Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/1190/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Ломейко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Камінській О.Є

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 13 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_5, про стягнення
аліментів на повнолітню дитину

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа
- ОСОБА_5, про стягнення аліментів на
повнолітню дитину.

В позові зазначала, що від шлюбу з
ОСОБА_3 вони мають доньку - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1999 році шлюб між ними
було розірвано.

За рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
були стягнені аліменти на утримання
доньки ОСОБА_5. Однак у зв'язку з
повноліттям доньки стягнення
аліментів на її утримання було
припинено.

Донька на теперішній час є студенткою 3
курсу Комунального Вищого закладу
«Мелітопольський медичний коледж».
Термін навчання до 05.07.2015 року.
Самостійного доходу донька не має,
оскільки навчається на денному
відділенні.

Посилаючись на викладені обставини,
просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти
у розмірі ? частки з усіх видів доходу,
але не менше , як 30% від мінімального
прожиткового мінімуму на користь
ОСОБА_5 на період її навчання.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 13 січня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання повнолітньої
доньки ОСОБА_5 в розмірі ? частини усіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 21.12.2013 року та до закінчення ОСОБА_5
навчання, тобто до 05.07.2015 року, але не
більше ніж до досягнення нею 23 річного
віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
державного бюджету м.Мелітополя
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду змінити, виключивши з
резолютивної частини зазначення - але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Зменшити
розмір аліментів до 1/6 частини його
заробітку (доходу).

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню підлягає частково
з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що
повнолітня донька сторін навчається та
потребує матеріальної допомоги батька.
Доказів неможливості надавати таку
допомогу доньці відповідач не надав.

Такий висновок суду першої інстанції
не відповідає встановленим обставинам
справи і положенням матеріального та
процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що сторони перебували у шлюбі з 10
вересня 1994 року(а/с 30.

У шлюбі народилася донька - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1(а/с 4-5). 17 березня
1999 року шлюб сторін розірвано.

Донька з 01 вересня 2011року є студенткою
денного відділення 3 курсу
Комунального Вищого закладу
«Мелітопольський медичний коледж».
Термін навчання до 05.07.2015 року.

Відповідно до статті 198 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі статтею 199 СК України
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
передбачено, що обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК
України).

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач працює, має постійний
заробіток, а отже має можливість
надавати матеріальну допомогу своїй
доньці на час навчання.

Проте розмір такої допомоги
визначено судом без врахування
обставин, що мають істотне значення, а
саме що ОСОБА_5 отримує щомісячну
стипендію в розмірі 550гр., заробіток
відповідача за два місяці не перевищує
2181.19гр(а/с 26), при тому, що у позивачки
середній щомісячний заробіток складає
2289.65гр(а/с 7). Відповідно до ст.141 СК
України, позивачка як мати також
зобов*язана утримувати доньку, при
тому, що така можливість у неї є.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що повнолітня донька
продовжує навчання в учбовому закладі,
у зв'язку з цим потребує матеріальної
допомоги, а відповідач може надавати
таку матеріальну допомогу в розмірі 1/5
частини усіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, без додаткового
встановлення мінімального розміру
стягуваних аліментів.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги є
суттєвими та спростовують висновок
суду і дають підстав для скасування
рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313-314, 316-317ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 13 січня 2014 року у цій
справі, в частині задоволення позовних
вимог скасувати та ухвалити нове
рішення наступного змісту: «Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 в
розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку
(доходу), щомісячно, починаючи з 21.12.2013
року та до закінчення ОСОБА_5 навчання,
але не більше ніж до досягнення нею 23
річного віку.»

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: