У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Приватного юридичного підприємства
«Юрсервіс Консалтинг Компані» на
рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
20 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 10 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Приватного
юридичного підприємства «Юрсервіс
Консалтинг Компані» про поновлення на
роботі, стягнення заборгованості з
заробітної плати, середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та затримки
розрахунку при звільненні, грошової
компенсації за невикористані дні
щорічної та додаткової
відпусток,відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що вона перебувала з
ПЮП «Юрсервіс Консалтинг Компані» в
трудових відносинах, працюючи
заступником директора з окладом згідно
штатного розкладу. 25 квітня 2014 року її
змусили написати заяву про звільнення
за власним бажанням в обмін на виплату
заборгованості з заробітної плати.
Вважає, що звільнена незаконно, тому
просила: визнати незаконним та
скасувати наказ ПЮП «Юрсервіс
Консалтинг Компані» від 25 квітня 2013
року № 6/1; поновити її на роботі на
посаді заступника директора ПЮП
«Юрсервіс Консалтинг Компані»;
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість з заробітної плати у
розмірі 12 025 грн 87 коп.,
середній заробіток за час вимушеного
прогулу, виходячи з розрахунку 2 тис грн
на місяць, середній заробіток за весь
час затримки розрахунку до дня
фактичного розрахунку, з розрахунку 2
тис грн на місяць станом на 25 жовтня 2013
року у сумі 12 тис грн, грошову
компенсацію за неотриману щорічну
відпустку з урахуванням часткового
відшкодування у сумі 47 грн 15 коп. та
додаткову відпустку як одинокій
матері, яка виховує малолітнього сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалістю 9 днів у
сумі 536 грн 17 коп.; стягнути з
відповідача на свою користь 3 тис грн на
відшкодування моральної шкоди, а також
2 600 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 20
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість із
заробітної плати у розмірі 12 025 грн 87
коп., грошові компенсації за щорічну
відпустку у сумі 47 грн 15
коп. та за додаткову відпустку у сумі 536
грн 17 коп., середній заробіток за
затримку розрахунку при звільненні,
виходячи із середньої заробітної плати
у сумі 2 тис грн, станом на 19 листопада
2013 року у сумі 13 545 грн 30 коп., на
відшкодування моральної шкоди - 500 грн,
витрати на правову допомогу у сумі 2 600
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 10 лютого 2014
року рішення суду першої інстанції
змінено. Зменшено розмір стягнутої з
відповідача на користь позивача суми
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні з 13 545 грн 30
коп. до 13 089 грн 60 коп. Рішення суду
першої інстанції у частині стягнення з
відповідача на користь позивача
компенсації за додаткову відпустку у
сумі 536 грн 17 коп. та витрат на правову
допомогу у сумі 2 600 грн скасовано, у
задоволенні зазначених вимог позову
відмовлено. В іншій частині рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач, не
погоджуючись із рішеннями судів першої
й апеляційної інстанцій, просить
змінити рішення суду апеляційної
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції у нескасованій та незміненій
частинах, оскаржуваного рішення суду
апеляційної інстанції вбачається, що
скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності зазначених рішень.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормою матеріального
права, яка підлягає застосуванню, повно
та всебічно дослідив обставини справи
та наявні у справі докази в силу вимог
ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, в
результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Приватному юридичному
підприємству «Юрсервіс Консалтинг
Компані» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до Приватного юридичного підприємства
«Юрсервіс Консалтинг Компані» про
поновлення на роботі, стягнення
заборгованості з заробітної плати,
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та затримки розрахунку при
звільненні, грошової компенсації за
невикористані дні щорічної та
додаткової відпусток,відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
на рішення Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської
області від 20 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 10 лютого 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак