У Х В А Л А

іменем україни

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Колодійчука В.М.,
Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_3 про часткове
скасування рішення постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 20 березня 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Вассма», ОСОБА_3 та товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробнича фірма «Вассма» про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на ухвалу Дніпровського районного суду
м. Києва від 03 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про часткове скасування
рішення постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
(далі - третейський суд) від 20 березня 2013
року, посилаючись на те, що цим рішенням
із нього солідарно з товариством з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Вассма» (далі - ТОВ «ТД «Вассма»),
поручителем якого він виступав, та
товариством з обмеженою
відповідальністю науково-виробнича
фірма «Вассма» (далі - ТОВ НВФ «Вассма»)
стягнуто кредитну заборгованість у
розмірі 1 448 423 грн. 98 коп. Проте договір
поруки, відповідно до якого він повинен
нести солідарну відповідальність за
невиконання кредитного зобов'язання,
припинився в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України
до моменту звернення публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
(далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до
третейського суду. Враховуючи
викладене та посилаючись на те, що
рішення третейським судом прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, заявник просив скасувати
рішення третейського суду в частині
задоволення вимог до нього, як до
солідарного боржника.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 03 червня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 09 жовтня 2013 року, заяву ОСОБА_3
задоволено. Рішення постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 20 березня 2013
року у справі за позовом ПАТ
«Укрсоцбанк» до ТОВ «ТД «Вассма»,
ОСОБА_3 та ТОВ НВФ «Вассма» про
стягнення заборгованості в частині
позовних вимог до ОСОБА_3 скасовано.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк»
просить скасувати судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
й ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи заяву та частково
скасовуючи рішення третейського суду,
суд першої інстанції виходив із того,
що на час розгляду справи третейським
судом договір поруки, в якому викладено
третейське застереження, припинився в
силу ч. 4 ст. 559 ЦК України через пропуск
банком строку на звернення із позовом
до поручителя, а, відтак, рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди.

Апеляційний суд погодився із мотивами
та висновками суду першої інстанції,
зазначивши при цьому, що рішення
третейського суду ухвалене з
порушенням ст. 51 Закону України «Про
третейські суди», ст. 389-5 ЦПК України та
ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
прийняті з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Суди на підставі наданих сторонами
доказів, які належним чином оцінені (ст.
212 ЦПК України), дійшли до правильного
висновку про наявність підстав,
передбачених п. 2 ч. 2 ст. 3895 ЦПК України,
п. 2 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про
третейські суди», для скасування
рішення третейського суду в частині
задоволення позову до ОСОБА_3, так як
третейський суд вийшов за межі
третейської угоди.

Так, у п. 5.1 договору поруки передбачено,
що всі розбіжності щодо укладення,
виконання, розірвання, зміни, визнання
недійсним повністю або частково, а
також будь-яких інших питань, що
стосуються цього договору, становлять
предмет спору та підлягають розгляду у
постійно діючому Третейському суді при
Асоціації українських банків.

При цьому системний аналіз договору
поруки у взаємозв'язку зі ст. 5 цього
договору свідчить про те, що
третейський суд, враховуючи третейське
застереження, повинен дотримуватися
вимог закону (ст. 3 Закону України «Про
третейські суди»).

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Оскільки порука припинилась 03 вересня
2011 року автоматично, у силу закону, то і
третейське застереження втратило свою
силу, отже третейський суд вийшов за
межі третейської угоди.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 03 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова