до Наказу Головного
управління комунальної власності м.
Києва № 646-В від 14 квітня 2006 року «Про
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна» (а.с.66) вирішено
оформити право власності на об'єкт
нерухомого майна, а саме нежилі
приміщення з АДРЕСА_3, - з видачею
свідоцтва про право власності
територіальній громаді
Шевченківського району м. Києва (а.с.67).

Свідоцтвом про право власності від 14
квітня 2008 року, виданим Головним
управлінням комунальної власності м.
Києва Виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), було
посвідчено, що нежилі приміщення з
АДРЕСА_3, дійсно належать
територіальній громаді
Шевченківського району м.Києва (а.с.68).

Згідно з Рішенням Шевченківської
районної у м. Києві ради № 309 від 19
лютого 2004 року «Про приватизацію
об'єктів комунальної власності
Шевченківського району м. Києва» було
затверджено Перелік об'єктів
комунальної власності Шевченківського
району м. Києва, що підлягають
приватизації згідно Додатку № 1 (а.с.102).
Вп. 30 Додатку № 1 до Рішення № 309 від
19.02.2004року зазначено об'єкт, що підлягає
приватизації ТОВ «Молоко» - нежилі
приміщення по АДРЕСА_3, загальною
площею 410,9 кв.м (а.с.103).

25 січня 2006 року Головним управлінням
охорони культурної спадщини Київської
міської державної адміністрації було
надано висновок стосовно приватизації
нежилих приміщень у будинку 27/31, літ. А,
по вул. І.Франка/Б.Хмельницького в м.
Києві, який є пам'яткою архітектури та
монументально-декоративного
мистецтва, яким було погоджено право на
приватизацію нежитлових приміщень ТОВ
«Молоко» (а.с.41-42).

Згідно з Висновком про вартість майна
нежилого приміщення по АДРЕСА_3,
складеного суб'єктом оціночної
діяльності ТОВ «Незалежна
експертно-промислова група», що діє на
підставі Сертифікату суб'єкта
оціночної діяльності № 3202/05, виданого
Фондом державного майна України
11.04.2005року, та затвердженого Т.В.О.
начальника управління з питань
комунального майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської
районної у м. Києві ради 10.02.2006 року,
справедлива (ринкова) вартість
нежилого приміщення, площею 410,9 кв.м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_3, що
підлягає приватизації шляхом викупу,
становить 1 074 585,60 грн., в т.ч. ПДВ 179 097,60
грн. (а.с.101).

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 15.06.2006 року по справі № 3/249 за
позовом ТОВ «Молоко» до Управління з
питань майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської
районної у м. Києві раді про спонукання
до виконання дій, було задоволено
позовні вимоги ТОВ «Молоко» та
зобов'язано Управління з питань майна,
приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради
виконати рішення Шевченківської
районної у м. Києві раді № 309 від 19.02.2004
року, а саме укласти з ТОВ «Молоко»
договір купівлі-продажу нежилого
приміщення АДРЕСА_3 (а.с.44-49). На
виконання зазначеного рішення
господарського суду м. Києва від
15.06.2006року по справі № 3/249,
господарським судом м. Києва було
видано Наказ № 3/249 від 26.06.2009 року (а.с.50).

На виконання рішення господарського
суду м. Києва від 15.06.2006 року, 7 липня 2006
року між Управлінням з питань майна,
приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради
та ТОВ «Молоко» було укладено договір
купівлі-продажу нежилого приміщення,
посвідченого 7.06.2006року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано в реєстрі за № 2487 (а.с.4-7),
згідно з яким Управлінням з питань
майна, приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради
зобов'язався передати у власність, а
ТОВ «Молоко» зобов'язалося прийняти
нежилі приміщення, загальною площею
410,90 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_3, і
зобов'язалося сплатити за них 1 074 585,60
грн. В спірному договорі
купівлі-продажу нежилого приміщення, в
п.1.1., зазначено, що відчужуються нежилі
приміщення (в літ. А): АДРЕСА_3, загальною
площею 410,90 кв.м, згідно з технічною
документацією Київського міського
бюро технічної інвентаризації.

Передача зазначених нежилих приміщень
ТОВ «Молоко» підтверджується копією
Акту прийому-передачі приміщення від
04.08.2006року, згідно з якимУправлінням з
питань майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської
районної у м. Києві ради передало, а ТОВ
«Молоко» прийняло згідно з договором
купівлі-продажу нежилі приміщення від
7.07.2006року, реєстраційний номер № 000475/10
нежилі приміщення (в літ. А): АДРЕСА_3,
загальною площею 410,90 кв.м, які
знаходяться по АДРЕСА_3 (а.с.8).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про визнання договору
купівлі-продажу недійсним та усунення
перешкод в користуванні власністю, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
не порушує права позивача, що позивач
не надала суду доказів таких порушень
та що нежитлові приміщення є
самостійним об'єктом цивільно-правових
відносин і не належать до приміщень
загального користування.

Згідно ст.. 382 ч.2 ЦК України власникам
квартир у дво- або багатоквартирному
житловому будинку належать на праві
спільної сумісної власності
приміщення загального користування,
опорні конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Законом України «Про обєднання
співвласників багатоквартирного
будинку визначено, що допоміжними
приміщеннями багатоквартирного
будинку є приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку ( сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, поза квартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення.)

Цим же законом визначено, що нежиле
приміщення- це приміщення, яке належить
до житлового комплексу, але не
відноситься до житлового фонду і є
самостійним об'єктом цивільно-правових
відносин.

Наказом Державного комітету
статистики України № 251 від 21.07.2008 року
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11 серпня 2008 року за №
73615427 «Про затвердження інструкції щодо
заповнення форми державного
статистичного спостереження»
визначено , що до житлового фонду не
належать нежитлові приміщення в
житлових будинках, призначені для
торговельних, побутових та інших
потреб непромислового характеру.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що предметом договору купівлі-продажу,
який позивач просить визнати
недійсним, є нежитлові приміщення, а
не приміщення, які призначені для
забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Із правовстановлюючого документу, а
саме Свідоцтва про право власності від
14.04.2006 року вбачається, що спірні
нежитлові приміщення належали на праві
власності територіальній громаді
Шевченківського району м.Києва, КП БТІ
м.Києва було розроблено технічну
документацію на зазначені нежитлові
приміщення, які були зареєстровані в
БТІ як нежитлові приміщення.

Тому колегія суддів вважає, що правовий
статус спірних приміщень був
визначений в правоустановчому
документі- свідоцтві про право
власності ( а.с.68) - на підставі якого
було вчинено договір купівлі-продажу, а
тому підстав для розірвання цього
договору та визнання спірних приміщень
допоміжними у суду немає.

Посилання апелянта на ті обставини, що
приватизація спірних приміщень
відбулася з порушенням строку
приватизації, що площа орендованих
відповідачем приміщень та площа
придбаних у власність приміщень не
співпадають, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони не були предметом
розгляду в суді першої інстанції та
виходять за межі позовних вимог.

Колегія суддів також вважає, що суд
першої інстанції дав правильну оцінку
статусу нежитлових приміщень на
підставі нормативно-правових актів, що
визначають такий статус, тому
призначення експертизи в даному
випадку не є необхідним.

За таких обставин суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини справи, зібраним доказам дав
належну оцінку і прийшов до
правильного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав,що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308 , 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 31 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:
Судді :