АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/2157/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Кравець Д.І. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :
Головуючого судді:
Суддів:
Кулікової С.В., Поліщук Н.В.
представника відповідача Петренка П.Д.
представника відповідача Карпунцова
В.В Черняк О.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги:
представника народного депутата
України Петренка Павла Дмитровича -
Помазанова Андрія Віталійовича,
народного депутата України
Махніцького Олега Ігоровича, народного
депутата України Карпунцова Валерія
Віталійовича до яких приєднався ОСОБА_8
на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 грудня 2013 року(
забезпечення позову) у справі за
позовом Київської міської ради до
народних депутатів України Петренка
Павла Дмитровича, Карпунцова
ВалеріяВіталійовича, Махніцького
Олега Ігоровича, третя особа:
Виконавчий орган Київської міської
ради ( Київська міська державна
адміністрація) про визнання
Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 грудня 2013 року було
задоволено заяву представника
позивача Київської міської ради - Палія
Є.В. про забезпечення позову в справі за
позовом про визнання відсутності
Заборонено народним депутатам України
Петренку Павлу Дмитровичу, Карпунцову
Валерію Віталійовичу, Махніцькому
Олегу Ігоревичу та будь-яким іншим
фізичним та юридичним особам, крім
Київської міської ради, Виконавчого
органу Київської міської ради (
Київської міської державної
адміністрації) та визначених ними осіб,
до вирішення справи по суті у будь-який
спосіб користуватися приміщеннями
адміністративних будівель Київської
міської ради, виконавчого органу
Київської міської ради ( Київської
міської державної адміністрації), у
тому числі приміщеннями
адміністративної будівлі по вул.
Хрещатик, 36 у м. Києві.
Не погодившись з ухвалою суду
відповідачі подали апеляційні скарги
до яких також приєднався ОСОБА_8, де
вказували на те, що зазначена вище
ухвала суду є незаконною та такою, що
винесена з грубим порушенням норм
процесуального права та матеріального
права. У зв'язку з чим просили суд
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та постановити нову, якою відмовити у
забезпеченні позову.

Вказуючи, що вжиті заходи є
неспівмірними із заявленими позовними
вимогами, оскільки в позовній заяві йде
мова про необхідність визнання
відсутнім права відповідачів -
народних депутатів України проводити
зустрічі з виборцями у приміщеннях
позивача. У той час, як у ухвалі -
відповідачам та іншим особам було
заборонено користуватися цими
приміщеннями. Хоча при цьому заява не
містить у собі обґрунтувань та
наведення доказів наявність
матеріальної шкоди саме від
здійснення народними депутатами своїх
повноважень направлених на проведення
зустрічей з виборцями. Вважали, що має
місце факт обмеження прав народних
депутатів України, а саме заборона
проводити зустрічі з виборцями, що є
порушенням їх прав та обмеженням їх
конституційних повноважень, що є
неприпустимим.

У судовому засіданні апелянти та
представники апелянтів підтримали
подані апеляційні скарги та просили
суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представники позивача та третьої особи
не визнали подані апеляційні скарги,
заперечували проти їх задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
звертаючись до суду з заявою про
забезпечення позову позивач вказував
на те, що направивши лист за № 1 від
01.12.2013 року народні депутати (
відповідачі по справі) повідомили
Київську міську державну
адміністрацію про безстрокове
проведення зустрічей з виборцями у
приміщенні будівлі Київської міської
державної адміністрації. На момент
подання позову такі «зустрічі» вже
фактично проводяться відповідачами.
Згідно численних повідомленнями ЗМІ
виборці, які перебувають в приміщеннях
адміністративної будівлі по вул.
Хрещатик, 36 в м. Києві вже спричинили
значних матеріальних втрат
територіальній громаді м. Києва. У
зв'язку з чим у позивача є підстави
вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову може спричинити
збільшення матеріальних втрат
територіальної громади м. Києва до
моменту винесення рішення по суті.

Задовольняючи заяву про забезпечення
позову, суд першої інстанції вважав
доводи заяви такими що знайшли своє
підтвердження, а тому з урахуванням
положень ст. 151, 152 ЦПК суд вважав що вони
підлягають задоволенню у спосіб
визначений позивачем, так як він не
суперечить діючим нормам
законодавства.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна.

Прийнявши рішення щодо забезпечення
позову у спосіб : - заборони народним
депутатам України та будь-яким іншим
фізичним та юридичним особам, крім
Київської міської ради, Виконавчого
органу Київської міської ради (
Київської міської державної
адміністрації) та визначених ними осіб,
до вирішення справи по суті у будь-який
спосіб користуватися приміщеннями
адміністративних будівель Київської
міської ради, виконавчого органу
Київської міської ради ( Київської
міської державної адміністрації), у
тому числі приміщеннями
адміністративної будівлі по вул.
Хрещатик, 36 у м. Києві, суд першої
інстанції крім відповідачів (
визначених позовом) наклав заборону у
користуванні приміщеннями
невизначеному колу фізичних та
юридичних осіб, що не узгоджується із
заявленими вимогами.

Також судом першої інстанції не було
взято до уваги те, що відповідачами по
справі позивачем були зазначені
народні депутати. Які є публічними
особами та здійснюють свої
повноваження у відповідності до
положень Закону України «Про статус
народного депутата України «.

А відтак, забезпечуючи позов шляхом -
заборони народним депутатам
користуватися приміщеннями
адміністративних будівель Київської
міської ради, виконавчого органу
Київської міської ради ( Київської
міської державної адміністрації) суд
першої інстанції не пересвідчився, що
даний вид забезпечення ( ст. 152 ЦПК )
узгоджується з правами та обов'язками,
які мають народні депутати згідно до
положень Закону України «Про статус
народного депутата України «.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що ухвала суду
як така що постановлена з порушенням
норм процесуального права підлягає
скасуванню з постановленням нової, за
якою заява про забезпечення позову
подана представником позивача Палій
Є.В. не підлягає задоволенню з
зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311-312, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

Апеляційні скарги: представника
народного депутата України Петренка
Павла Дмитровича - ПомазановаАндрія
Віталійовича, народного депутата
України Махніцького Олега Ігоровича,
народного депутата України Карпунцова
Валерія Віталійовича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 грудня 2013 року
скасувати та постановити нову, за якою:

Київській міській раді відмовити у
задоволенні клопотання про
забезпечення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий:

Судді: