У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів:
Горелкіної Н.А.,
Євтушенко О.І.,

Іваненко Ю.Г.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Харківської області від 01 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Слобожанське регіональне
управління» Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
(далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Слобожанське РУ»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач зазначав, що 15 липня 2008 року між
ним та ОСОБА_4 було укладено договір про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії, згідно з умовами якого
відповідач отримав 10 тис. грн, які
зобов'язався повернути на умовах,
визначених договором, до 15 травня 2010
року.

Враховуючи те, що відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, позивач просив стягнути з
ОСОБА_4 152 127 грн 42 коп.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в особі філії «Слобожанське
РУ» заборгованість за кредитним
договором від 15 липня 2008 року в розмірі
114 848 грн 54 коп. та 1521 грн 27 коп. судового
збору.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 01 жовтня
2013 року рішення місцевого суду
змінено: зменшено суму стягнутої з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в особі філії «Слобожанське
РУ» заборгованості за кредитним
договором до 92 084 грн 54 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення апеляційного суду змінити,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, місцевий суд, з
висновками якого в цій частині
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що внаслідок порушення
ОСОБА_4 умов кредитного договору
утворилася заборгованість перед
позивачем, яка підлягає стягненню з
відповідача, врахувавши наданий банком
розрахунок кредитної заборгованості.

Змінюючи рішення місцевого суду та
зменшуючи розмір стягнутої суми
заборгованості за кредитним договором,
апеляційний суд виходив з наданого
представником позивача іншого
розрахунку заборгованості.

Проте повністю погодитися з таким
висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Матеріалами справи підтверджується, що
15 липня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит», правонаступником
якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», і
ОСОБА_4 укладено кредитний
договір згідно із умовами якого
відповідач отримав 10 тис. грн, які
зобов'язувався повернути на умовах та у
строки, визначені договором.

Відповідно до ст. 548 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Апеляційний суд на порушення вимог ст.
ст. 212-214 ЦПК України, погодившись із
наданим представником банку
розрахунком заборгованості про
стягнення на користь позивача пені у
розмірі 70 546 грн 74 коп., не врахував, що
розмір пені значно перевищує розмір
збитків, і перевіряючи розрахунок
заборгованості не вирішив та не
обговорив питання щодо наявності чи
відсутності відповідно до вимог ч. 3 ст.
551 ЦК України підстав для зменшення
розміру неустойки.

Поряд із цим, виходячи з вимог ст. ст. 10,
214, 215 ЦПК України, суд сприяє всебічному
і повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом, під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання, зокрема, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин, а також мотивувальної
частини із зазначенням встановлених
судом обставин і визначених відповідно
до них правовідносин; мотивів, з яких
суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, бере до уваги або відхиляє
докази, застосовує зазначені в рішенні
нормативно-правові акти; чи були
порушені, не визнані або оспорені
права, свободи чи інтереси, за захистом
яких особа звернулася до суду, а якщо
були, то ким; назви, статті, її частини,
абзацу, пункту, підпункту закону, на
підставі якого вирішено справу, а також
процесуального закону, яким суд
керувався.

Всупереч зазначеним вимогам
процесуального законодавства, суд
апеляційної інстанцій не вжив
передбачених законом заходів для
попередження сторін про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій та з'ясування дійсних обставин
справи, прав і обов'язків сторін і не
навів у своєму рішенні розрахунків, з
яких виходив при ухваленні рішення про
стягнення неустойки (пені).

Так, статтею 258 ЦК України встановлена
позовна давність в один рік до вимог
про стягнення неустойки (пені), однак
судом не встановлено у рішенні факт
дотримання чи спливу позовної давності
за заявленими у серпні 2012 року вимогами
позивача щодо кредиту з терміном
повернення не пізніше 15 травня 2010 року
та не роз'яснено сторонам наслідки
спливу позовної давності, передбачені
статтею 267 ЦК України.

З огляду на викладене, ухвалене у
справі рішення суду апеляційної
інстанції в частині стягнення
неустойки (пені) не можна визнати
законним й обґрунтованим, тому воно
підлягає скасуванню в цій частині з
підстав, передбачених ст. 338 ЦПК
України, з передачею справи на новий
апеляційний розгляд.

У решті рішення в касаційному порядку
не оскаржується, відтак, відповідно до
ст. 335 ЦПК України судом касаційної
інстанції не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 01 жовтня 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Слобожанське регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» неустойки
(пені) скасувати, справу в цій частині
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко
Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік