Справа № 466/102/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

17 лютого 2014 року
Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді
Невойта П.С.

при секретарі с/з
Коваль Я.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у місті Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення додаткових коштів
на утримання дітей, -

у с
т а н о в и в:

08.01.2014 р. позивач ОСОБА_2 звернулась в
суд із позовною заявою до ОСОБА_3, в якій
просить стягнути половину витрачених
коштів на лікування та навчання дітей у
розмірі 7186,29 грн. та додаткові кошти для
доньки у розмірі 235 грн. щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що між нею та
відповідачем був укладено шлюб, який
був розірваний 05 березня 2008 року. У
цьому шлюбі у них народилося двоє
дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Зазначає, що діти
проживають з нею і перебувають на її
утриманні. Просить стягувати з
відповідача половину витрачених
коштів на лікування та навчання дітей у
розмірі 7186,29 грн. та додаткові кошти для
доньки у розмірі 235 грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
надавши аналогічні пояснення, які
викладені у позовній заяві.

Додатково 17.02.2014 року подала розрахунок
по додаткових витратах на дітей та
просила стягнути половину коштів, що
становить 7411,91 грн.

Відповідач у судове засідання не
з'явився повторно, належним чином був
повідомлений про розгляд справи через
засоби масової інформації (газету
Високий Замок від 04.02.2014 року)
заперечень на позовну заяву ним до суду
подано не було, а тому оскільки в
матеріалах справи достатньо доказів
для розгляду справи без його участі,
позивач не заперечує проти заочного
розгляду справи, суд у відповідності до
вимог статей 169, 224 ЦПК України вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши зібрані по справі докази,
з'ясувавши дійсні обс-тавини справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення з таких
мотивів.

Сторони по справі колишнє подружжя,
шлюб між ними розірвано 05 березня 2008
року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвами про народження, копії яких
наявні у матеріалах справи (а.с.3,4).

Згідно рішення від 28.12.2007 року
Шевченківського районного суду
м.Львова ОСОБА_3 зобов'язаний
сплачувати аліменти на утримання сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. щомісячно
з 01.11.2007 року до досягнення ними
повноліття та за останній рік 4200 грн. у
розмірі 350 грн.

У відповідності до ст.185 Сімейного
кодексу України, той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
ураху-ванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

В якості особливих обставин, що
зумовлюють потребу в додаткових
витратах, позивач вказує на те, що дітям
потрібні кошти на навчання, харчування,
одяг та забезпечення належних умов
проживання, син ОСОБА_4 часто хворіє і
має низький (%) зір (знаходиться на
обліку у офтальмолога), донька ОСОБА_5
часто хворіє простудними захворювання,
що понизило її імунітет і внаслідок
вірусно-бактеріальних хворіб, дитина
знаходиться на обліку у дитячого
кардіоревматолога. Лікарі
рекомендують дітям періодичні
обстеження та лікувальні курси (хоча би
кожних півроку, при умові якщо не має
загострень).

Син ОСОБА_4 тричі проходив курс
лікування зору в Одесі в санаторіях
«Зелений мис» та «Хаджібей», на що
витрачались мною кошти для отримання
путівки та проїзду.

На лікування дітей та їх оздоровлення з
2009 року по 2013 рік вона витратила: 3337,03
грн.

З вересня 2010 року син ОСОБА_4 перейшов
зі школи №57 вчитися у фізико-
математичний ліцей, який є платним.
Завдяки довідкам, про те, що вона
неотримує аліментів від ОСОБА_3,
директор ліцею дозволив їй оплачувати
за навчання сина на 50% менше помісячно,
але харчування вона проплачуває на 100 %
(це від 50 до 100 грн. в місяць). Додатково
витрачала проїзд сина щоденно,
оскільки ліцей знаходиться не близько
від їхнього місця проживання.

Крім того, діти додатково навчаються у
школах естетичного виховання (син
ОСОБА_4 вчився у музичній школі №4 - «гра
на трубі», а донька ОСОБА_5 - навчається
з травня місяця 2011 року у Львівській
хореографічній школі та музичній школі
№1 - «бандура» з вересня 2013 року). До
вересня 2012 року донька відвідувала
дошкільну установу №144 з витратами
помісячно.

З вересня 2012 року син почав вчитися у
Київському політехнічному
університеті і проживати у
студентському гуртожитку, що
підтверджується долученими до
матеріалів справи довідками (а.с.30,32).
Відповідно за гуртожиток оплачує, і на
проїзд додому витрачає свої кошти.

На навчання дітей з 2010-ий по 2013-ий рік
згідно представлених квтанцій та чеків
на оплату позивач витратила 11035,54 грн.

Суд вважає за необхідне визначити
розмір додаткових витрат, який
відповідач зобов'язаний сплатити
позивачеві, яка понесла такі на дітей.

При цьому суд враховує, що рішенням
суду вжестягнуто на користь позивача
аліменти у розмірі 800 грн. на двох дітей,
частина цих коштів могли бути
викорстані і для потреб дитітей, так як
харчування, проїзд до місця навчання і
т.ін.

При визначенні розміру додаткових
витрат суд враховує матеріальне
становище сторін, стан здоров'я дітей.

А тому, з урахуванням наведених
обставин, лікування дітей та розвитком
їх здібностей, суд вважає, що слід
стягнути з відповідача на користь
позивача третину витрачених та
документально підтверджених коштів: у
розмірі 4941,27 грн.

Кошти у розмірі 235 грн. як місячна
оплата на навчання доньки у музичній та
хореографічній школі на майбутнє не
підлягают до задовлення, оскільки такі
ще не сплачені, і ппозивач не
позбавлена права звернутися у
майбутньому стягнути їх батька, у разі
оплати.

У зв'язку з частковим задоволенням
позову стягнути з відповідача судові
витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 185 СК України,
суд, - в и
р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 4941
(чотири тисячі девятсот сорок одну)
гривню 27 копійок додаткових витрат на
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У решті у задовленні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. С. Невойт