Справа № 160/870/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Корнелюк В.С. Провадження №
22-ц/773/191/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчук М. М.,

суддів - Осіпука В.В., Мудренко Л.І.,

при секретарі - Губарик К.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства (далі - ПАТ)
«Універсал Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
позивача на заочне рішення
Локачинського районного суду від 06
грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Локачинського
районного суду від 06 грудня 2013 року
позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ
"Універсал Банк" заборгованість по
кредитному договору № СL 60630 від 1 липня
2008 року у сумі 20263,96 грн. та 229, 40 грн.
судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
«Універсал Банк», покликаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просило оскаржуване рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін,
виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції свої висновки
обґрунтовував тим, що умовами
кредитного договору не передбачено
одночасного стягнення з відповідача
відсотків за користування кредитом та
підвищених відсотків за прострочення
терміну сплати щомісячного платежу, а
тому з врахуванням неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань по вказаному договору, суд
прийшов до висновку про стягнення з
останнього в користь банку кредитної
заборгованості та підвищених
відсотків на загальну суму 20 263 грн. 96
коп.

Висновки суду відповідають
встановленим в справі обставинам та
нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
01 липня 2008 року між ВАТ "Універсал
Банк", правонаступником якого є ПАТ
"Універсал Банк", та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № CL 60630,
відповідно до умов якого ОСОБА_1
отримав кредит в сумі 10 869 грн. 57 коп. під
36 % річних з кінцевим терміном
повернення коштів 25 червня 2013 року
(а.с.6-14). Меморіальним ордером від 01.07.2008
року підтверджується одержання
відповідачем кредиту (а.с.15).

Згідно із п. п. 1.1, 2.1, 7.2, ст. 5 кредитного
договору, строк користування кредитом
визначений до 25 червня 2013 року. Позивач
вправі вимагати дострокового
повернення заборгованості та сплати
процентів за користування ним у
випадку невиконання чи неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору,
якщо оплата простроченої суми
основного боргу позичальника не була
здійснена протягом перших трьох
календарних днів з дати прострочення
сплати суми основного боргу, то на
прострочену суму основного боргу
позичальника нараховується підвищена
процентна ставка, починаючи з першого
дня виникнення прострочення.

Відповідно до додатку № 1 до кредитного
договору процентна ставка за кредитним
договором від 01 липня 2008 року
встановлена в розмірі 36 % річних, а
підвищена процентна ставка у разі
прострочення сплати платежу становить
108 % річних (а.с.12).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема із розрахунку заборгованості,
загальна сума заборгованості
відповідача ОСОБА_1 за кредитним
договором від 01 липня 2008 року станом на
02.09.2013 року становить 26456,26 грн., в тому
числі: заборгованість по сумі кредиту
10242,22 грн., відсотки - 6192,30 грн., підвищені
відсотки - 10021,74 грн. (а.с.18, 19)

Вказана заборгованість банком була
розрахована з урахуванням сплати
позичальником відсотків за
користування кредитом та підвищених
відсотків на прострочену суму
основного боргу, станом на 25.06.2013 року.

Однак, у п 2.4 кредитного договору не
зазначено, що в разі порушення
позичальником сплати суми основного
боргу він зобов'язаний сплачувати
процентну ставку відповідно до
додатку №1 договору в сумі - 36% річних, а
зазначено, що на прострочену суму
основного боргу позичальника
нараховується підвищена процентна
ставка в розмірі - 108 % річних.

Отже, на підставі наведених норм закону
та встановлених у справі обставин, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про часткове
задоволення вимог банку, оскільки
умовами кредитного договору не
передбачено сплату позичальником
одночасно відсотків за кредитним
договором та підвищених відсотків за
користування кредитом понад
встановлений строк (прострочення
терміну сплати щомісячного платежу).

Доводи апеляційної скарги позивача про
те, що сплата відповідачем процентів за
базовою ставкою 36% так і підвищеною
процентною ставкою 108 % річних
передбачено умовами договору, колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки не відповідають умовам
укладеного між сторонами спору
договору, положенням закону і фактично
є власним тлумаченням банком умов
кредитного договору.

Умовами кредитного договору зокрема п.
2.4 чітко визначено, що якщо оплата
простроченої суми основного боргу
позичальника не була здійснена
протягом перших трьох календарних днів
з дати прострочення сплати суми
основного боргу, то на прострочену суму
основного боргу позичальника
нараховується підвищена процентна
ставка, починаючи з першого дня
виникнення прострочення.

Оскільки позичальником - відповідачем
по справі ОСОБА_1 було порушено умови
договору щодо сплати простроченої суми
боргу протягом перших трьох днів з дати
прострочення сплати суми основного
боргу, тому останній зобов'язаний
сплатити банку підвищені відсотки у
розмірі 108% річних, розмір яких
становить 10021,74 грн. Процентна ставка у
розмірі 36 % річних діє коли
позичальником дотримуються умови
договору щодо вчасної сплати
щомісячних платежів, і автоматично
змінюється на 108 % річних у разі
прострочення їх сплати. Одночасної
сплати відсотків за звичайною та
підвищеною ставками умовами
кредитного договору не передбачено і
їх стягнення суперечило б п. 6 ч. 1 ст. 6 ЦК
України.

Наведені позивачем в апеляційній
скарзі доводи не знайшли свого
підтвердження під час перегляду в
апеляційному порядку оскаржуваного
рішення суду і висновків, викладених в
судовому рішенні, вони не спростовують.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» відхилити.

Заочне рішення Локачинського
районного суду від 06 грудня 2013 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: