АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/7067/13-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження №22-ц/774/720/К/14
суддя Літвіненко Н. А.
Доповідач - Соколан Н.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді: Соколан Н. О.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

при секретарі: Бевзі М.О.

за участю: представника відповідача
Ременюк Юлії Володимирівни

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
позивача ОСОБА_2 на рішення
Дзержинського районного суду м.Кривого
Рогу від 14 лютого 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг", третя особа:
Первинна організація профспілки
трудящих металургійної і
гірничовидобувної промисловості
України Публічне акціонерне
товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг"
про поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
(далі - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"),
третя особа: Первинна організація
профспілки трудящих металургійної і
гірничовидобувної промисловості
України Публічне акціонерне
товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг"
(надалі- ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг») про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона з 31.05.2002 року
працювала на підприємстві відповідача
де працювала на різних посадах, остання
посада: поваром 4-го розряду буфета № 8
куща їдальні № 37 управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту по персоналу (надалі -
УГХіТ). Наказом № 1035/л від 02.09.2013 року
була звільнена з підприємства за
скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40
КЗпП України.

Вважає дане звільнення незаконним,
оскільки власник приймаючи рішення про
виключення зі структури підприємства
УГХіТ департаменту по персоналу, не
погодив їх з первинною профспілковою
організацією, а отже ним були порушенні
норми трудового законодавства та норми
колективного договору.

Тому просила суд, визнати незаконним та
скасувати наказ № 1035/л від 02.09.2013 року
про звільнення з підприємства за
скороченням штату, поновити її на
роботі на посаді повара 4-го розряду
буфета № 8 куща їдальні № 37 управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту по персоналу на ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" та стягнути
з відповідача на свою користь середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з у сумі 1098 ,53 грн., допустити
негайне виконання рішення суду в
частині поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у межах суми
платежу за один місяць.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 14 лютого 2014 року, в
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг", третя особа:
Первинна організація профспілки
трудящих металургійної і
гірничовидобувної промисловості
України Публічне акціонерне
товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг"
про поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
задоволення заявлених позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права при ухваленні рішення та
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи: суд
першої інстанції, зробив не вірний
висновок, щодо необґрунтованості
рішення профспілки про відмову у
наданні згоди на звільнення позивачки,
оскільки незгода з мотивами відмови на
звільнення не може бути предметом
оцінки суду і не дає власнику право на
звільнення працівника без згоди
профспілкового органу: суд першої
інстанції не застосував до спірних
правовідносин норми Закону України
«Про зайнятість населення», таким
чином скорочення посади позивача
ОСОБА_2 є необґрунтованими та
безпідставними, оскільки фактично на
підприємстві наявна необхідність у її
посаді і виконуваних
роботах;помилковими є висновки суду
про те, що профспілка була інформована
про наступне звільнення працівників та
що не було порушено ст.. 22 ЗУ «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності», пунтів 2.15: 216 Галузевої
угоди; неправильними є висновки суду
щодо проведення консультацій з
представником професійної спілки та
відсутності порушення адміністрацією
п.4.1; 9.6. Колективного договору; суд
першої інстанції неправомірно
застосував до трудових правовідносин
норми Господарського кодексу України
при цьому не застосував ст.. 13 КЗпП
України- спеціальну норму, що підлягає
застосуванню і визначає вимоги до
змісту колективного договору;
помилковим є висновок суду щодо
відсутності порушень при процедурі
вивільнення позивача.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 31.05. 2002
року згідно з розпорядженням № 3
прийнята на роботу на Криворізький
металургійний комбінат
«Криворіжсталь» ім.. В.І. Леніна
(правонаступником, якого є ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг») кухарем 3
розряду їдальні № 37 управління
громадського харчування і торгівлі..

Протягом її трудової діяльності на
підприємстві відповідача неодноразово
переводилась і останньою посадою її
була - кухарем 4 розряду буфета № 8 куща
їдальні № 37 управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу (надалі - УГХіТ).

Матеріалами справи встановлено, та не
оскаржується сторонами, що позивач є
членом Первинної організації
профспілки трудящих металургійної і
гірничовидобувної промисловості
України Публічне акціонерне
товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг".

02.09.2013 року згідно з наказом по
підприємству № 1035/л була звільнена з
підприємства за скороченням штату на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.(а.с 14,
том1)

Підставою для видачі наказу про
звільнення ОСОБА_2. був наказ по
підприємству № 401 від 26.03.2013 "Про
внесення змін до організаційної
структури управління підприємства",
яким передбачалось виключення зі
штатного розкладу та організаційної
структури управління підприємства ПАТ
"АМКР" управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу (далі - УГХіТ) загальною
чисельністю 582 одиниць. Цим наказом
зазначалась причина виключення УГХіТ з
організаційної структури підприємства
та скорочення штату працівників, яка
полягала в передачі непрофільних для
гірничо-металургійного підприємства
функцій з харчування працівників та
передбачалось, що функції з харчування
працівників передаються ТОВ
"КорпусГрупп Комтек", яке стало
переможцем тендеру на надання цих
послуг. (а.с.18 том 1).

Даним наказом передбачалась
можливість за згодою працівників їх
звільнення за п. 5 ст. 36 КЗпПУ по
переводу на роботу до ТОВ "КорпусГрупп
Комтек", а також грошові виплати за
рахунок власника особам, які виявили
бажання звільнитися по переводу до ТОВ
"КорпусГрупп Комтек".

22.04.2013р. по підприємству ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" видано наказ
№ 540 "Про вивільнення працівників",
згідно якого наказано виключити з
26.06.2013 із організаційної структури
управління ПАТ "АрселорМіттал Кривий
Ріг" і штатного розпису підприємства
управління громадського харчування і
торгівлі департаменту з персоналу, яке
включає в себе професійні назви робіт і
посад, що маються в ньому, з передачею
виконання функцій громадського
харчування і торгівлі ТОВ "КорпусГрупп
Комтек" на умовах договору про надання
послуг. Пунктами 6, 7 наказу № 540
передбачено звільнення вивільнюваних
працівників управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу за п. 1 ст. 40 Кодексу законів
про працю України.

З вказаними наказами позивач була
ознайомлена.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволені позову про поновлення на
роботі і стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
суд першої інстанції врахував вимоги
ст. ст. 64,65 Господарського кодексу
України, які передбачають
самостійність підприємства у
вирішенні питань стосовно
організаційної структури, чисельності
та штатного розпису та виходив з
відсутності порушень процедури
звільнення з роботи ОСОБА_2.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Частиною 3 ст. 64 ГКУ, передбачено, що
підприємство самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників та штатний
розпис.

Відповідно до ч.2 ст. 65 ГКУ власник
здійснює свої права щодо управління
підприємством безпосередньо або через
уповноважені ним органи відповідно до
статуту підприємства.

Згідно п. 8.4.1 Статуту ПАТ "АМКР"
одноособовим виконавчим органом
підприємства є генеральний директор
підприємства, який здійснює управління
поточною діяльністю підприємства та до
компетенції якого належить виконання
питань пов'язаних з поточною
діяльністю товариства.

Аналізуючи положення Статуту ПАТ
"АМКР", суд приходить до висновку, що
рішення щодо внесення змін до
організаційної структури підприємства
одноособово приймає генеральний
директор, який представляє виконавчий
орган юридичної особи. Ні
законодавство, ні Статут ПАТ "АМКР" не
передбачають необхідності погодження
питання щодо запровадження змін в
організаційній структури підприємства
з профспілками.

Тому колегія судів вважає, що суд
першої інстанції врахував
вищезазначені норми законодавства та
статуту підприємства, та прийшов до
вірного висновку що до того, що
підприємство не повинно узгоджувати з
будь-яким органом, в тому числі із
профспілковими організаціями питання
своєї організаційної структури,
штатної чисельності а керівник
підприємства одноособово вирішує ці
питання.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги, щодо безпідставності
скорочення штату, з огляду на те, що
роботу яку виконували працівники,
посади яких підлягають виключенню із
штатного розпису, буде виконувати ТОВ
«КорпусГрупКомтек», вони
спростовуються матеріалами справи.

Так відповідно до договору №1450 від
22.04.2013р., укладеному між ТОВ
"КорпусГрупп Комтек" та ПАТ "АМКР"
вбачається, що між сторонами існує
цивільно-правовий договір підряду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що у відповідача
відповідно до наказу №401 відбулися
зміни в організаційній структурі
підприємства, а саме: УГХіТ було
виведено з організаційної структури
підприємства, скасовані усі посади, що
були передбачені штатним розкладом
цієї структури у кількості 582 одиниці.

Зміни в організації виробництва
позначилися в тому, що функції з
харчування працівників були передані
іншому підприємству, з яким позивач
уклав договір на надання послуг з
харчування з ТОВ "КорпусГрупп Комтек".
Відповідно до умов даного договору ТОВ
"КорпусГрупп Комтек" гарантувало
прийом працівників УГХіТ по переводу
на це підприємство.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги позивача
щодо порушення судом першої інстанції
норм ст.. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності»,
стосовно інформування роботодавцем
профспілкові організації про
намічувані звільнення працівників та
обговорення і проведення консультацій
з профспілками про заходи щодо
запобігання звільненню працівників.

