Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Справа №607/19909/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого
В.М. Братасюка

секретаря
сз І.М. Дилієвської

за участю представника позивача Рига
В.В., відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду в м. Тернополі
справу за позовною заявою Кредитної
спілки «Тернопільська ощадна кредитна
спілка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення боргу за
договором кредиту,

в с т а н о в и в:

Кредитна спілка " Тернопільська
обласна кредитна спілка " звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення 35 546, 85
гривень донарахованих процентів за
договором кредиту від 26 березня 2007
року, посилаючись на ту обставину, що
між позивачем та відповідачем ОСОБА_3
укладено вищезазначений договір
кредиту, який належним чином зі сторони
відповідачів не виконувався, що
призвело до звернення кредитної спілки
до суду з заявою про видачу судового
наказу про солідарне стягнення з
боржників коштів в сумі 20 852, 29 гривень 29
копійок.

Відтак, 04 грудня 2008 року, судовий наказ
було видано судом, однак з того часу
відповідачі кредит не погасили,
продовжують користуватися позиченими
коштами, договір кредиту не розірвано,
а тому спілка донарахувала суму
процентів 35 546, 85 гривень за період з
грудня 2008 року по жовтень 2013 року, й
дану суму просить стягнути з
відповідачів.

При цьому позивач подав суду заяву про
уточнення позовних вимог, згідно
змісту якої просить стягнути кошти у
наступний спосіб: з відповідача
ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, як
солідарного боржника ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_6, як солідарного
боржника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_5, як
солідарного боржника ОСОБА_3

В судовому засідання представник
позивача позов підтримав та просить
його задовольнити із зазначених у
позові підстав.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
заперечив у повному обсязі, мотивів
заперечень суду не надав.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явилися, хоча
своєчасно повідомлялися судом про час
і місце судового розгляду.

Судом встановлено наступні факти:

Між кредитною спілкою «Тернопільська
ощадна кредитна спілка» та членом
спілки ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір від 26 березня 2007 року № 3547 про
надання кредиту в розмірі 21 000,00
(двадцять одна тисяча гривень 00
копійок). Кредит був виданий строком на
36 місяців, тобто з 26 березня 2007 року по
26 березня 2010 року.

За умовами кредитного договору ОСОБА_3
зобов'язаний був щомісячно сплачувати
частину кредиту в розмірі 583,33 гривень
та відсотки, що зазначено у «Відомості
на погашення кредиту та відсотків»,
який є невід'ємною частиною кредитного
договору.

26.03.2007 року між кредитною спілкою
«ТОКС» та відповідачами ОСОБА_4
(поручитель), ОСОБА_3 було укладено
договір поруки № 3547/1, згідно з яким
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором за виконання ОСОБА_3
усіх зобов'язань за кредитним
договором № 3547 від 26 березня 2007 року.

26.03.2007 року між кредитною спілкою
«ТОКС» та відповідачами ОСОБА_5
(поручитель), ОСОБА_3 було укладено
договір поруки № 3547/2, згідно з яким
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором за виконання ОСОБА_3
усіх зобов'язань за кредитним
договором № 3547 від 26 березня 2007 року.

26.03.2007 року між кредитною спілкою
«ТОКС» та відповідачами ОСОБА_6
(поручитель), ОСОБА_3 було укладено
договір поруки № 3547/3, згідно з яким
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором за виконання ОСОБА_3
усіх зобов'язань за кредитним
договором № 3547 від 26 березня 2007 року.

Згідно ст. 553 Цивільного Кодексу
України за договором поруки Поручитель
поручається перед Кредитором боржника
за виконання ним обов'язку. Поручитель
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язання боржника.

Відповідно до ст.. 554 Цивільного Кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
Боржник і Поручитель відповідають
перед Кредитором як солідарні
боржники. Поручитель відповідає перед
Кредитором у тому ж обсязі, що і
Боржник, включаючи сплату основного
боргу, відсотків, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором.

Разом з тим п. 4.1 Договору поруки,
передбачає, що Поручитель
зобов'язується виконати за боржника
зобов'язання останньої перед
Кредитором на умовах, в порядку та в
терміни, встановлені кредитним
договором.

Відповідно до ст. 543 Цивільного Кодексу
України у разі солідарного обов'язку
боржника (солідарних боржників)
Кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників, так і від
будь-кого з них окремо.

Оскільки відповідачі не виконували
належним чином зобов'язання за
договором кредиту, спілка звернулася
до суду з заявою про видачу судового
наказу, й 04 грудня 2008 року
Тернопільським міськрайонним судом
Тернопільської області у справі
№2-н-223509, про солідарне стягнення з
відповідачів на користь позивача
заборгованості за договором кредиту в
сумі 20 852, 29 гривень 29 копійок, заяву про
видачу наказу задоволено.

Належних та допустимих доказів
повернення стягнених судом коштів
позивачу, зі сторонни відповідача не
надано.

Також не надано доказів розірвання чи
припинення дії договору кредиту від 26
березня 2007 року № 3547.

Статтею 526 частиною 1 ЦК України
передбачені загальні умови виконання
зобовязання, а саме зобов"язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог , що
звичайно ставляться.

Вищий спеціалізований суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 17 Постанови Пленуму за №5 від
30 березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних відносин» наголошує, що
зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом
(частина перша статті 598 ЦК). Такі
підстави, зокрема, зазначені у статтях
599- 601, 604- 609 ЦК.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Наявність виконавчого напису
нотаріуса, вчиненого за невиконання
кредитного договору, за відсутності
реального виконання боржником свого
зобов'язання, не свідчить про
припинення договірних правовідносин
сторін й не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання процентів
за користування кредитом і пені,
передбачених договором за несвоєчасну
сплату кредиту.

Відтак суд наголошує, що оскільки
відповідачами не повернено позивачу,
стягнену за судовим наказом від 04.12.2008
року, суму 20 852, 29 гривень, в рахунок
погашення тіла кредиту та нарахованих
процентів, й відповідач ОСОБА_3
продовжує користуватися кредитними
коштами, ТОКС правомірно здійснюється
нарахування процентів за користування
позиченими коштами.

За період з грудня 2008 року (27 днів
грудня) по листопад 2013 року, позивачем
донараховано 35 546, 85 гривень процентів,
що стверджується розрахунком
заборгованості, наявним у справі.

Системний аналіз доказів дозволяє суду
зробити висновок про підставність
вимог кредитної спілки про стягнення
нарахованих і не сплачених процентів
за користування кредитом з
позичальника.

При цьому сплачені відповідачем ОСОБА_3
кошти в сумі 1500 гривень, згідно
квитанцій від 10 липня 2013 року, від 03
грудня 2012 року та без зазначення дати і
номера, суд не приймає до уваги, у
зв'язку з тією обставиною, що дані кошти
було внесено в рахунок погашення боргу,
стягненого з відповідачів згідно
судового наказу від 04.12.2008 року.

Щодо вимоги позивача до поручителів
суд зазначає таке.

У п. 24 вищезазначеної постанови
пленуму, ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ, роз'яснює, що
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Оскільки, як вищезазачено, кредит був
виданий строком на 36 місяців, тобто від
26 березня 2007 року по 26 березня 2010 року,
то саме протягом 6 місяців з 26.03.2010 року
спілка була вправі пред'явити вимогу до
поручителів - з цього приводу належних
та допустимих доказів суду не надано.

А тому суд вважає, що у вимозі про
стягнення донарахованих процентів з
поручителів слід відмовити, на
підставі частини четвертої ст. 559 ЦК
України, у зв'язку з припиненням поруки.

Керуючись ст.ст.10,60,88,213,215, 222 ЦПК
України, ст.ст. 252, 509, 526, 553, 554, 559, 1046 - 1054
ЦК України, Постановою за № 5 від 30
березня 2012 року Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
відносин», суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної
спілки «Тернопільська ощадна кредитна
спілка» 35 546, 85 гривень донарахованих
процентів за договором кредиту від 26
березня 2007 року, та сплачену суму
судового збору в розмірі 355, 47 гривень.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скаргу подається
апеляційному суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області на протязі 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк