Провадження № 2/752/960/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.02.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря -
Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя
особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма «Квартерт» ЛТД
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

в с т а н
о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача про відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 5085
гривень, моральної шкоди в розмірі 5085
гривень, вартості експертизи в розмірі
800 гривень та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обгрунтовані
тим, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1. Відповідач є власником
квартири АДРЕСА_4 в зазначеному
будинку.

04.05.2013 р. сталось залиття її
квартири з вини мешканки АДРЕСА_4,
внаслідок чого було пошкоджено стелю
та стіни в кімнаті і стелю у ванній
кімнаті. Для можливості подальшого
проживання квартира потребує ремонту.

Позивач посилається на те, що
для визначення вартості завданого їй
матеріального збитку вона звернулась
до експертної установи - «центру
експертної оцінки майна», відповідно
до Звіту якого вартість майнової шкоди,
завданої власнику квартири АДРЕСА_1
внаслідок залиття становить 5085 гривень
Вартість проведення експертизи
становить 800 гривень.

Крім того, позивач
посилається на те, що внаслідок
пошкодження майна їй завдана моральна
шкода, що полягає негативних емоціях,
яких вона відчула після залиття,
приниженні, нервових хвилювання,
пов»язаних з незручностями в
користуванні своїм помешканням, а
також небажанням відповідача
відшкодовувати завдані збитки.

Моральну шкоду вона оцінює в
розмірі 5085 гривень.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги і
обгрунтування позову в повному обсязі
та просила суд позов задовольнити, з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач заперечувала
проти задоволення позову, посилаючись
на те, що залиття квартири позивача
сталось не з її вини, а з вини мешканців
квартири АДРЕСА_2, однак зазначені
обставини не були належним чином
встановлені працівниками ТОВ Фірма
«Квартет» ЛТД.

Представник третьої особи
підтримала вимоги позивача і просила
їх задовольнити, оскільки залиття
квартири сталось з вини відповідача, що
було встановлено комісією ТОВ Фірма
«Квартет» ЛТД.

Вислухавши сторони та
представника третьої особи, допитавши
свідків, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_1 на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, що видано 16.08.2004 р. відповідно
до розпорядження Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації № 29164.

04.05.2013 р. сталось залиття
квартири, що належить на праві
власності позивачці у справі, про що
15.05.2013 р. комісією ТОВ Фірма «Квартет»
ЛТД був складений Акт про залиття.

Комісією було встановлено, що
залиття сталось в зв»язку з тим, що
вийшла з ладу металопластикова труба
ГВП на з»єднанні труби у ванній кімнаті
АДРЕСА_4.

Зазначені обставини
підтверджуються також показами свідка
ОСОБА_3 приймав участь у встановленні
причин залиття. Під час допиту в ході
судового розгляду свідок повідомив, що
він особисто приймав участь у
встановленні причин залиття і виявив,
що після відновлення водопостачання в
будинку, яке було перекрито після
повідомлення про залиття АДРЕСА_1, в
АДРЕСА_4 на з»єднанні протікає
металопластикова труба у ванній
кімнаті, яка була встановлена без
погодження з балансоутримувачем
будинку власником квартири, однак за
своїми технічними характеристиками
згідно з державними нормами стандартів
не може використовуватись для
трубопроводів гарячого
водопостачання, оскільки не витримує
тиск води. Будь-яких слідів залиття або
протікання в квартирі відповідача з
вище розташованої квартири після
відновлення водопостачання виявлено
не було.

Суд не може прийняти до уваги
посилання відповідача на те, що залиття
квартири позивача сталось з вини
мешканців квартири АДРЕСА_2, оскільки і
її квартира зазнала наслідків залиття,
оскільки будь-яких доказів на
підтвердження зазначених обставин
суду не надано.

Натомість, судом було роз»яснено
відповідачу право заявити клопотання
про призначення будівельно-технічної
експертизи для встановлення причин
залиття квартири, що належить позивачу,
однак відповідач відмовилась заявляти
дане клопотання.

Як вбачається з Акту про
залиття АДРЕСА_1, в результаті залиття
було пошкоджено: стеля кімнати площею
1,2 кв.м. та площею 1,6 кв.м., ванна кімната -
стеля площею 1 кв.м.

Як вбачається з матеріалів
справи і це не заперечувалось
відповідачем, що власником квартири
АДРЕСА_4 є ОСОБА_2

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання цивільно-правової
відповідальності необхідна наяність
наступних елементів: протиправність
дій, винність дій особи, яка завдала
шкоди, наявність шкоди,
причинно-наслідковий зв»язок між
винними діями та наслідками, що
настали.

Закон покладає обов»язок
доказування на сторони у справі.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Враховуючи те, що доказів на
спростування того, що саме з вини
відповідача сталось залиття квартири,
що належить на праві власності
позивачу, суд приходить до висновку, що
саме ОСОБА_2 повинна нести
відповідальність за пошкодження
квартири АДРЕСА_1.

Порядок відшкодування
матеріальної шкоди, завданої власнику
майна, регламентується ст.1192 ЦК
України.

Відповідно до ст.1192 ЦК
України з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов»язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо)
або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

З матеріалів справи
вбачається, що вартість
відновлювального ремонту АДРЕСА_1
згідно з звітом № 7813 оцінки збитків,
завданих власниці квартири внаслідок
залиття від 17.07.2013 р. складає 5085 гривень.

За проведення експертного
дослідження позивачем було сплачено
кошти в розмірі 800 гривень, що
підтверджується відповідними
платіжними документами.

На підставі наданих суду
доказів, суд вважає, що вимоги позивача
про відшкодування матеріальної шкоди,
а саме: вартості відновлювального
ремонту квартири АДРЕСА_1 та вартості
проведення дослідження є
обгрунтованими, доведеними, а тому
підлягають задоволенню.

Зазначена шкода підлягає
стягненню з особи, винної у настанні
залиття квартири.

Однак, на думку суду,
підлягають частковому задоволенню
вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди з наступних підстав.

На підставі ст.23 Цивільного
кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок пошкодження або
знищення її майна.

Відповідно до роз"яснень
викладених в Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування моральної шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти витрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Позивач пред»явила вимоги про
відшкодування моральної шкоди,
завданої пошкодженням її майна, в
розмірі 5085 гривень.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно з роз»ясненням, що
викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Вимоги позивача про
відшкодування їй моральної шкоди в
розмірі 5085 гривень не є обгрунтованими
в повному обсязі, як на стадії
звернення до суду, так і в ході розгляду
справи. Будь-яких доказів на
підтвердження розміру моральної шкоди,
завданої внаслідок пошкодження
квартири, суду не надано.

Однак, суд вважає, що саме
пошкодження майна, призводить до
душевних страждань, зміну способу
життя в зв»язку з тривалим вирішенням
питання щодо проведення
відновлювального ремонту.

Суд вважає, що позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 1000 гривень.

Моральна шкода на підставі
ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з
відповідача, оскільки саме внаслідок
її винних дій сталось залиття квартири,
що належить позивачу на праві
власності.

Враховуючи викладені
обставини, оцінюючи всі зібрані у
справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню.

Питання щодо судових витрат
суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК
України і вважає за необхідне стягнути
з відповідача судові витрати у справі
пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209,
213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш
и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма «Квартерт» ЛТД
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5085
гривень, вартість експертизи в сумі 800
гривень, моральну шкоду в сумі 1000
гривень, судовий збір в розмірі 144
гривень 06 копійок.

В іншій частині позовних вимог
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана сторонами протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя