Справа № 380/286/14-ц
Провадження по справі № 6/380/24/14
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Тетіївський
районний суд Київської області в
складі :

головуючого судді : Лісовенка
П.І.

при секретарі :
Романовській Л.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тетієві подання
державного виконавця відділу ДВС
Тетіївського районного управління
юстиції Соколовського О.В. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу ДВС
Тетіївського районного управління
юстиції Соколовський О.В. звернувся до
суду з поданням, в якому просить
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду громадянина України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

В судовому засіданні державний
виконавець відділу ДВС Тетіївського
РУЮ Соколовський О.В. подання
підтримав.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження в
судове засідання не викликалися.

Розглянувши матеріали заяви,
заслухавши пояснення державного
виконавця, суд приходить до наступного.

Із матеріалів подання вбачається,
що на виконанні у відділі ДВС
Тетіївського районного управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа №2-297 від 04.01.1998 року
Володарського районного суду про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів в розмірі ? частини з усіх
видів заробітку, на утримання дитини.

15.12.2005 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Боржник ОСОБА_2 добровільно аліменти
не сплачує, на даний час не працює, на
обліку в центрі зайнятості, як
безробітний, не значиться, пенсії не
отримує.

Станом на 01.02.2014 року боржником не
вчинено дій, спрямованих на виконання
рішення суду, має заборгованість по
аліментах в сумі 5153грн.

Із пояснень державного виконавця
вбачається, що під час проведення
виконавчих дій встановлено, що у
боржника відсутнє майно, на яке можна
звернути стягнення боргу.

Відповідно до ст.13 Загальної
декларації прав людини, кожна людина
має право вільно пересуватися й
обирати собі місце проживання в межах
любої держави. Кожна людина має право
залишати будь-яку країну, включаючи
свою власну, і повертатися у свою
країну.

Відповідно до ст.33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду
з України та в'їзду в Україну громадян
України», регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в»їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
невиконані зобов'язання або він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень
вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, виходячи зі змісту
подання, аналізу положень чинного
законодавства України, матеріалів
подання, враховуючи, що державним
виконавцем Соколовським О.В. не надано
належних доказів щодо умисного
ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання
зобов'язання згідно судового рішення,
здійснення всіх передбачених
законодавством заходів його виконання,
доказів, що боржник за час виконання
рішення суду виїжджав за межі України,
що призвело до виникнення
заборгованості, тому, суд вважає, що в
задоволенні подання державного
виконавця відділу ДВС Тетіївського
районного управління юстиції
Соколовського О.В. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 необхідно відмовити
повністю.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.60, 377-1 ЦПК України, ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», суд -

У Х В А
Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу ДВС Тетіївського
районного управління юстиції
Соколовського О.В. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити
повністю.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду
може бути подано протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали до
Апеляційного суду Київської області
через Тетіївський районний суд
Київської області.

Суддя:
П.І.Лісовенко