Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/472/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Голованя А.М.

Карпенка О.Л.

при секретарі Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на час навчання та
додаткових коштів, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 11 грудня
2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4
про стягнення аліментів на час
навчання та додаткових коштів.

Зазначала, що відповідач є
батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
знаходиться на її утриманні та на даний
час навчається в Кіровоградському
інституті регіонального управління та
економіки на денній формі навчання на
контрактній основі. Термін навчання в
інституті з вересня 2013 року по 30 червня
2015 року. Згідно договору про навчання
вартість за один рік становить 5 808 грн.
Відповідач працездатний, працює за
договорами і спроможний надавати
матеріальну допомогу на утримання
дитини, але добровільно її не надає.
Тому і просила стягнути аліменти з
відповідача на її користь на період
навчання доньки в твердій грошовій
сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно з дня
подачі заяви і до припинення навчання
дитини, тобто до 30 червня 2015 року. Також
просила стягнути з відповідача на її
користь додаткові кошти на навчання
доньки в Уманській філії Черкаського
кооперативного економічно-правового
коледжу та в Кіровоградському
інституті регіонального управління та
економіки - 1/2 частину коштів, тобто 8 452
грн., витрачені нею з вересня місяця 2011
року по вересень місяць 2013 року.

Рішенням Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 11 грудня 2013 року позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на її
користь аліменти на утримання доньки
ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. щомісячно,
починаючи з 25 листопада 2013 року до
закінчення навчання, тобто до 30 червня
2015 року, та стягнуто судовий збір. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про зміну рішення суду,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають істотне значення для
справи. Зазначає, зокрема, що він не має
змоги надавати повнолітній дочці
допомогу у визначеному судом розмірі.
Однак суд при визначенні розміру
аліментів не врахував вимоги ст.182 СК
України, а також, що на його утриманні
перебуває двоє неповнолітніх дітей,
які також навчаються, він ніде не
працює, перебиваючись тимчасовими
заробітками у селі у разі звернення до
нього односельців. В той же час позивач
має постійну роботу, працює, отримує
заробітну плату.

Рішення суду в частині відмови у
стягненні додаткових витрат не
оскаржується.

Сторони належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи, про що свідчать повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с. 67-72), в судове засідання не
з'явилися, просили розглядати справу
без їхньої участі, що відповідно до ч.2
ст.305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено і матеріалами
справи підтверджується, що відповідач
є батьком доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка навчається на денному відділенні
Кіровоградського інституту
регіонального управління та економіки
на контрактній основі, строк навчання з
1 вересня 2013 по 30 червня 2015 року (а.с.5,6,8).

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 199 СК України
батьки зобов`язані утримувати
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання і в зв`язку з цим потребують
матеріальної допомоги, за умови, що
батьки можуть надавати матеріальну
допомогу. Право на утримання
припиняється у разі припинення
навчання.

Пленум Верховного Суду України у
п.15 постанови №3 від 15 травня 2006 року із
змінами «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
роз'яснив, що відповідно до ст.180 СК
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, а у
випадках, передбачених статтями 198, 199
цього Кодексу, і своїх повнолітніх
дочку, сина.

Обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття, виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу (п.20 постанови).

Статтею 200 СК України встановлено,
що суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначення
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

До відносин між батьками і дочкою,
сином щодо надання їм утримання
застосовуються норми ст.ст. 187, 189 - 192 і 194
- 197 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров`я та матеріальне
становище дитини, стан здоров`я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
осіб: дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи згоду відповідача
сплачувати щомісячно дочці по 150 грн., є
правильним висновок суду про його
можливість надавати матеріальну
допомогу дочці на час навчання, яка її
потребує.

Однак, в порушення положень ст. 200
СК України, відповідно до якої суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу, суд не
врахував матеріальне становище
відповідача та наявність на його
утриманні двох неповнолітніх дітей, а
тому рішення суду в частині розміру
аліментів є необґрунтованим.

Матеріалами справи
підтверджується і не заперечується
позивачем, що відповідач має іншу сім'ю,
на утриманні знаходиться дві
неповнолітні дитини: донька ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається в
Чернігівському вищому професійному
училищі побутового обслуговування та
на державному забезпеченні не
знаходиться, та донька ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка навчається в
Гайворонському машинобудівному
технікумі на З курсі на контрактній
основі, та які потребують коштів на
утримання та оплату за навчання. Крім
того, відповідач є працездатним, на
обліку в районному центрі зайнятості
не перебуває, не займається
підприємницькою діяльністю
(а.с.28-36,44).

Ці обставини позивачем не
спростовані, не надано нею
переконливих доказів на підтвердження
доводів, на які посилалась як на
підставу заявлених цивільно-правових
вимог.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

З урахуванням викладеного,
конкретних обставин справи, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
як таке, що ухвалене з порушенням норм
матеріального права відповідно до ст.309
ЦПК України повинно бути змінене, а
розмір аліментів, що підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача, зменшений до 200 грн.
щомісячно, на період навчання доньки.

Рішення суду в частині розподілу
судових витрат ухвалене з додержанням
вимог закону і підстав для його
скасування в цій частині немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 11
грудня 2013 року в оскаржуваній частині
змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Казавчин Гайворонського
району Кіровоградської області,
аліменти на користь ОСОБА_3 на період
навчання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 25
листопада 2013 року і до закінчення
навчання, тобто до 30 червня 2015 року, але
не більше чим до досягнення нею
двадцяти трьох років.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: