ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Червинської
М.Є.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства
«Західкомбанк» про повернення
відсотків за договором банківського
вкладу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 21 серпня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 17 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що 24 червня 2009 року між нею та
відповідачем був укладений договір
банківського вкладу «Стабільний» в
національній валюті. За умовами
договору банк прийняв у неї кошти в
сумі 10 тис. грн. Термін дії договору
шість місяців, процентна ставка
становить 18% річних. Рішенням
Ковельського міськрайонного суду від 3
грудня 2012 року постановлено стягнути
на її користь кошти в сумі 10 тис. грн.
внесені як банківський вклад та 1 грн. 27
коп. процентів за вкладом. На даний час
кошти за договором банківського вкладу
їй не повернуті. З урахуванням
викладеного просила суд стягнути з
відповідача на її користь відсотки за
договором банківського вкладу
«Стабільний» за період з січня
2010 року по червень 2013 року з розрахунку
18% річних в сумі 6 300 грн.

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 21
серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 17 жовтня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що після закінчення договору
банківського вкладу у відповідача
припинився обов'язок по нарахуванню та
виплаті позивачу процентів за
користування коштами.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Судами встановлено, що 24 червня 2009 року
між ОСОБА_3 та ПАТ
«Західінкомбанк» укладено договір
банківського вкладу «Стабільний» в
національній валюті на суму 10 тис. грн.
строком на 6 місяців з процентною
ставкою 18% річних (а.с. 11).

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором. У ч. 3
ст. 1058 ЦК України вказано, що до
відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесено вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунку (гл. 72 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Згідно із ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти
та банківський вклад нараховуються від
дня, наступного за днем надходження
вкладу у банк, до дня, який передує його
поверненню вкладникові або списанню з
рахунка вкладника з інших підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у 2010 році звернулася до банку
із заявою про повернення банківського
вкладу, проте банк кошти не повернув.

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду від 3 грудня 2012 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Західінкомбанк»
про повернення коштів стягнуто з
відповідача на користь позивача суму
банківського вкладу в розмірі 10
тис. грн. та 1 грн. 27 коп. процентів за
вкладом станом на момент ухвалення
рішення (а.с. 3), яке набуло сили та
звернуто до виконання.

Матеріали справи не містять доказів
виконання вказаного рішення та того, що
банк повернув вкладникові кошти.

Таким чином мала місце затримка
виплати коштів по вкладу поза строками
встановленими договором.

Відповідно до постанови судової палати
у цивільних справах Верховного Суду
України від 29 травня 2013 року у справі №
6-39цс13 передбачені договорами проценти
по банківським вкладам підлягають
стягненню а прострочений строк до дня
фактичного повернення коштів
вкладнику, а також 3% річних та суму
відповідно до індексу інфляції за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин суди необґрунтовано
вважали, що правові підстави для
стягнення на користь позивача
відсотків за депозитним договором до
дня фактичного повернення відсутні.

З огляду на викладене постановлені
судами рішення не можна вважати
законними та обґрунтованими, вони
підлягають скасуванню, а справа -
передачі на новий розгляд до суду
першої інстанції з підстав
передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від
21 серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Волинської області від 17 жовтня 2013
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:О.В.
Закропивний С.Ф. Хопта М.Є. Червинська
В.А. Черненко