Так 23.05.2013 року позивач ОСОБА_2 була
ознайомлена з наказами № 401 від 26.03.2013
року «Про внесення змін до
організаційної структури управління
підприємством» та № 540 від 22.04.2013 року
«Про вивільнення працівників», була
обізнана про можливість переведення до
ТОВ «КорпусГрупп Комтек» на роботу за
її спеціальністю, та позивач, як і усі
інші працівники УГХіТ буде мати
соціальні гарантії, що передбачені
наказом № 401 у разі переведення до ТОВ
«КорпусГрупп Комтек», в тому числі і
грошову одноразову грошову виплату
(а.с.22 т.1).

Судом першої інстанції було
встановлено , що про наступне
вивільнення ОСОБА_2 персонально було
попереджено 23.05.2013 року, наказ про
звільнення був виданий 02.09.2013 року,
тобто відповідач не допустив порушення
передбаченого законодавством 2-х
місячного строку попередження.

В матеріалах справи є Попередження № 403
від 23.05.2013 року згідно з яким, позивач
ознайомлена про можливість звільнення.
Попередження має відмітку членів
комісії про відмову позивача поставити
підпис про ознайомлення з наступним
вивільненням .

Позивач ОСОБА_2 була ознайомлена про
заплановане вивільнення, та того, що в
разі її незгоди з переведенням до ТОВ
«КорпусГрупп Комтек», або на іншу
роботу в межах підприємства, вона може
бути звільнена по п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно ст. 492 КЗпП України, відповідачем
було запропоновано ОСОБА_2 вакансії, що
були на підприємстві станом на 23.05.2013
рік, однак як зазначено у Попереджені
від 23.05.2013 року від ознайомлення зі
списками вакансій та від переведення
на роботу, з числа запропонованих,
позивач ОСОБА_2 відмовилась.

Крім того відповідно до Акту № 210 від
25.07.2013 року комісією по вивільненню,
повторно було запропоновано
перевестися на роботу з числа
запропонованих в межах підприємства
або за спеціальністю до ТОВ
«КорпусГрупп Комтек», однак позивач
знову відмовилася від ознайомлення зі
списками вакансій та переведення на
іншу роботу.

З огляду на вищезазначене колегія
суддів вважає, що порядок вивільнення
відповідачем не порушений. Позивач
ОСОБА_2 двічі відмовився від
переведення на запропоновані вакантні
місця, як на самому підприємстві, так і
у ТОВ "КорпусГрупп Комтек".

Посилання представника позивача в
апеляційній скарзі, з приводу того, що
відповідач не мав права на звільнення,
так як не отримав згоду виборного
органу первинної організації
профспілки, так як відмова в наданні
згоди на звільнення була обґрунтованою
і відповідач не згоден тільки з
мотивами відмови, спростовується
обгрунтованими висновками суду першої
інстанції в цій частині

Так відповідно до вимог ч.7 ст. 43 КЗпПУ,
яка передбачає, що рішення виборного
органу первинної профспілкової
організації про відмову в наданні
згоди на розірвання трудового договору
повинно бути обгрунтованим. У разі якщо
в рішенні немає обгрунтування відмови
в наданні згоди на розірвання
трудового договору, власник або
уповноважений ним орган має право
звільнити працівника без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації.

Зазначена норма КЗпПУ передбачає право
власника звільнити працівника без
згоди виборного органу профспілкової
організації, якщо відмова в наданні
згоди на звільнення працівника була
необґрунтованою.

Під обґрунтованою відмовою
профспілкового органу слід розуміти
таку думку, яка ґрунтується на
відповідних нормах трудового
законодавства.

Необґрунтованою відмовою
профспілкового органу вважається
відмова, якщо в рішенні профспілки не
має посилань на порушення роботодавцем
норм трудового законодавства щодо
підстав і порядку вивільнення
працівника.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку
рішенню виборного органу профспілки,
яким відмовлено в наданні згоди на
звільнення позивача (протокол №172 від
01.08.2013р. а.с.25 том 1), вірно дійшов до
висновку, що в рішенні профспілка
посилається на нормативні акти, які не
регулюють правовідносини між
позивачем та відповідачем, а
стосуються відносин між відповідачем
та профспілкою. Рішення профспілки не
містить посилань на порушення
відповідачем п. 1ст. 40 КЗпПУ та ст. 49-2
КЗпПУ, тому колегія суддів вважає, що
відповідач не отримав обґрунтованої
відмови в наданні згоди на звільнення
позивача.

Аналізуючи інші доводи апеляційної
скарги представника позивача,судова
колегія прийшла до висновку, що вони є
безпідставні та зводяться до незгоди з
висновками суду та їх переоцінки.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
дослідив обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дав їм
належну правову оцінку та ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення судом ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 14 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: