Справа № 367/4635/13-ц Головуючий у І
інстанції Оладько С.І.Провадження №
22-ц/780/877/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 50
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами представника
позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та
представника Комунального закладу
Київської обласної ради «Київський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф» Жукова
Вадима Вікторовича на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 26 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
Бучанської міської ради, Київської
обласної ради, комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги»,
комунального закладу КОР «Київський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф», третя
особа: управління Державної
казначейської служби України у м.
Ірпені про зобов»язання виплатити
кошти понесені у зв»язку з
відрядженням та середній заробіток за
весь час затримки по виплаті
нарахованих коштів у зв»язку з
перебуванням у відрядженні,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись до суду із позовом,
посилаючись на те, що вони ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з
01.11.2009 р. по 31.12.2012 р. працювали в
Комунальній організації Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
Бучанської міської ради.

Відповідно до наказів № 96/д від 01.11.2012 p.,
97/д від 01.11.2012 p., 98/д від 01.11.2012 p., 99/д від
01.11.2012 p., 100/д від 01.11.2012 р., 101/д від 01.11.2012
р. Комунальною організацією «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги» їх
було направлено у відрядження до м.
Біла Церква Київської області на курси
удосконалення Фельдшерів станцій та
відділень швидкої та невідкладної
медичної допомоги в період з 05.11.2012 р. по
30.11.2012 р. включно.

По поверненню з відрядження, на
виконання наказів № 96/д від 01.11.2012 p., 97/д
від 01.11.2012 p.. 98/д від 01.11.2012 p., 99/д від
01.11.2012 p., 100/д від 01.11.2012 p., 101/д від 01.11.2012
р,. ними були надано головному
бухгалтеру станції Дзері А.В.
відповідні підтверджуючі документи
для нарахування та виплати суми
понесених ними витрат за час
перебування у відрядженні, а сааме :
витрати понесені за найм житлових
приміщень, за кожну добу проживання,
оплати вартості проїзду та добових за
кожен день перебування у дорозі в
розмірах встановлених законодавством
України для службових відряджень.

На виконання наказів щодо відрядження,
відповідно до наданих ними документів
головним бухгалтером було нараховано
витрати понесені ними за час
перебування у відрядженнях у таких
розмірах: ОСОБА_2 - 1 880,00 грн.; ОСОБА_4 - 1
880,00 грн.; ОСОБА_3 - 1880,00 грн.: ОСОБА_7 -
1026,00 грн.; ОСОБА_5 - 1 880.00 грн.; ОСОБА_6 - 1
026,00. Загальний розмір витрат складає 9
572.00 грн.

Згідно з умовами вищезазначених
наказів виплати мав провести головний
бухгалтер Комунальній організації
Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» Дзера А.В., а відповідні кошти
повинні були бути надані Бучанською
міською радою, адже саме вона
фінансувала Комунальну організацію
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги», де вони працювали.

Вище зазначені витрати були
нараховані, але не виплачені до цього
часу.

У грудні 2012 року керівництвом
Комунальної організації їх було
повідомлено про реорганізацію
підприємства, попереджено про
звільнення у зв'язку з цим 31.12.2012 року
та переведення до КЗ КОР «КОЦЕМДІМК» на
постійне місце роботи. На їх звернення
щодо виплати нарахованих витрат за час
перебування у відрядженнях,
керівництвом було повідомлено, що в
останній робочий день їм буде
виплачена заробітна плата, компенсація
за невикористану щорічну відпустку та
витрати понесені нами за час
перебування у відрядженні.

Вказували, що вони отримали кінцевий
розрахунок у зв»язку з звільненням з
31.12.2012 року, але суми, що підлягали
оплаті за перебування у відрядженні
виплачені не були. На звернення до
керівництва стосовно невиплати витрат
понесених за час перебування у
відрядженні, керівництвом було
повідомлено, що відповідні відомості
будуть передані до ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк» та зараховані на
їхні банківські картки.

Зазначених коштів вони так і не
отримали, а з пояснень посадових осіб
банку їм стало відомо, що головним
бухгалтером Дзерою А. В. було передано
до банку відомості щодо перерахування
коштів на їхні банківські рахунки
(картки), але Комунальною організацією
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» Бучанської міської ради
відповідні кошти перераховано до Банку
не було.

Позивачі вважали, що дії Комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги» свідчать
про недотримання та невиконання умов
трудового законодавства України.

Оскільки фінансування Комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги»
здійснювала Бучанська міська рада,
вони звернулися до міського голови
Федорука А.П. з вимогою зобов'язати
провести їм усі необхідні виплати
витрат, понесених ними у зв'язку із
перебуванням у відрядженні.

У своєму листі - відповіді вих. . № С-432
від 26.04.2013 р. Бучанська міська рада
відмовила їм у виплаті коштів,
посилаючись на те, що відповідно до
розпорядження голови Київської
обласної державної адміністрації № 462
від 29.10.2012 р. та рішення Бучанської
міської ради від 22.11.2012 р. цілісний
майновий комплекс Комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги» Бучанської
міської ради перейшов до власності
територіальних громад сіл, селищ та
міст Київської області. Разом із
майновим комплексом Комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги» Бучанської
міської ради до власності
територіальних громад сіл, селищ та
міст Київської області перейшли також
і борги Комунальної організації, які не
були виплачені до реорганізації

Позивачі вважали, що поскільки
Комунальна організація «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
фінансувалася за рахунок місцевого
бюджету Бучанською міською радою, а
також враховуючи передачу цілісного
майнового комплексу Комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги» до
Бучанської міської ради разом з
боргами Комунальної організації,
відповідно до розпорядження голови
Київської обласної державної
адміністрації № 462 від 29.10.2012 p., та
рішення Бучанської міської ради від
22.11.2012 p., а тому відповідно до ст. 191
Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 32,
ст. 77, п. 4 ст. 28 Закону України «Про
місцеве самоврядування» саме
Бучанська міська рада повинна
виплатити їм кошти за відрядження у
розмірах нарахованих, але не
виплачених Комунальною організацією
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги».

Крім того, в зв'язку з реорганізацією
Комунальної організації «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги» до
Бучанської міської ради перейшло
зобов'язання виплатити їм середній
заробіток за весь час затримки по
виплатам нарахованих коштів за
відрядження по день фактичного
розрахунку, відповідно до ст. 117 КЗпП
України.

Позивачі просили зобов»язати
Бучанську міську раду сплатити їм
витрати понесені ними у зв»язку із
перебуванням у відрядженні : ОСОБА_2 - 1880
грн., ОСОБА_3 -1880 грн., ОСОБА_4 - 1880 грн,
.ОСОБА_5 0. -1880 грн, .,ОСОБА_6 - 1026 грн,
ОСОБА_7 - 1026 грн. , а також стягнути із
відповідача середній заробіток за весь
час затримки виплати коштів за
відрядження по день фактичного
розрахунку та понесені витрати на
правову допомогу.

У ході розгляду справи позивачі по
справі неодноразово уточняли свої
позовні вимоги. Остаточно, 13.11.2013р
позивачі подали до суду заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно
до якої зазначили, що у ході розгляду
справи було встановлено, що за актом
приймання-передачі у власність філії
«Вишгородської станції екстреної
медичної допомоги» було передано лише
певне майно Комунальної організації
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» у м. Буча, а не сам цілісний
майновий комплекс. Крім того, згідно з
відомостями, що містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців КО
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» станом на сьогоднішній день
не ліквідовано і не перебуває у процесі
припинення, але розрахункові рахунки
КО «Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» в Управлінні державної
казначейської служби у м. Ірпені 27.12.2012
р. були закриті.

У зв'язку із вищезазначеним, а також
враховуючи той факт, що власником, який
здійснював фінансування КО «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
була і є Бучанська міська рада., виникла
необхідність в уточненні позовних
вимог. Позивачі просили стягнути на їх
користь кошти, понесені ними у зв'язку
із перебуванням у відрядженні,
середній заробіток за весь час
затримки по виплатам нарахованих
відшкодувань за відрядження по день
фактичного розрахунку, витрати на
правову допомогу з КО «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги», як
колишнього роботодавця та Бучанської
міської ради, як власника, який
здійснював фінансування КО «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»,
враховуючи закриття рахунків КО
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги.

Позивачами надано новий розрахунок
суми середнього заробітку за весь час
затримки виплат станом на жовтень 2013 p.,
згідно з яким:

ОСОБА_2-((3560, 18 + 9126, 89): 2) * 10 = 63 435,35 грн.

ОСОБА_3 - ((3569, 81 + 9476. 76) : 2) * 10 = 65 232, 8 5 грн.

ОСОБА_7 - ((3583, 45 + 5079, 49): 2) * 10 = 43 314, 70 грн.

ОСОБА_4 -((2098, 60 + 4265, 03) : 2) * 10 = 31 818, 15 грн.

ОСОБА_5 - ((3568, ,15 + 7878, 10) : 2) * 10 = 57 231, 25 грн.

ОСОБА_6 -(( 5021, 79 + 4803, 23): 2) * 10 = 49 125,' 10 грн.

Загальна сума боргу по виплатам за
затримку проведення розрахунку по
відрядженням з позивачами становить 310
157, 40 грн.

Крім того, враховуючи те, що позивачі
користувались юридичною допомогою під
час усіх судових слухань справи за
вересень-жовтень 2013 p., зросла також
сума витрат на правову допомогу, яка на
даний час становить 5 500,00 грн.

Остаточно, з урахуванням уточнених
вимог позивачі просили стягнути із
Бучанської міської ради, КО «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
кошти понесені ними у зв»язку із
відрядженям : ОСОБА_2 - 1880 грн., ОСОБА_3
-1880 грн., ОСОБА_4 -1880 грн., ОСОБА_5- 1880грн.,
ОСОБА_6 - 1026 грн., ОСОБА_7 - 1026 грн., а також
стягнути з відповідачів середній
заробіток за весь час затримки виплати
даних коштів на користь : ОСОБА_2- 63 435,35
грн., ,ОСОБА_3 - 65 232, 85 грн., ОСОБА_7 - 43 314, 70
грн. , ОСОБА_4 31 818, 15 грн. , ОСОБА_5 - - 57 231, 25
грн.,ОСОБА_6 - 49 125, 10 грн. Позивачі
просили стягнути на їх користь з
відповідачів витрати на правову
допомогу, зобов»язавши відповідача
Бучанську міську раду виділити кошти
із місцевого бюджету для фінансування
позивачам коштів, що підлягали виплаті
позивачам.

Ухвалою суду від 06.09.2013року до участі у
справі в якості співвідповідача було
притягнуто Київську обласну раду.

Ухвалою суду від 23.09.2013року до участі у
справі в якості співвідповідача було
притягнуто КО «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги».

Ухвалою суду від 04.10.2013року до участі у
справі в якості співвідповідача було
притягнуто комунальний заклад КОР
«Київський обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф».

Ухвалою суду до участі у справі в
якості 3-ї особи було притягнуто
Управління Державної казначейської
служби України у м.Ірпені.

Позивачі та представник позивачів
ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали у повному обсязі та
просили їх задовольнити.

Представник відповідача Бучанської
міської ради у судовому засіданні
позов не визнав, просив у позовних
вимогах до Бучанської міської ради
відмовити, оскільки позивачі не
перебували у трудових правовідносинах
із Бучанською міською радою. Бучанська
міська рада частково фінансувала КО
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги», але дана обставина не є
підставою для стягнення коштів за
відрядження із Бучанської міської
ради. Вимоги про стягнення середнього
заробітку за час затримки виплати
коштів за відрядження вважає взагалі
безпідставним, оскільки позивачам при
звільненні була виплачена вся
заробітна плата, кошти за відрядження
не відносяться до заробітної плати та
повинні були бути виплачені не із фонду
заробітної плати, а із загального
фонду, крім того позивачами пропущено
строк для зверення джо суду.

Представник відповідача Київської
обласної ради в листі на ім.»я суду
зазначав, що усі виплати роботодавець
повинен був здійснити в 2013 році,
оскільки позивачі були працівниками КО
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» та направлялися у
відрядження данною установою .

Представник відповідача комунального
закладу КОР «Київський обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф» у судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що підприємству не передавалися і воно
не приймало від комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги»
кредиторську заборгованість,
комунальна організація «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги» на
даний час не ліквідована, а тому
зобов»язана виплатити своїм
працівникам заборгованість, яка
виникла у зв»язку із перебуванням
даних працівників у відрядженні.

Представники 3-ї особи Управління
Державної казначейської служби
України у м.Ірпені у судовому засіданні
позов не визнали та пояснили, що
комунальна організація «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
подавала до казначейства заявку на
перерахування коштів за відрядження,
але у зв»язку з тим, що це був кінець
року і було багато перерахувань, то
дані кошти не були перераховані. В
кінці 2013року комунальна організація
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» подала до них заяву про
закриття рахунків і рахунки були
закриті, кошти було повернуто.

Рішенням Ірпінського міського суду від
26 листопада 2013 року позов позивачів
задоволено частково.

Стягнуто із комунальної організації
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» на користь : ОСОБА_2 кошти
понесені у зв»язку із відрядженням у
суммі 1880грн. ; на користь ОСОБА_3
кошти понесені у зв»язку із
відрядженням у суммі 1880 грн., на користь
ОСОБА_4 кошти понесені у зв»язку із
відрядженням у суммі 1880 грн., на
користь ОСОБА_5 кошти понесені у
зв»язку із відрядженням у суммі 1880 грн.,
на користь ОСОБА_6 кошти понесені у
зв»язку із відрядженням у суммі 1026 грн.,
на користь ОСОБА_7 кошти понесені у
зв»язку із відрядженням у суммі 1026 грн..

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто із комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги» на користь
держави судовий збір у суммі 22 9,40 грн.

В апеляційній скарзі позивачі просили
скасувати рішення суду з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Комунальний
заклад Київської обласної ради
«Київський обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф» просив рішення суду змінити
в мотивувальній частині стосовно
господарських та адміністративних
правовідносин та в регулятивній
частині щодо стягнення з комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги» на користь
позивачів і компенсацію за затримку
виконання зобов»язання ( т.2 а.с.44, а.с.82).

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.З ЦПК України кожна
особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права,свободи та
інтереси інших осіб,або державні чи
суспільні інтереси.

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставі своїх вимог і заперечень,крім
випадків, встановлених ст.. 61 цього
Кодексу.

Згідно вимог ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України
у разі невиплати з вини власника
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 КЗпП
України, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» встановлено виключений перелік
виплат по заробітній платі.

Згідно Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
Постановою КМ України від 08.02.1995 року
№100 (зі змінами та доповненнями)
визначено, що при обчисленні середньої
заробітної плати у всіх випадках її
збереження згідно чинного
законодавства, не враховуються :
компенсаційні виплати на відрядження і
переведення (добові, оплата за проїзд,
витрати на наймання житла, підйомні
надбавки, що виплачуються замість
добових).

Згідно Інструкції зі статистики
заробітної плати, затв. Наказом
Держкомстату від 13.01.2004 року №5 до
виплат, що не входять до фонду оплати
праці відносяться, зокрема, витрати на
відрядження- добові (у повному розмірі),
оплата за проїзд, витрати на наймання
житла, компенсаційні виплати та добові,
що виплачуються при переїзді на роботу
в іншу місцевість відповідно з діючим
законодавством ( Інструкція, р.3, 3.15).

По справі встановлено, що позивачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6,ОСОБА_7. з 01.11.2009 р. по 31.12.2012 р.
працювали в Комунальній організації
Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» Бучанської міської ради.

Відповідно до наказів № 96/д від 01.11.2012 p.,
97/д від 01.11.2012 p., 98/д від 01.11.2012 p., 99/д від
01.11.2012 p., 100/д від 01.11.2012 р., 101/д від 01.11.2012
р. Комунальною організацією «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги» їх
було направлено у відрядження до м.
Біла Церква Київської області на курси
удосконалення фельдшерів станцій та
відділень швидкої та невідкладної
медичної допомоги в період з 05.11.2012 р. по
30.11.2012 р. включно.

По поверненню з відрядження на
виконання наказів № 96/д від 01.11.2012 p., 97/д
від 01.11.2012 p.. 98/д від 01.11.2012 p., 99/д від
01.11.2012 p., 100/д від 01.11.2012 p., 101/д від 01.11.2012 р.
ними були подані головному бухгалтеру
відповідні підтверджуючі документи
для нарахування та виплати суми
понесених ними витрат за час
перебування у відрядженні, а саме,
витрати понесені за найм житлових
приміщень, за кожну добу проживання,
оплати вартості проїзду та добових за
кожен день перебування у дорозі в
розмірах встановлених законодавством
України для службових відряджень. На
виконання наказів щодо відрядження,
відповідно до наданих ними документів
головним бухгалтером КО «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
було нараховано витрати понесені
позивачами за час перебування у
відрядженнях у таких розмірах: ОСОБА_2 -
1 880,00 грн.; ОСОБА_4 - 1 880,00 грн.; ОСОБА_3 -1880,00
грн.: ОСОБА_7. - 1 026,00 грн.; ОСОБА_5 -1 880.00
грн.; ОСОБА_6 - 1 026,00. Дані обставини
справи стверджуються у судовому
засіданні копіями наказів про
відрядження позивачів та копіями
посвідчень про
відрядження(а.с.9-20),копією відомості
(а.с 27). Дані обставини справи не
оспорювалися сторонами по справі.

З матеріалів справи видно, що згідно з
розпорядженням голови Київської
обласної державної адміністрації № 462
від 29.10.2012 р. та рішенням Бучанської
міської ради від 22.11.2012 р. цілісний
майновий комплекс Комунальної
організації «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги» Бучанської
міської ради перейшов до власності
територіальних громад сіл, селищ та
міст Київської області (а.с.100-102 ).
Відповідно до наказу ГУОЗ Київської
облдержадміністрації № 620-АД від
27.12.2012р та на виконання рішення
Бучанської міської ради від 22.11.2012р
майновий комплекс, який належить
Комунальній організації «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
Бучанської міської ради було передано
філії «Вишгородської станції
екстреної медичної допомоги» (а.с.135-151).

Наказами №№107/к,128/к,129/к,132/к,133/к,136/к від
20.12.2012р. позивачі були звільнені з
роботи у зв»язку із переведенням до
комунального закладу КОР «Київський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф» з
31.12.2012р, що підтверджується копіями
зазначених наказів (а.с.21-26) .

Як вбачається з матеріалів справи при
звільненні позивачам було виплачено
остаточний розрахунок, а саме кошти,
які підлягали сплаті у зв»язку зі
звільненням та які були зазначені у
наказах про звільнення позивачів №
107/к,128/к,129/к,132/к,133/к,136/к від 20. 12 .2012року (
т.1 а.с. 21-26, 88- 99).

Разом з тим, вказаним працівникам не
були виплачені кошти, понесені ними у
зв»язку із перебуванням відряджені, а
саме : ОСОБА_2 - 1880грн., ОСОБА_3 -1880грн.,
ОСОБА_4 1880 грн.,ОСОБА_5 -1880 грн., ОСОБА_6 -
1026 грн., ОСОБА_7 - 1026грн.

Судом встановлено, що на час розгляду
справи КО «Міжміська станція швидкої
медичної допомоги» Бучанської міської
ради не ліквідовано, що
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.127-128).

У зв»язку з проведеними
реорганізаційними змінами згідно
наказу ГУ ОЗ Київської
облдержадміністрації №620-АД від 27.12.2012
року та на виконання рішення тридцять
другої сесії шостого скликання
Бучанської міської ради від 22.11.2012 року
№ 927-32-У1 здійснено передачу
необоротних активів та інших товарно -
матеріальних цінностей, фонду
необоротних активів, медикаментів,
допоміжних матеріалів, які належали КО
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» Бучанської міської ради
філії «Вишгородської станції
екстреної медичної допомоги» (а.с.135-151).

При цьому, судом встановлено, що
заборгованість, яка виникла у КО
«Міжміська станція швидкої медичної
допомоги» Бучанської міської ради у
зв»язку із невиплатою позивачам коштів
за відрядження, у передбаченому
законом порядку, у т.ч. і за місцем нової
роботи позивачів - комунального
закладу КОР «Київський обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф» не передавалася.

Як вже зазначалося, КО «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
проведено розрахунки та здійснено
нарахування по виплаті
працівникам-позивачам по даній справі
сум по оплаті відрядження на загальну
суму 9572 грн. та направлено платіжне
доручення до банку від 10 грудня 2012 року
( т.1 а.с.113 -115).

З пояснень представника Управління
Державної казначейської служби
України у м.Ірпені встановлено, що
комунальна організація «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
подавала до казначейства заявку на
перерахування коштів своїм
працівникам за відрядження, але у
зв»язку з тим, що це був кінець року і
було багато перерахувань, то дані кошти
не були перераховані, а в кінці 2013року
комунальна організація «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
подала до них заяву про закриття
рахунків і рахунки були закриті.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог позивачів частково, суд
виходив з обставин та матеріалів
справи та дійшов висновку, що оскільки
позивачі перебували у трудових
правовідносинах із КО «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
Бучанської міської ради, яка на час
розгляду справи КО«Міжміська станція
швидкої медичної допомоги» Бучанської
міської ради не ліквідована, а
кредиторська заборгованість по
виплаті позивачам виплат за
відрядження виникла у КО «Міжміська
станція швидкої медичної допомоги»
Бучанської міської ради, зазначені
кошти підлягають стягненню саме з
даної організації.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду та вважає його таким, що
відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Доводи апелянтів про те, що невиплата
працівникам витрат по відрядженню мала
місце з вини Бучанської міської ради
свого підтвердження в судовому
засіданні не знайшли, докази цьому у
відповідності до положень ст..57-60 ЦПК
України позивачі не надали, матеріали
справи даних щодо цього не містять.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується також з висновком
суду про відсутність підстав для
стягнення з Бучанської міської ради на
користь позивачів середнього
заробітку за час затримки виплати
коштів за відрядження.

Щодо стягнення середнього заробітку за
час затримки виплати коштів за
відрядження із КО «Міжміська станція
швидкої медичної допомоги», то
відмовляючи позивачам в цій частині
позовних вимог, суд правомірно виходив
з того, що зазначені кошти позивачам не
були виплачені при звільненні не з вини
КО «Міжміська станція швидкої медичної
допомоги», оскільки останньою, як
роботодавцем, було проведено
розрахунки та здійснено нарахування по
виплаті працівникам сум по оплаті
відрядження, платіжне доручення про
перерахування сум подавалась до
Управління Державної казначейської
служби, але грошові кошти не були
перераховані позивачам не з вини
відповідача.

У зв»язку з цим, посилання
апелянтів-позивачів на положення
Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв»язку з порушенням строків їх
виплати» відповідно до яких,
підприємствами, установами,
організаціями усіх форм власності та
господарювання проводиться
компенсація втрати частини заробітної
плати своїм працівникам у будь-якому
разі затримки виплати нарахованої
заробітної плати на один і більше
календарних місяців, незалежно від
того, чи була в цьому вина роботодавця
(п.2 ст.6), колегія вважає безпідставними,
оскільки затрати на відрядження не
відносяться до виплат фонду оплати
праці та не є, в розумінні положень
чинного законодавства, заробітною
платою.

Колегія суддів погоджується також з
висновком суду про відсутність підстав
для відшкодування позивачам витрат на
правову допомогу.

Обгрунтовуючи даний висновок, суд
послався на те, що позивачами не надано
доказів, яку саме суму поніс кожен із
позивачів на правову допомогу,
будь-який фінансовий документ з даного
приводу суду надано не було; матеріали
справи містять договори про надання
юридичних послуг з ТОВ «Українська
юридично-логістична група» (а.с.31-42) та
додаткові угоди до них (а.с. 62-67), акти
про надання юридичних послуг, проте,
належно оформленів фінансові
документи на підтвердження оплати
послуг відсутні.

Крім того, виходячи із змісту ст..ст.56,84
ЦПК України витрати на правову
допомогу мають бути пов»язанні з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, які
допускаються до участі в розгляді
справи ухвалою суду за заявою особи,
яке бере участь у справі.

Представником позивачів в суді бала
ОСОБА_8, яка здійснювала представництво
інтересів останніх на підставі
довіреності( т.2 а.с.54-58). Відмості про
те, що вона була допущена до участі у
розгляді справи ухвалою суду як особа,
що надає правову допомогу, відсутні. В
матеріалах справи та журналах судових
засідань процесуальний статус ОСОБА_8
вказано як представник ( т.1 а.с. 47, 54-61,
79-81, 160-167, 185-190, 191-194, 201-203, т.2 а.с. 1-22).

Щодо вимог позивачів в частині
зобов»язання Бучанську міську раду
виділити кошти із місцевого бюджету
для фінансування позивачам коштів
понесених ними у зв»язку із
відрядженням та середнього заробітку
за час затримки їх виплати, то суд
обґрунтовано визнав їх безпідставними
та такими, що не підлягають до
задоволення, оскільки не ґрунтуються
на вимогах чинного законодавства.

Висновки суду відповідають обставинам
справи та вимогам закону. В апеляційній
скарзі позивачів не приведено доводів,
які б спростували висновки суду,
викладені в рішенні.

Щодо апеляційної скарги представника
Комунального закладу Київської
обласної ради «Київський обласний
центр екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф» Жукова В.В., ( т.2
а.с.75-83), то на думку колегії вона
підлягає відхиленню, оскільки
обставини, відповідно до яких
необхідно змінити мотивувальну
частину рішення суду першої інстанції
стосовно «господарських та
адміністративних правовідносин»
апелянтом не наведено. Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам
закону. Підстави для задоволення
апеляційних скарг та скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України,
колегія

Ухвалила :

Апеляційні скарги представника
позивачів ОСОБА_8 та представника
Комунального закладу Київської
обласної ради «Київський обласний
центр екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф» Жукова Вадима
Вікторовича - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 26 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: