У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кафідової О.В., Коротуна В.М., Попович
О.В.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто -
Електромаш» про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 23 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 29 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що вона
не скоювала грубого порушення своїх
трудових обов'язків, а тому її
звільнення відбулося з порушенням
вимог ст. 149 КЗпП України.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 23 вересня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Херсонської області від 29
листопада 2013 року, у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 23 вересня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 29 листопада 2013
року, посилаючись на порушення судами
норм процесуального та неправильне
застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 23 вересня 2013 року та ухвали
апеляційного суду Херсонської області
від 29 листопада 2013 року, оскільки
судові рішення законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 23 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 29 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Кафідова

В.М. Коротун

О.В. Попович