Справа № 106/8820/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Євпаторійській
міський суд Автономної Республіки Крим
у складі:

головуючої
судді Кротової Л.В.

при секретарі
Чернюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Євпаторії АР Крим
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання частини майна
спільною сумісною власністю та
розподіл і аналогічний зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання частини майна
спільною сумісною власністю та її
розподіл. Вимоги мотивує тим, що з
11.09.1996 року перебуває у шлюбі з
відповідачем, від сумісного життя
дітей не мають. На даний час разом не
проживають та між ними виник спір про
розділ майна. За період спільного
проживання вони придбали квартиру
АДРЕСА_1. Однак угода була оформлена як
договір дарування на ім'я ОСОБА_2
Загальна площа даної квартири складала
17,9 кв. м. За період перебування у шлюбі
вони з відповідачем повністю
реконструювали цю квартиру. Таким
чином, загальна площа квартири на даний
становить 121,8 кв. м., житлова площа 72,2 кв.
м. Згідно свідоцтву про право власності
до квартири відносяться сараї "Г" і "Е".
На ім'я відповідача видано свідоцтво
про право власності та витяг з
державного реєстру майнових прав про
те, що квартира зареєстрована в
державному реєстрі майнових прав
03.07.2013р. за ОСОБА_2 Факт того, що квартира
за час шлюбу була капітально
реконструйована і добудована окремою
двоповерховою будовою підтверджується
декларацією, зданою відповідачем до
інспекції ДАБК, технічним паспортом,
виконаним у 2013р. Технічна
характеристика основних
конструктивних елементів
підтверджується характеристикою
будинку, виконаної БТІ в 2012р. Вважає, що
оскільки за період сумісного
проживання з відповідачем, в
результаті сумісних матеріальних
вкладень та виконаних робіт добудована
АДРЕСА_1 це майно збільшилося у своїй
вартості та є об'єктом спільної
сумісної власності. Зазначає, що
протягом усіх років, прожитих з
відповідачем, вона всі свої
заощадження, заробітну плату і пенсію
вкладала у будівництво спірної
квартири. В зв'язку з чим просить,
визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
визнати за нею право власності на 1/2
частку даної квартири, зменшивши
частку відповідача до ?.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з
аналогічним зустрічним позовом до
ОСОБА_1. Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1
звернулася з позовом до суду про
розподіл подружнього майна, проте в
заявлені вимоги не включила об'єкт
нерухомості - 2/25 частки домоволодіння з
надвірними будівлями по АДРЕСА_2
домоволодіння в цілому складається із
житлових кам'яних будинків літ. "А", "Б"
житловою площею 186,2 кв. м., сараїв літ. В,
Г, М, Ю, К, І, огорожі, яку вони придбали в
період перебування у шлюбу з ОСОБА_1
Зазначене домоволодіння було придбане
відповідачкою 29.12.1999 року за договором
купівлі - продажу АВЕ № 899516
посвідченого державним нотаріусом
Риковою Е.С. за реєстром 1-2148. Договір
купівлі - продажу зареєстрований в БТІ
м. Євпаторії 24. 09.2004 року. В зв'язку з чим,
просить визнати 2/25 частки
домоволодіння з надвірними
прибудовами по АДРЕСА_2 об'єктом права
загальної сумісної власності подружжя
та визнати за ним право власності на 1/25
частку зазначеного домоволодіння,
зменшивши долю до 1/25 частки за ОСОБА_5

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_5
та її представник надали пояснення
аналогічно викладені у позовній заяві,
визнали заявлені зустрічні позовні
вимоги та не заперечували проти їх
задоволення.

Представники відповідача у судовому
засіданні позов визнали, не
заперечували проти його задоволення та
просили задовольнити зустрічну
позовну заяву ОСОБА_3

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 та аналогічні позовні
вимоги ОСОБА_3, викладені у зустрічному
позові обґрунтовані та підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається , що
відповідно до свідоцтва про одруження
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з
11.09.1996 року (а.с.5), але на даний час
проживають окремо, спільне
господарство не ведеться, що
підтверджено сторонами у справі.

Згідно ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в пунктах 23, 24 постанови від 21
грудня 2007 року N 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання.

Судом встановлено, що в період шлюбу
на підставі договору дарування від 1997
року та відповідно свідоцтва про право
власності житло ОСОБА_2 став власником
квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8,20).
Згідно з технічним паспортом від 14.02.1997
року загальна площа даної квартири
складала 17,9 кв. м. (9,10).

Як встановлено в судовому
засіданні, за час перебування у шлюбі
сторони реконструювали квартиру. В
даний час від неї залишилася житлова
кімната площею 14 кв. м. У житловій
кімнаті були добудовані підсобні
приміщення № 8 площею 4,7 кв. м., № 9
площею 5,6 кв. м., коридор № 10 площею 2,9 кв.
м., туалет № 11 площею 0,9 кв. м. Крім цього
побудували двоповерховий літ. "А2", що
складається з приміщень на першому
поверсі № 1 передпокій площею 1,8 кв. м.,
№ 2 коридор площею 10,1 кв. м., № 3 санвузол
площею 2,2 кв. м., № 4 кухня площею 8,7 кв.
м., № 5 житлова кімната площею 15,9 кв. м.,
№ 6 житлова кімната 17,7 кв. м.. На другому
поверсі приміщення № 12 коридор площею
10,4 кв. м., № 13 санвузол площею 2,3 кв. м., №
14 житлова кімната площею 8,7 кв. м., № 15
житлова кімната 15,9 кв. м. Загальна площа
квартири складає 121,8 кв. м., житлова
площа 72,2 кв. м., дані обставини
підтверджуються копією технічного
паспорту від 24.05.2013 року, декларацією
ДАБК про готовність об'єкта до
експлуатації (а. с. 11-12,24-26).

В період шлюбу ОСОБА_1 відповідно до
договору купівлі - продажу частини
домоволодіння від 29.12.1999 року придбала
об'єкт нерухомості - 2/25 частки
домоволодіння з надвірними будівлями
за адресою АДРЕСА_2. (а.с.64).

Відповідно до витягу з реєстру права
власності на нерухоме майно зазначене
домоволодіння складається в цілому із
житлових кам'яних будинків літ. "А", "Б"
житловою площею 186,2 кв. м., сараїв літ. В,
Г, М, Ю, К, І, огорожі. Співвласником 2/25
частки є Євпаторійська міська
Рада.(а.с.65).

Вищезазначені обставини визнані
сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст. 61
ЦПК доказуванню не підлягають.

Згідно роз,ясень Пленуму Верховного
Суду України у пункті 19 Постанови від 12
червня 1998 року N 16 «Про застосування
судами деяких норм Кодексу про шлюб та
сім'ю України», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час придбання
зазначеного майна. При цьому належить
виходити з того, що відповідно до
статей 22, 25, 27-1 КпШС спільною сумісною
власністю подружжя є нажите ними в
період шлюбу рухоме і нерухоме майно,
яке може бути об'єктом права приватної
власності (крім майна, нажитого кожним
із подружжя під час їх роздільного
проживання при фактичному припиненні
шлюбу). Майно, яке належало одному з
подружжя, може бути віднесено до
спільної сумісної власності укладеною
при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним
контрактом) або визнано такою
власністю судом з тих підстав, що за час
шлюбу його цінність істотно
збільшилася внаслідок трудових або
грошових затрат другого з подружжя чи
їх обох.

Згідно з частиною 3 статті 368
Цивільного кодексу України та статтею
60 Сімейного кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 63 СК України та
22, 25, 27-1 КпШС Кодексу про шлюб 1969 року,
що діяв на момент укладення угод,
дружина і чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, належним їм на
праві загальної спільної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Статтею 70 СК встановлено, що у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначене
домовленістю між ними шлюбним
договором.

Аналізуючи зазначені норми, суд
приходить до висновку, що право
спільної сумісної власності подружжя
на майно, крім речей індивідуального
користування, придбане за час шлюбу
презюмується. Виходячи з цього,
придбане за час шлюбу майно вважається
спільною сумісною власністю подружжя.

На підставі викладеного, суд вважає,
що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1
про визнання квартири АДРЕСА_1 об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та визнання за нею право власності на
1/2 частку даної квартири, зменшивши
частку відповідача ОСОБА_2 до ? частки
засновані на законі та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Крім того, слід зазначити, що
оскільки спірна частка домоволодіння
по АДРЕСА_2 в м. Євпаторії була придбана
ОСОБА_1 у період перебування у шлюбі,
суд вважає, що за правилами статей 63 та
70 Сімейного кодексу України це майно
належить також до об'єкту спільної
сумісної власності подружжя, в якої
їхні частки є рівними, тому підлягає
поділу.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_2 про визнання 2/25 частки
домоволодіння з надвірними
прибудовами по АДРЕСА_2 об'єктом права
загальної сумісної власності подружжя
та визнання за ним право власності на
1/25 частку зазначеного домоволодіння,
зменшивши долю до 1/25 частки за ОСОБА_5
підлягають задоволенню.

Вимог про розподіл судових витрат
сторони у судовому засіданні не
заявляли, від стягнення судового збору
один з одного відмовилися.

На підставі ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71, 72
Сімейного кодексу України, керуючись
ст. ст. 10, 11, 57 -61, 88, 209, 212, 214 -215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
частини майна спільною сумісною
власністю та розподіл та зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
частини майна спільною сумісною
власністю та розподіл - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 та 2/25 долі
домоволодіння з надвірними спорудами
по вул. Красноармійська 35/46 у м.
Євпаторії АР Крим спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_6 право власності
на ? частку квартири АДРЕСА_1 зменшив до
? частки право власності за ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/25 частку домоволодіння по вул.
АДРЕСА_2 зменшив до 1/25 частки право
власності за ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд АР Крим через
Євпаторійський міський суд в 10 - денний
строк з дня його проголошення.

Під час судового засідання, яке
відбулося 03.03.2014 р., була оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення. Відповідно до ст.209 ЦПК України
рішення складено 05.03.2014 р.

Суддя
Л.В.Кротова