Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року
Могилів-Подільський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючої, судді
Капацин Л.В.

з участю: секретаря
Політанської Т.М.

позивача (відповідача)
ОСОБА_1

представника позивача
(відповідача) адвоката ОСОБА_2

відповідача (позивача )
ОСОБА_3

представника відповідача
(позивача ) ОСОБА_4

відповідача за зустрічним
позовом ОСОБА_5

представника відповідача за
зустрічним позовом адвоката ОСОБА_6

представника відповідача за
зустрічним позовом ОСОБА_7

представника третьої особи
ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Могилів-Подільського міськрайонного
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, Могилів-Подільської міської
ради про знесення самочинно збудованої
прибудови та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_5 про
знесення самочинно збудованої будівлі
та прибудови, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3
та Могилів-Подільської міської ради
про знесення самочинно збудованої
прибудови, мотивуючи тим, що вона є
власником 1/2 частини домоволодіння
АДРЕСА_1. Її сусідкою та суміжним
землекористувачем є ОСОБА_3, яка мешкає
в домоволодінні АДРЕСА_2. Протягом 2010-2011
років ОСОБА_3 здійснила самовільне
будівництво прибудови до свого
домоволодіння, не маючи на те дозволу
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю та
затвердженого проекту. Дана будівля
перекрила доступ сонячного проміння в
одну із двох кімнат домоволодіння
позивача, а також зменшилась відстань
між їхніми жилими будинками до 2 метрів,
що суперечить санітарним та
протипожежним нормам безпеки. Дах
самовільно побудованої прибудови
ОСОБА_3 виступає на територію земельної
ділянки позивача, що заважає їй
належним чином користуватися своєю
власністю. По факту самовільного
будівництва відповідачем ОСОБА_3
вказаної прибудови державною
архітектурно-будівельною інспекцією
було складено відносно ОСОБА_3
протокол про адміністративне
правопорушення та винесено постанову
про накладення на неї
адміністративного стягнення. На даний
час ОСОБА_3 намагається узаконити своє
самовільне будівництво, відібравши при
цьому частину земельної ділянки, яка
належить їй. Позивач просить
зобов'язати ОСОБА_3 знести за власний
рахунок самочинно проведене
будівництво прибудови до
домоволодіння АДРЕСА_1 та стягнути із
неї судові витрати понесені по справі.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1
про знесення самочинно збудованої
будівлі та прибудови, мотивуючи тим, що
04.09.2008 року вона придбала жилий будинок
з надвірними будівлями та спорудами,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
До будинку відноситься земельна
ділянка розміром 675 кв.м. 27.02.2012 року КП
«Могилів-Подільське МБТІ» проведено
абрис зовнішніх меж її земельної
ділянки. Проте, абрис земельної ділянки
від 27.02.2012 року не відповідає плану та
площі земельної ділянки, яка була
закріплена за її домоволодінням станом
на 15.09.1989 року. Вважає, що зменшення її
земельної ділянки відбулося за рахунок
незаконного будівництва та
перенесення меж земельної ділянки
власниками будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 під час будівництва веранди та
сараю. ОСОБА_3 просить прийняти
зустрічну позовну заяву до розгляду в
даній цивільній справі, зобов'язати
ОСОБА_1 знести за власний рахунок
самочинно проведене будівництво сараю
та веранди на території домоволодіння
АДРЕСА_2, відновити стан земельної
ділянки до розмірів та меж, який
існував до проведення самочинного
будівництва, стягнути із відповідача
понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 17.05. 2012 року
зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
знесення самочинно збудованої будівлі
та прибудови прийнятий до спільного
розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Могилів-Подільської міської
ради про знесення самочинно збудованої
прибудови та обидва позови об'єднані в
одне провадження.

Ухвалою суду від 01.06.2012 року
замінено третю особу без самостійних
вимог на стороні позивача за первісним
позовом та третю особу без самостійних
вимог на стороні відповідача за
зустрічним позовом ОСОБА_5 на третю
особу без самостійних вимог на стороні
позивача за первісним позовом та
залучено в якості відповідача за
зустрічним позовом ОСОБА_10

Ухвалою суду від 20.03.2013 року залучено
до участі у справі в якості третіх осіб
без самостійних вимог на стороні
позивача за первісним позовом та
відповідачів за зустрічним позовом
правонаступників померлої ОСОБА_10 -
ОСОБА_9 та ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом та відповідач за
зустрічним позовом ОСОБА_1 та її
представник адвокат ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали, вимоги за
зустрічним позовом не визнали, суду
пояснили, що позивач у 1986 році придбала
? частину домоволодіння АДРЕСА_1. У 2008
році ОСОБА_3 купила домоволодіння
АДРЕСА_1, вони є суміжними
землекористувачами. В 2010 році ОСОБА_3
розпочала самочинне будівництво
прибудови до свого домоволодіння.
Позивач попереджала її, що це призведе
до незручностей, проте, ОСОБА_3 провела
дане будівництво, чим порушила її права
, як власника сусіднього будинку.
Зокрема, минулої зими сніг з даху
прибудови ОСОБА_3 упав на неї,
внаслідок чого позивач попала у
лікарню, у неї був гіпертонічний криз.
Прибудова також перекрила доступ
сонячного проміння в одну із її кімнат,
крім того, вона не може відкрити вікна
у своєму будинку для надходження
свіжого повітря, тому що усі запахи з
кухні сусідки попадають їй у будинок.
Також прохід біля її будинку звузився
до 1,4 м -1,5 м, що унеможливлює вільний
доступ до її будинку. Просять позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити,
зобов'язати ОСОБА_3 знести за власний
рахунок самочинно проведене
будівництво прибудови до
домоволодіння АДРЕСА_1 та стягнути із
неї судові витрати понесені по справі.
В задоволенні зустрічної позовної
заяви просять відмовити.

Відповідач за первісним позовом
та позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, свої
позовні вимоги підтримали, суду
пояснили, що ОСОБА_1 не навела доказів,
яким саме чином прибудова ОСОБА_3
заважає їй користуватися її
домоволодінням. На даний час на
прибудові встановлені ринви з метою
відводу дощових вод в город. Будинок
ОСОБА_3 розміщений значно нижче від
будинку ОСОБА_1, тому ніяким чином не
може їй заважати. На даний час
фактичний розмір земельної ділянки,
якою користується ОСОБА_3, становить 546
кв. м., хоча згідно з технічною
документацією за її домоволодінням
значиться земельна ділянка розміром
675 кв. м. Розмір земельної ділянки
зменшився, на їхню думку, за рахунок
незаконної забудови сусідкою ОСОБА_1
веранди до АДРЕСА_1 та сусідкою ОСОБА_10
- сараю. Просять в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити, а позов ОСОБА_3
задовольнити, зобов'язати ОСОБА_1
знести за власний рахунок самочинно
проведене будівництво веранди, а
ОСОБА_9 і ОСОБА_5 - сараю, який розміщений
на земельній ділянці домоволодіння
АДРЕСА_2, зобов'язати відповідачів за
зустрічним позовом відновити стан
земельної ділянки до розмірів та меж,
який існував до проведення самочинного
будівництва та стягнути на користь
ОСОБА_3 понесені судові витрати.

Представник відповідача за
первісним позовом -
Могилів-Подільської міської ради в
судове засідання не з'явився, надавши
до суду заяву, в якій просить справу
розглянути у його відсутність.

Відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_9 в судове засідання також не
з'явилася, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_7
позовні вимоги не визнали, при цьому
ОСОБА_7 пояснив суду, що спірний сарай,
який на даний час належить ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 як спадкоємцям після смерті
ОСОБА_10, був побудований бувшим
власником домоволодінь АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 ОСОБА_11 ще у 80-х роках, він
значиться у плані домоволодіння
АДРЕСА_1 і не є самочинним будівництвом.
Оскільки довгий час обидва
домоволодіння належали одній особі,
межі між вказаними будинками не було.
В 1986 році ОСОБА_11 продала ? частину
домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_1, а в 2008
році - житловий будинок разом з
надвірними будівлями та спорудами
АДРЕСА_2 ОСОБА_3

Адвокат ОСОБА_6, яка представляє
інтереси відповідача за зустрічним
позовом ОСОБА_5, суду пояснила, що
станом на 1986 рік, коли ОСОБА_1 купила ?
частину будинку АДРЕСА_1 з відповідною
часткою надвірних будівель, за даним
домоволодінням була закріплена
земельна ділянка розміром 600 кв.м., що
зазначено у відповідному договорі
купівлі-продажу. В договорі
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_2 покупцем у якому є ОСОБА_3, не
зазначено розмір земельної ділянки, на
якому розташований даний будинок.
Будь-якого рішення про зміну
конфігурації вказаних земельних
ділянок та визначення межі між
домоволодінням АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
міською радою не приймалося . На даний
час такої межі між домоволодіннями не
існує, а тому сторонам слід спочатку
вирішити земельний спір, після чого
з'ясовувати, яким чином самочинне
будівництво з боку кожної з сторін
створює перешкоди іншій стороні у
користуванні своєю власністю. Спірний
сарай зазначений в договорі
купівлі-продажу, а тому не може бути
віднесений до самочинного будівництва.
Крім того, ОСОБА_3 у своєму зустрічному
позові просить суд зобов'язати ОСОБА_1
знести даний сарай та веранду, хоча
сарай не є її власністю, а веранда
належить як ОСОБА_1, так і померлій
ОСОБА_10, спадкоємцями якої є ОСОБА_9 та
ОСОБА_5, однак, відповідної письмової
заяви про зміну позовних вимог щодо
покладення обов'язків знесення сараю
та частки веранди на відповідачів
ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вона до суду не
надавала. Вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а в
задоволені зустрічного позову ОСОБА_3
просить відмовити.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача
за первісним позовом - інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області ОСОБА_8
пояснив суду, що інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області було виявлено, що
при будівництві прибудови до житлового
будинку АДРЕСА_2 та реконструкції
веранди до житлового будинку АДРЕСА_1
власниками порушені вимоги державних
будівельних норм України. За вказані
порушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3
застосовано заходи адміністративного
реагування . Для вирішення даного
конфлікту сторонам необхідно
приватизувати земельні ділянки, які є
у них у користуванні.

Експерт Вінницької
торгово-промислової палати ОСОБА_12 в
судовому засіданні пояснила, що на
виконання ухвали суду проводила судову
будівельно-технічну експертизу по
даній справі. Досліджувалися об'єкти
нерухомого майна - домоволодіння
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. При дослідженні
вона користувалася матеріалами
цивільної справи № 2-2/2013 року,
матеріалами інвентаризаційної справи
№ 3725 на домоволодіння АДРЕСА_1 та
матеріалами інвентаризаційної справи
№ 3726 на домоволодіння АДРЕСА_2.
Дослідження проводилося методом
співставлення результатів візуального
та інструментального обстеження. З
матеріалів інвентаризаційної справи
на домоволодіння АДРЕСА_1 вона
встановила, що рішенням виконкому
Могилів-Подільської міської ради № 215
від 29.06.1963 року ОСОБА_13 та ОСОБА_5 було
надано право індивідуального
будівництва житлового будинку на
земельній ділянці площею 600 кв.м. Згідно
з договором про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку від 15.08.1963 року, ОСОБА_13 та
ОСОБА_5 надано в безстрокове
користування земельну ділянку площею
600 кв. м. Тому в своїй роботі за основу
вона взяла акт виносу меж в натурі від
15.08.1963 року. Фактична площа земельної
ділянки вказаного домоволодіння
становить 625 кв. м. Рішенням виконкому
Могилів-Подільської міської ради
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки № 712 від 30.12.2008 року та
рішенням про часткову зміну та
доповнення рішення міської ради № 246
від 12.07.2011 року, ОСОБА_3 надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_2
орієнтовною площею 0,0588 га. Фактична
площа земельної ділянки, яка є в
користуванні власника домоволодіння
АДРЕСА_2 становить 546 кв. м. Рішення
міської ради про закріплення земельної
ділянки за домоволодінням АДРЕСА_2
немає, проте у висновку
будівельно-технічної експертизи вона
про це не зазначила. На питанні № 9
ухвали суду вона не надала відповіді ,
оскільки дане питання, на її думку, є
правовим і не входить до компетенції
експерта. У своєму висновку вона
використовувала термін «припущення»,
так як встановити точне розташування
на плані меж земельної ділянки та
проходження межі від будівель не
вбачається можливим. Проте, якщо
припустити, що межа між земельними
ділянками домоволодінь АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_3 не змінювалася, можна зробити
висновок, що сарай «Б» частково
розташований на сусідній земельній
ділянці. Також вона не дала відповіді
на питання щодо порушення норм
інсоляції земельних ділянок, оскільки
це відноситься до компетенції
санстанції.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що
вона пам'ятає будинок ОСОБА_5 ще з 1960-х
років, була знайома з покійною ОСОБА_10,
яка говорила їй, що батько поділив свою
земельну ділянку між трьома дітьми.
ОСОБА_1 придбала будинок АДРЕСА_1 у 1980-х
роках. Межа між домоволодіннями
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від дороги на даний
час залишилася на тому ж місці, що і
була раніше. Проте пізніше земельна
ділянка біля будинку АДРЕСА_1
зменшилася, шляхом перенесення
огорожі ближче до веранди цього
будинку та на куток сараю, внаслідок
чого відстань між верандою та сусіднім
домоволодінням АДРЕСА_2 звузилася.
Прибудова до буд. АДРЕСА_2 затіняє буд.
АДРЕСА_1, що створює незручності ОСОБА_1
Зі слів ОСОБА_1 свідку відомо, що
внаслідок зсуву снігу з даху
домоволодіння ОСОБА_3 на голову ОСОБА_1
остання вимушена була лікуватися.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що
вона мешкає по АДРЕСА_4 з 1986 року і
пам'ятає, що огорожа між
домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
проходила поза сарай ОСОБА_10. При
купівлі ОСОБА_1 частини будинку
АДРЕСА_1, була велика відстань від межі
між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
до її будинку, на даний час прохід
значно звузився. Свідок зазначила, що
прибудова до будинку ОСОБА_3 затіняє
будинок ОСОБА_1 Підтвердила, що ОСОБА_1
їй розповідала, як сніг із
домоволодіння ОСОБА_3 впав їй на голову
і вона вимушена була лікуватися. На
даний час ОСОБА_3 встановила на своєму
будинку ринви для відводу води та
зняла козирок, що значно зменшує
попадання снігу з її даху на територію
домоволодіння № 52.

Суд, вислухавши сторони та їхніх
представників, представника третьої
особи, експерта, свідків, дослідивши
матеріали цивільної та
інвентаризаційних справ № № 3725, 3726,
вважає, що первісний та зустрічний
позови задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Згідно з рішенням виконкому
Могилів-Подільської міської ради
народних депутатів № 215 від 29.06.1963 року
ОСОБА_13 та ОСОБА_5 було надано право
індивідуального будівництва житлового
будинку на земельній ділянці по
АДРЕСА_1, № 30-н, площею 600 кв.м. (а.7
інвентаризаційної справа № 3725). Як
вбачається з договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку від
15.08.1963 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_5 надано в
безстрокове користування земельну
ділянку площею 600 кв.м. по АДРЕСА_4, 30-н
(а.8-9 інвентаризаційної справа № 3725).

На підставі договору дарування
від 16.07.1968 року, посвідченого державним
нотаріусом Могилів-Подільської
міської державної нотаріальної
контори Фроімчук Н.М., зареєстрованого
в реєстрі за № 3514, ОСОБА_13 подарувала
ОСОБА_18 половину даного жилого будинку
(а.10-11 інвентаризаційної справа № 3725).

З договору дарування від 14.11.1977
року, посвідченого державним
нотаріусом Могилів-Подільської
міської державної нотаріальної
контори ОСОБА_17, зареєстрованого в
реєстрі за № 6379, вбачається, що ОСОБА_19
подарував, а ОСОБА_11 прийняла у дар ?
частину будинку АДРЕСА_1 (а.20-21
інвентаризаційної справа № 3725).

Згідно з договором
купівлі-продажу від 27.06.1986 року,
посвідченого державним нотаріусом
Могилів-Подільської міської державної
нотаріальної контори Фроімчук Н.М.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1728,
ОСОБА_1 купила у ОСОБА_11 ? частину
будинку з відповідною часткою
надвірних будівель АДРЕСА_1, який
розташований на земельній ділянці
розміром 600 кв. м (а.с.7-8 т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право
на спадщину за законом від 30.11.1993 року
виданого державним нотаріусом
Могилів-Подільської міської державної
нотаріальної контори ОСОБА_20, ОСОБА_10 є
спадкоємцем майна ОСОБА_5, а саме: ?
частини жилого будинку, з відповідною
часткою надвірних будівель, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (а. 28
інвентаризаційної справа № 3725). Як
вбачається з копії спадкової справи №
34/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_10, її спадкоємцями є ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 (а.с. 120-130 т.1).

Власником житлового
домоволодіння АДРЕСА_2 є ОСОБА_3, що
підтверджено договором
купівлі-продажу від 04.09.2008 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Могилів-Подільського районного
нотаріального округу Вінницької
області ОСОБА_21, зареєстрованим в
реєстрі за № 1761, у якому розмір
закріпленої за домоволодінням
земельної ділянки не зазначено (а.с.6 т.
1).

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
ОС-114 від 25.10.2013 року, проведеної
Вінницькою торгово-промисловою
палатою видно, що фактична площа
земельної ділянки, яка є в користуванні
співвласників домоволодіння АДРЕСА_1,
визначена електронним тахеометром «Leika
TC 1010», становить - 625 кв.м., а фактична
площа земельної ділянки, яка є в
користуванні власника домоволодіння
АДРЕСА_2, становить - 546 кв.м. (а.с.201-231 т.
1).

Згідно з копіюванням
схематичного плану земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_2, площа даної
земельної ділянки становить 675 кв. м. (а.
16 інвентаризаційної справа № 3726).

Відповідно до рішень
Могилів-Подільської міської ради
Вінницької області від 30.12.2008 року 41
сесії 5 скликання № 712 про надання
дозволів на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки та
від 12.07.2011 року 9 сесії 6 скликання № 246
про часткову зміну та доповнення
рішень міської ради, ОСОБА_3 надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд орієнтовною площею
0,0588 га по АДРЕСА_2(а.с.169, 170 т. 1).

Відповідно до довідки начальника
КП Могилів-Подільського МБТІ, від
31.05.2012 року № 421, згідно матеріалів
інвентарної справи на домоволодіння №
52 в м. Могилів-Подільському ганок літ
«а» для входу в домоволодіння було
відображено в матеріалах інвентарної
справи з 1981 р. В подальшому на ганку
було облаштовано веранду літ. «а» в
межах цього ганку (а.с.74 т. 1).

В судовому засіданні
встановлено, що дане будівництво є
самочинним, оскільки здійснено без
відповідних дозвільних документів.

Згідно з копіюванням
схематичного плану земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_2 ( а. 16
інвентаризаційної справи № 3726) та
висновком судової
будівельно-технічної експертизи
власником домоволодіння ОСОБА_3
самочинно зведено прибудову до
житлового будинку.

Як вбачається з повідомлення
начальника управління
житлово-комунального господарства
Могилів-Подільської міської ради від
05.03.2012 року № 04-19/58, ОСОБА_3 зобов'язано
на протязі весни 2012 року встановити
снігоуловлювачі (гребені універсальні)
та ринви на покрівлю її будівлі, що
унеможливить сходження снігу з
покрівлі та попадання дощових вод у
двір ОСОБА_1 (а.с.47 т. 2).

Таким чином, в судовому засіданні
з пояснень сторін та наданих суду
доказів знайшли підтвердження факти
самочинного будівництва з боку обох
сторін.

Відповідно до п. 24 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 6 "Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)", знесення нерухомості,
збудованої з істотним відхиленням від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотним порушенням будівельних норм і
правил (у тому числі за відсутності
проекту), можливе лише за умови, що
неможлива перебудова нерухомості
відповідно до проекту або відповідно
до норм і правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами, або
якщо особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від такої
перебудови. В інших випадках суд за
позовом відповідного державного
органу чи органу місцевого
самоврядування може на підставі
частини сьомої статті 376 ЦК зобов'язати
забудовника здійснити перебудову
житлового будинку, будівлі, споруди або
іншого об'єкта нерухомості, який
побудовано чи будується з істотними
відхиленнями від проекту або з
істотним порушенням основних
будівельних норм і правил, у тому разі,
коли таке будівництво суперечить
суспільним інтересам, порушує права
інших осіб, коли порушення будівельних
норм і правил є істотним, а також є
технічна можливість виконати
перебудову. Якщо технічна можливість
перебудови об'єкта нерухомості
відсутня або забудовник відмовляється
від такої перебудови, суд, незалежно
від поважності причин відмови, за
позовом зазначених органів або особи,
права чи інтереси якої порушено таким
будівництвом, ухвалює рішення про
знесення житлового будинку або іншого
нерухомого майна.

Виходячи з наведеного, суд дійшов
висновку про передчасність звернення
сторін з позовами про знесення
будівель, споруд або іншого об'єкта
нерухомості власниками сусідніх
домоволодінь, оскільки в судовому
засіданні не добуто доказів того, що за
позовом відповідного державного
органу чи органу місцевого
самоврядування було зобов'язано
забудовників здійснити перебудову
самочинно побудованих споруд і що така
перебудова нерухомості відповідно до
проекту або відповідно до норм і
правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами,
неможлива, або доказів того, що особи,
які здійснили самочинне будівництво,
відмовляються від такої перебудови.
Крім того, судом встановлено, що
спірний сарай не є самочинним
будівництвом. Тому первісний та
зустрічний позови у частині знесення
самочинних будівель та споруд
задоволенню не підлягає.

Крім того, не підлягає
задоволенню і зустрічний позов у
частині покладення на ОСОБА_1 обов'язку
відновити стан земельної ділянки до
розмірів та меж, який існував до
проведення самочинного будівництва,

Відповідно до ст. 106 ЗК України
власник земельної ділянки має право
вимагати від власників сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістилися або
стали непридатними.

Згідно зі ст. 107 ЗК України основою
для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації.

Оскільки дані будівельних
паспортів не є основою для відновлення
меж, а земельно-кадастрова
документація на земельні ділянки
сторін не оформлена, у суду немає
підстав для задоволення зустрічного
позову ОСОБА_3 у цій частині.

Як роз'яснено у п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
16.04.2004 року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», згідно зі
ст.158 ЗК суди розглядають справи за
спорами про межі земельних ділянок, що
перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів».

При вирішенні даного спору суд
виходив с того, що чітких меж між двома
домоволодіннями на час розгляду спору
у суді не існує, це підтвердили як
сторони, їхні представники, так і
свідки. Рішень органу місцевого
самоврядування чи органу виконавчої
влади з цього приводу суду не надано.
Допитаний у судовому засіданні експерт
ОСОБА_12 також дала показання про те, що
у своєму висновку використовувала
термін «припущення», так як встановити
точне розташування на плані меж
земельної ділянки та проходження межі
від будівель не вбачається можливим. У
зв'язку з цим суд не може вважати
обґрунтованими доводи ОСОБА_3, зокрема,
і щодо знаходження спірного сараю
ОСОБА_10 на її земельній ділянці.

Керуючись положеннями ч.4 ст. 60 ЦПК
України, згідно з якими доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях, суд
не знаходить можливим ставити в основу
свого рішення висновок судової
будівельно-технічної експертизи №
ОС-114 від 25.10.2013 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що первісний та зустрічний
позови задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, у
випадку відмови у задоволенні як
первісного, так і зустрічного позову,
кожна з сторін має нести сплачені нею
судові витрати.

На підставі ст.ст. 106,107 ЗК України, ст.ст.
375,376 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В :

в задоволенні первісного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Могилів-Подільської
міської ради про знесення самочинно
збудованої прибудови - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_5 про
знесення самочинно збудованої будівлі
та прибудови - відмовити.

На рішення може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні - у той же
строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлений
17.02.2014 року.

Суддя