У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року суддя Подільського
районного суду м.Києва Гребенюк В. В. ,
за участю секретаря Миколаєць Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
клопотання представника позивача про
призначення будівельно - технічної
експертизи у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, про відновлення стану, який
існував до порушення шляхом перебудови
та звільнення від будівельних
конструкцій квартири, зведення
перегородки, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 10.02.2014 року було відкрито
провадження у вищезазначеній справі.

Представник позивача звернувся до суду
з клопотанням про призначення
будівельно - технічної експертизи. В
судовому засіданні представник
позивача підтримав своє клопотання,
просив суд його задовольнити.
Відповідач та його представник щодо
призначення експертизи заперечували,
при цьому послалися, що у спорі між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав ухвалено рішення,
що набрало законної сили, а у випадку
призначення судової експертизи на її
вирішення слід поставити питання чи
наявний причинно - наслідковий зв'язок
між діями позивача та, у зв'язку з цим,
необхідністю добудови відповідачем
цегляної стіни та будівельних
конструкцій.

Судом було досліджено Ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 19.09.2013
року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилено, Рішення Подільського
районного суду м. Києва від 20.06.2013 року
залишено без змін. Судом апеляційної
інстанції, при вирішенні апеляційної
скарги було встановлено: « З наданих
суду поетажних планів будинку АДРЕСА_1
за 2003р. та 2009 р. вбачається, що
відповідачем зовнішня стіна
побудована не на місці пошкодженої
пожежею дерев'яної стіни, яка розділяла
квартири 1 та 2, а із зміщенням у сторону
квартири 2, де були розташовані
приміщення 2-5 та 2-6, а також по частині
будинку, де були розташовані
приміщення 2-2 та 2-3, які належали
позивачці (с.с.176-181 т.1, с.с.213-217 т.2). Крім
візуального порівняння зазначених
документів, вказані обставини
підтверджені висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 28
вересня 2010 р. та висновком повторної
судової будівельно-технічної
експертизи від 5 грудня 2012 р. (с.с.81-92 т.1,
с.с.42-47 т.3). Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції безпідставно
відхилив, як належні докази, висновки
вищезазначених експертиз, оскільки
неточності у визначені розміру площі
приміщень, які були усунені експертами
під час надання пояснень у судовому
засіданні, не впливають на висновок
експертів про те, що відповідачем
зовнішня стіна побудована без належної
дозвільної документації, із зміщенням
у сторону, де була розташована квартира
позивачки, у зв'язку із чим розмір
квартири відповідача був збільшений.
При цьому, кожний експерт оглядав
спірний будинок, вивчав наявну у
матеріалах справи документацію і для
уточнення площ приміщень не було
необхідності для повторного огляду
будинку. Таким чином, колегія суддів
вважає, що під час судового розгляду
було встановлено порушення
відповідачем прав позивачки.
Твердження відповідача про те, що він
побудував зовнішню стіну по прямій
лінії, відповідно до рішення суду, яким
був поділений будинок між попередніми
співвласниками та на вимогу
представника позивачки, колегія суддів
вважає надуманими, оскільки суду
надано рішення Подільського районного
суду м. Києва від 4 серпня 1994 р. про
визначення порядку користування
квартирою НОМЕР_2, а не будинку у цілому,
при цьому квартира НОМЕР_1, якою
користується відповідач, не було
предметом судового розгляду. Також
відповідачем не було надано належних
доказів того, що зовнішня стіна ним
була побудована по прямій лінії
відповідно до дозволу представника
позивачки. Позивачкою обрано спосіб
захисту свого порушеного права шляхом
зобов'язання відповідача знести
самочинну побудовану зовнішню стіну та
зобов'язання звільнити від будівельних
конструкцій земельну ділянку. Як
пояснила позивачка у суді апеляційної
інстанції, зазначені конструкції
розташовані під збудованою стіною.
Частиною 7 ст. 376 ЦК України визначено,
що у разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил, суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи,
яка здійснила (здійснює) будівництво. У
п. 22 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012р. "Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України" роз'яснено,
що знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності. У п. 24 зазначеної
постанови вказано, що знесення
нерухомості, збудованої з істотним
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотним порушенням
будівельних норм і правил (у тому числі
за відсутності проекту), можливе лише
за умови, що неможлива перебудова
нерухомості відповідно до проекту або
відповідно до норм і правил, визначених
державними правилами та санітарними
нормами, або якщо особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від такої перебудови. Як вірно зазначив
суд першої інстанції, збудована
відповідачем зовнішня стіна є несучою
конструкцією, так як підтримує дах,
тому перед вирішенням питання про її
знесення, необхідно встановити
можливість її перебудови з
відновленням прав позивачки. Таких
позовних вимог позивачкою у суді
першої інстанції заявлено не було,
також не було заявлено клопотання про
призначення експертизи для
встановлення можливості здійснення
такої перебудови. Враховуючи викладені
обставини, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
відсутність на даний час правових
підстав для зобов'язання відповідача
знести самочинно збудовану зовнішню
стінку та звільнення від будівельних
конструкцій земельну ділянку.»

Згідно ст. 143 ЦПК України для з'ясування
обставин, що мають значення для справи
і потребують спеціальних знань у
галузі науки, мистецтва, техніки,
ремесла тощо, суд призначає експертизу
за заявою осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно до положень Наказу
Міністерства юстиції України від 8
жовтня 1998 року N 53/5 «Про затвердження
Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень» до основних видів
експертиз відноситься
інженерно-технічна: автотехнічна;
транспортно-залізнична; стану доріг та
дорожніх умов; гірничотехнічна;
пожежно-технічна; будівельно-технічна;
в галузі охорони праці та безпеки
життєдіяльності; електротехнічна;
комп'ютерно-технічна;
телекомунікаційних систем та
засобів; товарознавча. оціночна (у т.ч.
оцінка цілісних майнових комплексів;
паїв; цінних паперів; оцінка
будівельних об'єктів та споруд; оцінка
машин, обладнання, транспортних
засобів, літальних апаратів,
судноплавних засобів) (п. п. 1.2.5., 1.2.7.,
1.2.9.)

Відповідно до переліку регіональних
зон обслуговування науково-дослідними
інститутами судових експертиз
Міністерства юстиції України до
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз
відносяться м. Київ, Вінницька,
Житомирська, Київська, Тернопільська,
Хмельницька, Черкаська і Чернігівська
області.

Заслухавши думку учасників судового
процесу, з метою забезпечення повного,
всебічного та об'єктивного з'ясування
обставин справи, оскільки для
вирішення питання можливості
здійснення перебудови потребуються
спеціальні знання, суд приходить до
висновку про задоволення клопотання та
необхідність призначити по справі
судову будівельно - технічну
експертизу проведення яких доручити
експертній установі - Київському
науково - дослідному інституту судових
експертиз.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 122, 143-150, 168-169, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Призначити по справі судову
будівельно-технічну експертизи на
вирішення якої поставити наступні
питання:

1. Чи можливо встановити технічний
стан будинку АДРЕСА_1 до побудови
відповідачем зовнішньої стіни, яка
розділяла квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2;

2. Якщо так, то чи був даний об'єкт
нерухомого майна аварійним?

3. Яка технічна причина пошкоджень
та руйнувань об'єкта нерухомого майна -
зовнішньої стіни, яка розділяла
квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 будинку
АДРЕСА_1?

4. Чи відповідали виконані
будівельні роботи зі зведення
зовнішньої стіни, яка розділяла
квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 будинку
АДРЕСА_1 та будівельних конструкцій
вимогам нормативно-правових актів у
галузі будівництва?

5. Чи можливо здійснити перебудову
цегляної стіни, яка розділяла квартири
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1 та
будівельних конструкцій, згідно
технічного паспорту БТІ 2003 року та
висновку судової будівельно -
технічної експертизи Київського
науково - дослідного інституту судових
експертиз від 28.09.2010 року за № 4694/4695,
роз'яснення від 05.04.2011 року та
письмового пояснення експерта Шостак
Р.М. від 26.04.2011 року?

Проведення експертизи доручити
експертній установі - Київському
науково - дослідному інституту судових
експертиз, адреса: 03680, м. Київ, вул.
Смоленська, 6;

В розпорядження експертній установі
надати цивільну справу № 758/16612/13-ц;

Попередити судових експертів про
кримінальну відповідальність за ст. ст.
384, 385 КК України;

Витрати по проведенню судової
експертизи покласти на позивача -
ОСОБА_1;

На час проведення судової експертизи
провадження по справі зупинити;

Попередити сторін про наслідки
ухилення від участі в експертизі,
передбачені ст. 146 ЦПК України, зокрема
у разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні;

Ухвалу в частині зупинення провадження
у справі, може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. В. Гребенюк