Справа № 2/638/666/14
24 лютого 2014 року Дзержинський районний
суд м.Харкова
У складі- головуючого - скдді - Наумової
Секретаря - Бєділо Ю.В.
За участю позивачки - ОСОБА_2
представника позивача -
відповідачки - ОСОБА_4
представника відповідача -
представника 3-ї особи ОСОБА_5-
Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Дзержинського районного суду м.Харкова
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, 3-і особи приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про
визнання договору купівлі - продажу
Керуючись ст. 209 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, 3-і особи
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання договору
купівлі - продажу недійсним квартитри
АДРЕСА_1 від 07.08.2012 року, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та поновлення право
користування та вселення в жиле
приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Дзержинський районний суд
м.Харкова протягом 10 днів з моменту
його проголошення.

Суддя
С.М. Наумова.

Справа № 2/638/666/14

638/9946/13-ц

Р І Ш Е Н Н
Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Дзержинський районний
суд м.Харкова

У складі- головуючого - складі -
Наумової С.М.

секретаря - Бєділо Ю.В.

За участю позивачки - ОСОБА_2

представника позивача -
ОСОБА_3

відповідачки - ОСОБА_4

представника відповідача -
ОСОБА_1

представника 3-ї особи ОСОБА_5-
ОСОБА_6

3-ї особи - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Дзержинського районного суду м.
Харкова цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, 3-і особи приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 про визнання договору купівлі -
продажу недійсним.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась
до Дзержинського районного суду
м.Харкова з позовом , (відповідно до
вимог ст. 231 ЦК України) до ОСОБА_4, 3-і
особи приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про визнання договору
купівлі - продажу недійсним квартири
АДРЕСА_1 від 07.08.2012 року, поновлення
права користування та вселити в жиле
приміщення за вказаною адресою
,посилаючись на те , що вона , 07 серпня
2012 року, підписала договір
купівлі-продажу своєї однокімнатної
квартири розташованої за адресою
АДРЕСА_1. Вказаний договір був
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8. Відповідно до договору
купівлі-продажу новим власником
спірної квартири стала ОСОБА_4, яку вона
раніше ніколи не бачила й не знала.
Вона ніколи не намагалася та не бажала
продавати свою однокімнатну квартиру.
Нового власника спірної квартири
ОСОБА_4 раніше ніколи не бачила, на
оглядини квартири вона не приходила.
Документи на відчуження квартири
позивачка не замовляла. Підписати
договір купівлі-продажу
вищезазначеної квартири її змусила
ОСОБА_5, яка є дружиною сина її чоловіка
та яка тричі була засуджена за
шахрайські дії. 7 серпня 2012 року, ОСОБА_5
прийшла до неї додому та емоційно
заявила, що вона винна значну суму
коштів «впливовим людям в місті». І в
разі неповернення грошей в найближчий
час, кредитори погрожують застосувати
до ОСОБА_5 та всіх її родичів, в тому
числі до неї та чоловіка ОСОБА_7, заходи
фізичного впливу. ОСОБА_5 запропонувала
їй продати її однокімнатну квартиру,
частину виручених грошей позичити їй
для розрахунку з кредиторами. Мовляв,
гроші вона поверне в найкоротший
час.Вона серйозно сприйняла слова
ОСОБА_5 і тому погодилась на її умови.

18.11.2013 року позивачка змінила підставу
позову зі ст.231 ЦК України(правові
наслідки правочину , який вчинено під
впливом насильства) на ст. 233 ЦК України

( правові наслідки правочину , який
вчинено під впливом тяжкої обставини).

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні вимоги
і просила їх задовольнити.

Відповідачка та її представник в
судовому засіданні позов не визнали і
просили його залишити без задоволення
, оскільки аналіз правової норми( ст.233
ЦК України) свідчить , що для
застосування її потрібно довести дві
умови , що вказані в цій статті - тяжка
обставина для однієї сторони правочину
разом ( сукупно) із вкрай невигідними
умовами правочину. Позивачка та її
представник не надали належних доказів
в підтвердження позову.

Представник ОСОБА_5- ОСОБА_6 в судовому
засіданні заперечував проти позову і
вказав , що позивачка не надала доказів
в підтвердження своїх вимог. Свідки які
були допитані в судовому засіданні
знають обставини по справі тільки зі
слів позивачки.

3-я особа ОСОБА_7 в судовому
засіданні просив задовольнити позов
його дружини.

3-я особа -приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 в судове засідання не з*
явилась , про час та дату слухання
справи повідомлена належним чином , про
причини своєї неявки до суду не
повідомили.

Суд , вислухавши пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи , допитав
свідків , вважає , що позовні вимоги
задоволенню не підлягають , з наступних
підстав.

Судом встановлено:

07 серпня 2012 року було укладено
договір купівлі-продажу однокімнатної
квартири , розташованої за адресою
АДРЕСА_1 між позивачем ОСОБА_2 та
відповідачкою ОСОБА_4.

Вказаний договір було посвідчено
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстровано в реєстрі правочинів
за №2470.

Відповідно до ст. 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власнісність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товари сплатити за нього певну
грошову суму).

Відповідно до приписів статті 203
Цивільного кодексу України, загальними
умовам додержання яких є необхідним
для чинності правочину: зміст
правочину не може суперечні цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави суспільства, його моральним
засадам; Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним
відповідати його внутрішній волі;
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам і інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 204 Цивільного
кодексу України, правочин є
правомірним, якщо йог недійсність
прямо не встановлена законом
(нікчемний правочин) або якщо він
визнаний судом недійсним .

Відповідно до ч.І ст.215 Цивільного
кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсним" №9 від 06.11.2009р.
правочин може бути; визнаний недійсним
лише з підстав, визначених законом, та
із застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом.

Але, позивачем не зазначено та не
наданого жодного належного доказу,
щодо недійсності договору
купівлі-продажу однокімнатної кварти
розташованої за адресою АДРЕСА_1 від
07.08.2012 року.

Відповідно до ч.І ст. 60 Цивільно
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачка спочатку вказувала , що
договір-продажу від 07.08.2012 року був
укладений нею під впливом загрози її
життю та здоров*ю її близьких. Проте,
нею не наведено жодного факту в чому
саме полягала вказана загроза , від
кого вона походила , чи подавались
ОСОБА_2 звернення до правоохоронних
органів по фактам загроз. Надана
постанова СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС
України від 31.01.2013 свідчить проте, що
нібито 07.08.2012 року ОСОБА_5 заволоділа її
грошима. Кримінальне провадження за ч.1
ст. 190, ч 4 ст.190 КК України було закрито у
зв*язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення.

Також позивачка посилалась на не
отримання грошових коштів за
договором, але, це суперечить п. 3
договору купівлі-продажу від 07.08.2012
року, а саме своїм підписом під цим
договором продавець підтверджує факт
повного розрахунку за продану квартиру
і відсутність щодо покупця будь-яких
претензій фінансового характеру.

Таким чином, факт отримання грошових
коштів за продану однокімнатну
квартиру розташовану за адресою
АДРЕСА_1 підтверджується наявним в
матеріалах справи договором
купівлі-продажу від 07.08.2012 року
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8.

Щодо посилання позивача, як на підставу
недійсності договору купівлі-продажу
від 07.08.2012 року, на відсутність
волевиявлення позивача на укладання
даного договору, то такі посилання
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

Відповідно до ч.І ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного
кодексу України правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше і встановлено
законом.

07 серпня 2012 року було укладено договір
купівлі-продажу, в письмовій формі
однокімнатної квартири розташованої
за адресою АДРЕСА_1. Вказаний договір
було посвідчено приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округ ОСОБА_8. Сам факт укладання такого
правочину це волевиявлення сторін,
тобто вираження внутрішньої волі щодо
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.6 договору
купівлі-продажу від 07.08.2012 рок
продавець та покупець стверджують, що
це договір відповідає дійсним намірам
сторін створити для себе юридичні
наслідки.

Позивачем не надано жодного належного
доказу щодо відсутності волевиявлення
позивача на укладання даного договору,
оскільки наявний договір
купівлі-продажу, який було прочитано та
підписано особисто позивачем,
спростовує посилання позивача на
відсутність волевиявлення на
укладання договору купівлі-продажу
07.08.2012 року.

Також в позові зазначено , як на
підставу недійсності договору
купівлі-продажу від 07.08.2012 року,
укладання договору позики між
позивачкою та ОСОБА_5 і додана до справи
копія цієї розписки.

Правовідносини, які склались між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з приводу грошових
коштів, що отримала остання за продаж
квартири 300.000 грн. за рахунок проданої
квартири, не мають жодного відношення
до суті позовних вимог.

Якщо ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_5 порушила
її права та охоронювані законом
інтереси, щодо грошових коштів, то це
повинно вирішуватись в порядку
цивільного чи кримінального
судочинства за участі ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Суд вважає, що дана розписка
відношення до предмету спору не має.

Крім того, 6 листопада 2012 року
Дзержинським районним судом м. Хакова
ухвалено заочне рішення, у
відповідності до якого, задоволені
вимоги ОСОБА_4, щодо виселення ОСОБА_2 та
її чоловіка ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 і
скасування реєстрації.

У зв*язку із зміною підстав
позову, позивачка просила визнати
договір купівлі- продажу квартири від
07.08. 2012 року з підстав того , що договір
вчинено під впливом тяжкої для неї
обставини і на вкрай невигідних умовах.

В якості доказів тяжких обставин
позивачка посилається на те, що у
ОСОБА_5 були фінансові зобов*язання
перед третіми особами , які ОСОБА_5 не
виконала , в зв*язку з чим їй потрібні
були грошові кошти, які їй надала
позивачка.

За даних обставин можливо
говорити, за умови надання відповідних
доказів, про настання тяжких обставин у
ОСОБА_5, а не у ОСОБА_2

Але в даному випадку ОСОБА_5 не є
стороною у правочині, дійсність якого є
предметом спору. Сторона у вказаному
правочині є саме ОСОБА_2, яка не надала
жодних підтверджень . Під тяжкими
обставинами слід розуміти -важке
матеріальне становище сторони по
правочину ( відсутність грошових
коштів для придбання продуктів
харчування, ліків , тяжка хвороба особи
, що уклала правочин чи її близьких
родичів).

Також необхідною умовою для
визнання угоди недійсною, є вкрай
невигідні умови вказаного правочину , а
саме: нееквівалентність майна , що
передається за правочином, у даному
випадку квартири, сумі отриманих
грошових коштів. В судовому засіданні
було встановлено , що позивачка
отримала грошові кошти за квартиру.
Крім того , сторона за правочином , під
час укладання договору повинна
усвідомлювати його невигідний
характер. Але ОСОБА_2 під час
нотаріального укладання договору не
виразила будь-яких заперечень проти
його укладання , а навпаки поставила
свій особистий підпис під твердженням ,
що вона отримала грошові кошти в
повному обсязі.

Покупець квартири , не була
проінформована до укладання договору
про будь-які обставини ОСОБА_2 з ОСОБА_5

В судовому засіданні були
заслухані свідки, які проходили по
справі у якості відповідача
ОСОБА_4,3-іх осіб :ОСОБА_7, ОСОБА_8
Пояснення не відрізнялись від пояснень
, які вони надали до суду , як сторона по
справі та 3-їі особи.

Свідки ОСОБА_10,ОСОБА_11 ОСОБА_12
пояснили , що при укладанні договору
купівлі- продажу квартири ОСОБА_2 вони
не були . Обставини продажу квартири їм
відомі тільки зі слів ОСОБА_2, чи
отримувала вона грошові кошти, їм не
відомо. Хто погрожував і кому, їм не
відомо.

Таким чином, позивачем не
наведено обставин , які передбачають
застосування вимог ст. 233 ЦК України до
правовідносин , що склались між
позивачем та відповідачем під час
укладання оспорювання договору і
підстав для задоволення позову ОСОБА_2
про визнання договору купівлі - продажу
недійсним квартитриАДРЕСА_1 від 07.08.2012
року , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та
поновлення право користування та
вселення в жиле приміщення,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не
мається.

Керуючись ст. 10 , 11, 58, 60, 209, 212-218
ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 204, 215 ч, 1, 233 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, 3-і особи
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про визнання договору
купівлі - продажу недійсним
квартитриАДРЕСА_1 від 07.08.2012 року ,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та
поновлення право користування та
вселення в жиле приміщення,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без
задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Дзержинський районний суд
м.Харкова протягом 10 днів з моменту
його проголошення.

Суддя
С.М. Наумова.