АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Міцнея В.Ф., Височанської
Н.К.

секретаря Лисак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту містобудівного
комплексу та земельних відносин
Чернівецької міської ради, третя особа
на стороні позивача
Житлово-будівельний кооператив №9 про
визнання права власності на самочинно
збудовану приналежність до основної
речі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Департаменту
містобудівного комплексу та земельних
відносин Чернівецької міської ради,
третя особа на стороні позивача
Житлово-будівельний кооператив №9 про
визнання права власності на самочинно
збудовану приналежність до основної
речі.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
вона являється власником квартири
АДРЕСА_1, який належить
житлово-будівельному кооперативу №9,
якому сплатила в повному обсязі суму
пайових внесків.

В літку 1990 року вона виконала добудову
балкону до квартири АДРЕСА_1. Дана
добудова балкону виконана над входом
до підвального приміщення, зі згоди
мешканців будинку та правління ЖБК-9.

__________________________________________________________________ №
22ц/794/453/2014 р.
Головуючий у І інстанції
Літвінова О.Г.
Категорія: 6
Суддя-доповідач
Владичан А.І.

Для оформлення права власності вона
звернулась до Шевченківської районної
у місті Чернівці ради, та 06.08.2013 року
одержала відповідь про те, що
відповідно до п.5 «Положення про
порядок надання дозволу на
перепланування, переобладнання
квартир, будинків і допоміжних
приміщень в м. Чернівці» районна у
місті рада розглядає тільки питання
пов'язані із збереженням і оформленням
документів, які самовільно
переплановані і переобладнанні.

Департамент містобудівного
комплексу та земельних від
Чернівецької міської ради, на запит
ОСОБА_1, надав відповідь про те, що
механізму та умов прийняття в
експлуатацію (узаконення самочинного
будівництва) на території
будинковолодінь багатоквартирних
житлових будинків чинним
законодавством України не визначено.

Вважала таку відповідь
необґрунтованою та такою, що не
відповідає чинному законодавству.

Просила визнати балкон добудований до
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 4,5
кв.м., невід'ємною приналежністю до
основної речі.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 січня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій вважає, що
рішення суду незаконне, і таке, що
підлягає скасуванню через порушення
норм матеріального права. Просила
скасувати рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці і ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню виходячи з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Статтею 213 ЦПК встановлено те, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
в даній справі взагалі відсутній спір,
оскільки позивачкою виконано
самовільну добудову до квартири -
веранди, за згодою сусідів та ЖБК№9, та
відсутні будь-які докази того, що хтось
заперечує приналежність веранди до
квартири.

Колегія суддів вважає, що висновки
суду є правильними, оскільки
ґрунтуються на всебічному, повному,
об'єктивному дослідженні наявних у
справі доказів та на основі повно і
всебічно з'ясованих обставинах, вірно
застосовано до правовідносин, що
склалися, норми матеріального та
процесуального права.

Судом встановлено, що в 1990 році позивач
виконала самовільну добудову до
квартири - веранду, за згодою сусідів
та ЖБК №9.

Листом від 06.08.2013 року Шевченківська
районна у місті Чернівці рада
повідомила позивача, що законних та
правових підстав для узаконення
самовільно виконаної добудови до
квартири АДРЕСА_1 немає.

Департамент містобудівного комплексу
та земельних відносин повідомив
позивача, що механізму та умов
прийняття в експлуатацію (узаконення
самочинного будівництва) на території
будинковолодінь багатоквартирних
житлових будинків чинним
законодавством України не визначено.

Відповідно до ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки установленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи
колегією суддів встановлено, що
добудова балкону (веранди) не займає
окремої земельної ділянки, так як
побудований над входом в підвал до
будинку, тому немає правових підстав
для визнання права власності на
самочинно збудовану приналежність до
основної речі.

Крім того, дана добудова не
призводить до порушення прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушують
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

В даному випадку відсутні правові
підстави для звернення до суду за
захистом свого порушеного права,
оскільки ніяких прав позивача не
порушено, та відсутній предмет спору.

Також слід зазначити, що судом
першої інстанції вірно встановлено, що
за позивачем в установленому законом
порядку не зареєстровано права
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності не рухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції до правовідносин які
склалися, невірно застосовано ст.376 ЦК
України, а також те, що вона являється
власником вказаної квартири, та
висновок суду про відсутність
заперечень в належності добудови
балкону до квартири є помилковим, і не
заслуговують на увагу.

Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи
доведені.

Доводи апеляційної скарги щодо
невідповідності висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 січня 2014 року,
залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: