Номер провадження № 22-ц/785/271/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про знесення
самочинно збудованого нерухомого
майна, позовом Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_5 про зобов'язання привести
самовільно реконструйоване
домоволодіння до попереднього стану та
знесення самовільно збудованої
споруди, зустрічним позовом ОСОБА_5 до
Одеської міської ради, Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради, треті особи - ОСОБА_4,
Управління держземагенства в м.Одесі
Одеської області, про визнання права
власності на реконструйоване
домоволодіння, за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2013
року,

встановила:

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 22.10.13 р. (Т. 2, а. с. 100 - 105)
у задоволенні вищевказаних позовів
ОСОБА_4, Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради та
зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує
рішення в частині відмови в
задоволенні її позовних вимог до
ОСОБА_5 про знесення самочинно
побудованого нерухомого майна.
Просить рішення суду першої інстанції
в цій частині скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення її позову.
Посилається на те, що рішення в
оскаженій частині ухвалено при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справ, з порушенням норм
матеріального (ст. 376 ЦК України) та
процесуального (ст. 213 ЦПК України)
права: - успадкувавши житловий будинок
вона набула право користування
земельною ділянкою, площею - 302 кв. м.; -
здійснене ОСОБА_5 самочинне
будівництво нерухомого майна
перешкоджає їй у користування наданою
їй земельною ділянкою біля її
житлового будинку; - будівництво
здійснено ОСОБА_5 без її дозволу, вона
заперечує проти цього будівництва і
визнання права власності на це
нерухоме майно.

Представник апелянта в судовому
засіданні підтримав доводи та вимоги,
які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_5 в письмових запереченнях на
апеляційну скаргу вважала доводи
останньої безпідставними, рішення суду
першої інстанції законним та
обґрунтованим. Вказала, що право ОСОБА_4
на користування земельною ділянкою
вона не порушувала. ОСОБА_4
користується окремою, огородженою
забором земельною ділянкою, біля
належного останній житлового будинку.
Об'єкти нерухомого майна побудовані
нею на земельній ділянці біля її
житлового будинку та будинку
придбаного у ОСОБА_6.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її
представник підтримали доводи та
вимоги, які викладені в письмових
запереченнях на апеляційну скаргу.
Надали апеляційному суду Сертифікат
відповідності закінчених будівництвом
об'єктів спірного нерухомого майна.

Малиновська районна адміністрація
Одеської міської ради, ОСОБА_5 рішення
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні їх позовних
вимог не оскаржили.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_4
необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що права
ОСОБА_4 не порушені, оскільки вона не є
власником земельної ділянки, яка
розміщена за адресою - АДРЕСА_1. Вказана
земельна ділянка знаходиться в
комунальній власності територіальної
громади м. Одеси. ОСОБА_5 здійснила
будівництво об'єктів нерухомого майна
на земельній ділянці, на якій
знаходився будинок ОСОБА_6.
Розпорядженням Іллічівської районної
адміністрації Одеської міської ради №
399 від 01.06.2000 р. цьому будинку було також
присвоєно адресу - АДРЕСА_1. ОСОБА_7
зруйнований житловий будинок продав
ОСОБА_8, доньці ОСОБА_5. Вказаний
житловий будинок був знесений і на його
місці побудовано спірні об'єкти
нерухомості (Т. 2, а. с. 101 зворотна
сторона - 102).

Колегія суддів вважає, що вказаний
висновок суду відповідає вимогам ст. 376
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК
України. Доводи апеляційної скарги не
спростовують вказаних висновків суду.
Апелянт не надала суду доказів, які б
спростовували вищевказані висновки
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Судом правильно встановлено
наявність між сторонами правовідносин
щодо будівництва індивідуального
житлового будинку, захисту права
приватної власності та користування
земельною ділянкою.

За правилами, передбаченими ч. ч. 1, 2
ст. 376 ЦК України, житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Пунктами 3, 11 «Порядку прийняття в
експулатацію закінчених будівництвом
об'єктів», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.11 р.
№ 461, передбачено, що прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належать до ІV
і V категорії складності здійснюється
на підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами
сертифіката. Датою прийняття в
експлуатацію об'єкта в такому випадку є
дата видачі сертифіката.

Відповідно до п. 9 «Переліку
будівельних робіт, на виконання яких не
вимагається дозвіл», який додається до
«Порядку надання дозволу на виконання
будівельних робіт», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.09.09 р. № 1104, не потрібен дозвіл на
виконання будівельних робіт з
будівництва приватних житлових
будинків садибного типу, дачних і
садових будинків, прибудов до них,
загальною площею до 500 кв. м. включно.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Іллічівської
районної ради м. Одеси № 1058 від 28.11.95 р.
(Т. 1, а. с. 11) було затверджено Акт
прийняття в експлуатацію будинку літ. Б
по АДРЕСА_1. Дозволено оформити право
власності та видати Свідоцтво про
право особистої власності на вказаний
будинок на ім'я ОСОБА_9. Земельну
ділянку, площею - 302 кв. м., тимчасово
закріплено за цим будинком до
реконструкції району. Рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 15.03.07 р. (Т. 1, а. с. 12) за ОСОБА_4 визнано
право власності на будинок АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_9, померлого 07.01.01 р.. ОСОБА_4
зареєструвала право власності на
вказаний житловий будинок (Т. 1, а. с. 13).
ОСОБА_5 користувалася суміжною
земельною ділянкою за адресою -
АДРЕСА_2, (Т. 1, а. с. 125 - 129). На цій
земельній ділянці знаходився колись
належний її матері житловий будинок (Т.
2, а. с. 44 - 45, 56 - 58, 87). На сусідній
земельній ділянці АДРЕСА_1, знаходився
належний ОСОБА_6 житловий будинок, який
було придбано ОСОБА_8, донькою ОСОБА_5
(Т.2, а. с. 145 ). Оскільки куплений у ОСОБА_6
житловий будинок був непридатний для
проживання він був знесений. На
земельних ділянках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
були побудовані спірні об'єкти
нерухомого майна (літери А,Г,Д, Б, В).

Доводи апелянта про те, що здійснене
ОСОБА_5 будівництво нерухомого майна є
самочинним, здійснено останньою без її
дозволу, і вона заперечує проти цього
будівництва і визнання права власності
на це нерухоме майно є неспроможними.
Із наявних у матеріалах справи Акту
готовності об'єкта до експлуатації №
1662 від 22.12.10 р. (Т. 1, а. с. 176 - 179) та
Сертифікату відповідності № 15001662 від
22.12.2010р. (Т.1 а. с. 262), вбачається, що,
видавши Сертифікат відповідності,
Інспекція державного
архітектурного-будівельного контролю
в Одеській області засвідчила
відповідність закінчених будівництвом
спірних об'єктів нерухомості літ. А, Г,
Д, Б, В по АДРЕСА_2 проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил
та підтвердила готовність цих об'єктів
до експлуатації. З цього моменту, тобто
з прийняттям спірних житлових будинків
(літ. А,Г,Д), гаражу (літ. Б) та сараю (літ.
В) до експлуатації, відсутні підстави
вважати вищевказані спірні житлові
будинки, гараж та сарай самочинно
збудованими та такими, що порушують
права ОСОБА_4 і ухвалювати рішення про
їх знесення на підставі ст. 376 ЦК
України.

Доводи апелянта про перешкоджання їй
у користуванні земельною ділянкою,
площею - 302 кв. м., розміщеної біля
належного їй житлового будинку не
заслуговують на повагу. Судом
встановлено, що на земельній ділянці
загальною площею 302 кв. м., яка розміщена
за адресою - АДРЕСА_1 одночасно з
житловим будинком, який успадкувала
ОСОБА_4, знаходився і житловий будинок
належаний ОСОБА_6, який останній продав.
Оскільки, проданий ОСОБА_6 житловий
будинок був непридатний для проживання
в ньому, його було знесено. Захаращену
земельну ділянку було вичищено і на ній
побудовано спірні об'єкти нерухомості.
Аплянтка не надала суду доказів, щодо
визначення порядку користування
спірною земельною ділянкою між нею та
ОСОБА_6, за яким земельна ділянка під
спірними обьєктами нерухомості (їх
частиною) знаходилася раніше саме в її
користуванні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
ухвалив рішення на підставі наданих
сторонами та досліджених у судовому
засіданні доказів, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши обставини, на які
посилалися сторони як на підставу
своїх вимог і заперечень. Суд надав
оцінку наявним доказам з врахуванням
їх належності, допустимості і
достовірності, з врахуванням їх
достатності та взаємного зв'язку в їх
сукупності. Суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_4
Рішення суду є справедливим, законним
та обґрунтованим. Підстави для його
скасування, зміни в межах доводів
апеляційної скарги ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 22 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко