АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

12лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 листопада 2011 року в
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення кредитної
заборгованості‚

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2009 року ПАТ «ОТП Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за договором про надання кредитної
лінії № CrL-SME 015/374/2007.

Протокольною ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 06.10.2010 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» залучено до справи в якості
правонаступника ПАТ «ОТП Банк».

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 10.11.2011 року
позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної
заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3
солідарно на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» 741 708 грн.69 коп., що
складається з 702 171,25 грн.
заборгованості за кредитом та
відсотками, пені за прострочення
виконання зобов'язань в сумі 37 717, 44 грн.,
1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат
на ІТЗ розгляду справи.

ОСОБА_2 вважаючи, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без з'ясування обставин, що мають
значення для справи, в апеляційній
скарзі просила його скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те‚ що ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» є неналежним
позивачем по справі, оскільки за
договором купівлі-продажу права вимоги
кредитного портфелю від 29.04.2010 року
відбулась лише заміна сторони
кредитного договору, що не є підставою
для заміни позивача по справі. В справі
відсутні докази того, що ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» є правонаступником
ПАТ «ОТП Банк», а заміна позивача
цивільно-процесуальним законодавством
не передбачена. Оскільки суд не
перевірив, чи перейшло від ПАТ «ОТП
Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
право вимоги за кредитним договором
від 28.12.2007 року і чи підтверджено
позивачем належними доказами
відступлення права вимоги, вважає, що
позивач є неналежним кредитором за
договором кредиту. Також позивачем не
доведено розрахунок суми нарахованої
заборгованості.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представники
ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» просив відмовити у
задоволенні апеляційної скарги,
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Відповідач ОСОБА_3. в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи, у зв'язку з чим колегія суддів
прийшла до висновку про можливість
слухання справи за його відсутності за
правилами ст. 305 ч.2 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення представників ОСОБА_2 та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваного рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що
28.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «ОТП
банк») та ОСОБА_2 був укладений договір
про надання кредитної лінії № CrL-SME
015/374/2007, який складається з двох
нероздільно пов'язаних між собою
частин (а.с.10-16). Відповідно до умов
вказаного договору банк надав ОСОБА_2
кредит в сумі 40 000 Швейцарських франків,
строком до 28.12.2014 року із сплатою 5,0 %
річних + FIDR за користування ним. Цільове
використання кредиту - рефінансування
(погашення поточної заборгованості
позичальника по іпотечному кредиту в
АКБ «Правекс-Банк») та споживчі цілі.

Згідно зазначеного договору сума
наданого кредиту погашається
позичальником починаючи з 5
банківського дня користування
кредитом та впродовж всього строку дії
кредитної лінії.

Банк виконав свої зобов'язання в
повному обсязі, а саме перерахував
кредитні кошти на поточний рахунок
позичальника № НОМЕР_1 у банку для
подальшого використання за цільовим
призначенням (а.с.19-25).

Згідно п. 4.1.1 договору про надання
кредитної лінії за порушення прийнятих
на себе зобов'язань стосовно
повернення кредитних коштів, сплаті
процентів за користування кредитними
коштами у визначені цим договором
строки, позичальник зобов'язаний
сплатити банку пеню в розмірі 1% від
суми несвоєчасного виконання
зобов'язання, за кожний день
прострочки. Зазначена пеня сплачується
додатково до прострочених сум, що
підлягають сплаті згідно цього
договору.

П. 1.10.1 договору про надання кредитної
лінії передбачено право банку вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому, або у визначеній
банком частині у випадку невиконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором, а також невиконання
позичальником чи/та майновим
поручителем, чи/та поручителем
будь-яких умов документів
забезпечення.

Додатковим договором від 21.03.2008 року
№1 до договору про надання кредитної
лінії № CrL-SME 015/374/2007 від 28.12.2007 року
сторони погодили внести зміни та
доповнення до кредитного договору,
зокрема, збільшено суму ліміту
кредитної лінії на 55 400 Швейцарських
франків до 95 400 Швейцарських франків,
збільшено строк дії кредитної лінії до
28.12.2016 року, а також, сторони домовились,
що позичальник зобовязуєтьсясплатити
банку комісію за зміну параметрів
кредитного рахунку, в розмірі 1,5 % від
суми збільшення (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах‚ встановлених
договором‚ а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання зо договором має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначних змістом зобов'язання. У
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1049, ч.1 ст. 1050 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути кредитору кредит у строк та в
порядку, що встановлені договором. В
разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання та повинен
сплатити суму боргу та процентів,
передбачених договором.

Кредитодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором (ст. 1048 ЦК
України).

В забезпечення виконання зобов'язання
за договором про надання кредитної
лінії № CrL-SME 015/374/2007 між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «ОТП
банк») та відповідачем ОСОБА_3 28.12.2007
року був укладений договір поруки №
SR-SME 015/374/2007 (а.с. 28-29).

Згідно п.1.1 договору поруки ОСОБА_3
поручався перед кредитором за
виконання ОСОБА_2. взятих на себе
зобов'язань, що витікають з договору
про надання кредитної лінії № CrL-SME
015/374/2007 від 28.12.2007 року.

Додатковим договором від 21.03.2008 року №1
до договору поруки № SR-SME 015/374/2007 від
28.12.2007 року сторони погодили внести
зміни та доповнення до договору поруки,
зокрема, щодо строку повернення
боржником повної суми отриманих
кредитних коштів, не пізніше 28.12.2016 року
та розміру боргових зобов'язань
забезпечених порукою в сумі 95 400
Швейцарських франків (а.с. 30).

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554
ЦК України).

ОСОБА_2 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконала, не сплачує відсотки за
користування кредитними коштами, не
повертає чергові суми отриманого
кредиту, не погашає всю суму кредиту.

Станом на 30.10.2009 року загальна
заборгованість ОСОБА_2 перед
позивачем становить 88 709,05 Швейцарських
франків, що еквівалентно 702 171 грн. 25
коп., яка включає в себе: 82 100
Швейцарських франків - заборгованість
за кредитом; 6 609, 05 Швейцарських франків
- заборгованість по сплаті відсотків, а
всього 88 709,05 Швейцарських франків, що в
гривневому еквіваленті складає 702171,25
грн. Пеня за прострочення виконання
зобов'язань, згідно п. 4.1.1. договору про
надання кредитної лінії від 28.12.2007 року
складає 37 717, 44 грн.

Розмір даної заборгованості наведено у
розрахунку заборгованості (а.с.18), та
деталізованому розрахунку
заборгованості (а.с. 210,211) та такий
розрахунок відповідачами належними та
допустимими доказами не спростований.
а тому, враховуючи принцип
змагальності сторін, колегія суддів не
приймає до уваги доводи апеляційної
скарги щодо недоведеності позивачем
розміру заборгованості. Сторонами
клопотання про призначення будь-яких
експертиз по справі не заявлялися.

Перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів погоджується з
висновками суду, що ОСОБА_2 істотно
порушені умови кредитного договору, не
виконані зобов`язання за договором, що
були забезпечені порукою, тому судом
правомірно стягнута заборгованість по
кредиту, відсоткам та пеня солідарно з
позичальника та поручителя ОСОБА_3

Колегією суддів відхиляються доводи
апеляційної скарги про те, що позивач є
неналежним кредитором за договором
кредиту.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування
відступлення права вимоги) одна
сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

З матеріалів справи вбачається, що
29.04.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, відповідно до умов якого ПАТ
«ОТП Банк» продало (переуступило), а ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» прийняло право
вимоги за кредитним договором № CrL-SME
015/374/2007 від 28.12.2007 року, укладеного з
ОСОБА_2 (а.с.54-70).

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, на законність
оскаржуваного рішення не впливають.

Оскільки оскаржуване судове рішення
постановлене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
то відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а оскаржуване рішення
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 листопада 2011 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий - суддя:

Судді

Справа № 2-1237/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/403/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Гуменюк А.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.