Справа № 106/1274/14-ц
провадження № 6/106/156/2014
УХВАЛА

14 лютого 2014 року
м.
Євпаторія

Євпаторійський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді
Володарець Н.М.

при секретарі
Коробчук І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Євпаторійського
міського суду АР Крим подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Євпаторійського міського управління
юстиції АР Крим про тимчасове
обмеження виїзду за територію України
ОСОБА_1 до виконання ним своїх
зобов'язань в Україні,

В С Т А Н О В И В:

До Євпаторійського міського суду
звернувся державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Євпаторійського міського управління
юстиції АР Крим з поданням про
тимчасове обмеження виїзду за
територію України ОСОБА_1 до виконання
ним своїх зобов'язань в Україні. Вимоги
мотивовані тим, що до Відділу державної
виконавчої служби Євпаторійського
міського управління юстиції АР Крим на
примусове виконання пред'явлено
виконавчий лист № 2-2285/2004, виданий
Євпаторійським міським судом 16.06.2004
року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 100
грн., щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття. 11.01.2011 року в порядку ст. ст.
17,19,25 Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, копії якої
направлені сторонам виконавчого
провадження від 11.01.2011 року. Боржником
добровільно рішення суду не
виконується та грошові кошти не
виплачуються. ОСОБА_1 неодноразово
викликався у ВДВС Євпаторійського МУЮ
для сплати аліментів, на вимогу
державного виконавця не реагував,
письмово попереджався про кримінальну
відповідальність у разі не сплати
боргу, заборгованість із сплати
аліментів сукупно перевищує суму
відповідних платежів за шість місяців.
У зв'язку із можливим виїздом боржника
за межі України, пов'язаним з ухиленням
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, керуючись
листом Міністерства юстиції України
від 06.06.2008 року за № 25-32/507 «Про виїзд за
кордон осіб, що мають невиконані
зобов'язання, у тому числі з оплати
аліментів, покладених на них рішеннями
судів», просить суд обмежити виїзд з
території України ОСОБА_1 до виконання
ним своїх зобов'язань в Україні.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України
сторони та інші заінтересовані особи
про розгляд подання не повідомлялись.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Євпаторійського
міського управління юстиції АР Крим до
судового засідання не з'явився, згідно
пункту 3 прохальної частини подання,
просив розглянути подання у його
відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів подання вбачається, що на
підставі рішення Євпаторійського
міського суду від 14.05.2004 року з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 100
грн., але не менше 1 неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, починаючи з
27.04.2004 року, до досягнення дитиною
повноліття. Виконавче провадження за
примусовим стягненням з боржника
відкрито 11.01.2011 року.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Ст. 33 Конституції України визначено, що
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України», громадянинові який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань. При цьому паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

З правового аналізу зазначених норм
слідує, що підставою для тимчасового
обмеження у праві виїзду громадянина
України за межі України є не лише
наявність невиконаних зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, а
і ухилення боржника від виконання цих
зобов'язань.

Однак, усупереч вимогам ст.ст.10,11,60, ч.2
ст.377-1 ЦПК України державним виконавцем
не надано доказів ухилення ОСОБА_1 від
виконання рішення суду про стягнення
на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 100
грн., але не менше 1 неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, починаючи з
27.04.2004 року, до досягнення дитиною
повноліття, та згідно пункту 3
прохальної частини подання, просив
розглянути подання у його відсутність,
так як всі докази необхідності
задоволення подання ним додані.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Проте в матеріалах справи відсутні
відомості про обізнаність боржника з
наявністю відкритого виконавчого
провадження та строками його
добровільного виконання.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем 11.01.2011 року
відкрито виконавче провадження по
виконанню зазначеного вище рішення
суду та встановлено боржнику строк для
добровільного його виконання. Проте, в
матеріалах справи відсутні відомості
про обізнаність боржника з наявністю
відкритого виконавчого провадження та
строками його добровільного виконання.
До подання також не надано жодних
доказів, які б свідчили про те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду.

Також суду не наведено та не
представлено допустимих доказів, що
дають підстави вважати, що боржник може
виїхати за кордон на постійне місце
проживання не виконавши зобов'язань.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
подання задоволенню не підлягає за
відсутністю для цього законних
підстав.

На підставі викладеного та ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», керуючись
ст. ст. 208, 209, 210, 217, 218, 377-1, 293 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Євпаторійського
міського управління юстиції АР Крим
про тимчасове обмеження виїзду за
територію України ОСОБА_1 до виконання
ним своїх зобов'язань в Україні -
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
Апеляційного суду АР Крим через
Євпаторійській міський суд АР Крим
протягом 5 днів з дня її проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя
Н.М.
Володарець