Провадження №4-с/761/14/2014
У Х В А Л А

іменем України

26 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді
Савицького О.А.

при секретарі
Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та
бездіяльність начальника Залізничного
відділу Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Пателя Марлена Діляверовича,
заступника начальника Залізничного
відділу Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Затрубченка Олексія Олександровича,
стягувач: Публічне акціонерне
товариство «Дочірній банк Сбербанку
Росії»,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд зі скаргою на
бездіяльність заступника начальника
Залізничного відділу Державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим
Затрубченка Олексія Олександровича
щодо не ознайомлення боржника за його
заявою у встановлений строк з
матеріалами виконавчого провадження, а
також на бездіяльність начальника
Залізничного відділу Державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим Пателя
Марлена Діляверовича щодо ненадання
боржнику у встановлені законом строки
відповідей та копій документів
виконавчого провадження, а також дій
начальника Залізничного відділу
Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Пателя Марлена Діляверовича щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме на нежитлову будівлю,
літера «К», що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, без повідомлення у
встановлений законом строк боржника,
шляхом продажу на прилюдних торгах,
проведення оцінки та уцінки предмету
іпотеки в межах процедури виконавчого
провадження.

Свою скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що
06.09.2013 року їй стало відомо, що
Залізничним відділом Державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим на
прилюдних торгах було реалізовано
належне їй на праві власності майно, а
саме нежитлову будівлю, літера «К», що
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Для
з'ясування підстав для реалізації
вказаного майна, скаржниця
неодноразово зверталась із заявами до
Залізничного відділу ДВС
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим,
однак відповіді на них не отримала.
Однак 01.10.2013 року, коли її представник
ознайомився з матеріалами виконавчого
провадження, вона дізналась, що на
виконанні у Залізничному відділі
Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
перебуває виконавче провадження №
34232679 від 12.09.2012 року, відкрите
відповідно до виконавчого листа №
2-1155/11 від 01.08.2012 року про солідарне
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 1007204,66 грн., в межах якого й
було реалізоване майно скаржниці.
Вважаючи вище перелічені дії та
бездіяльність посадових осіб
Залізничного відділу Державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим
неправомірними, скаржниця звернулась в
суд з даною скаргою за захистом своїх
прав.

Представник скаржниці в судовому
засіданні скаргу підтримав в повному
обсязі, просив задовольнити її з
підстав, викладених в ній.

Представник стячувача ПАТ «Дочірній
банк Сбербанку Росії» в судовому
засіданні заперечив проти скарги,
вважає її необґрунтованою та
безпідставною, просив відмовити у її
задоволенні.

Залізничний відділ Державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим свого
представника в судове засідання не
направив, про дату, час та місце
розгляду скарги повідомлявся належним
чином, тому суд вирішив розглянути
скаргу у відсутність представника
особи, дії якої оскаржуються.

Заслухавши представника заявниці,
представника стягувача, дослідивши
письмові докази, які містяться в
матеріалах справи, суд вважає, що
скарга підлягає задоволенню частково
виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом
встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
від 20.02.2012 року в справі № 2-1155/11,
провадження 2/2610/296/2012 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» до
ОСОБА_1, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
з відповідачів на користь позивача
солідарно стягнуто 1007204,66 грн. Дане
рішення набрало законної сили.

12.09.2012 року заступником начальника
Залізничного відділу Державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим
Затрубченком Олексієм Олександровичем
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 34232679 про
солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_6 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії» заборгованості за кредитним
договором у розмірі 1007204, 66 грн.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавче
провадження здійснюється на підставах,
у спосіб та в межах повноважень,
визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами, виданими
відповідно до цього Закону та інших
законів.

Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
громадян і юридичних осіб

Як вбачається з матеріалів доданих до
скарги, та копії виконавчого
провадження ВП № 34232679, порушень з боку
державного виконавця під час
проведення виконавчих дій не
вбачається.

Відповідно до ч.5 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження», копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець після отримання
заяви стягувача Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» про прийняття до
виконання виконавчого документа в
передбачений законом строк виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження, яку рекомендованим
поштовим відправленням направив
боржникам на адресу зазначену у
виконавчому документі, виніс постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, вжив
передбачених законом заходів щодо
виявлення майна боржника на яке
можливо звернути стягнення, і після
його виявлення провів його реалізацію,
відповідно до вимог нормативних та
законодавчих актів.

Пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця в процесі здійснення
виконавчого провадження накладати
арешт на майно боржника та
реалізовувати його у встановленому
порядку, а пунктом 12 цієї ж частини
статті Закону закріплено право
держвиконавця для визначення оцінки
майна залучати суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 32 Закону України
«Про виконавче провадження», заходами
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Частиною 1 статті 52 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Частиною 2 цієї
ж статті передбачено черговість
звернення стягнення.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження», арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Постановами, передбаченими
частиною другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

З копій матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що
представником стягувача було надано
держвиконавцю іпотечний договір за
яким боржник у виконачому провадженні
передав в іпотеку стягувача нерухоме
майно, а саме: нежитлову будівлю, літера
«К», що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
та просив звернути на це майно
стягнення.

Іншого майна боржника на яке можливо
було би звернути стягнення державним
виконавцем виявлено не було.

Відповідно до ч.6 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження», стягнення
на майно боржника звертається в
розмірі і обсязі, необхідних для
виконання за виконавчим документом, з
урахуванням стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Частиною 8
статті 54 Закону, передбачено право
державного виконавця на примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
з урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про
іпотеку», передбачено порядок
реалізації іпотечного майна, а саме
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього Закону.

Враховуючи викладене, судом не
встановлено порушень з боку
держвиконаця під час проведення
виконавчих дій, а тому суд не знаходить
законних підстав для задоволення
скарги ОСОБА_1 на дії заступника
начальника Залізничного відділу
Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Затрубченка Олексія Олександровича,
під час проведення ним виконавчих дій у
виконавчому провадженні ВП № 34232679 за
яким проводиться солідарне стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_6 на користь Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» заборгованості
за кредитним договором у розмірі 1007204, 66
грн.

Також суд вважає за необхідне
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги
в частині визнання неправомірною
бездіяльність начальника Залізничного
відділу Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Пателя Марлена Діляверовича щодо не
ознайомлення її у встановлений строк
та в передбаченому законом поряду з
матеріалами виконавчого провадження,
оскільки ця вимога спростовується
матеріалами виконавчого провадження з
яких вбачається, що після звернення
представника заявниці до ВДВС з заявою
про ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження від 30.09.2013
року, він ознайомився з цими
матеріалами 01.10.2013 року, про що
власноручно зазначив на своїй заяві.

Інших заяв від заявниці та її
повноважних представників щодо саме
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження в матеріалах
самого виконавчого провадження не має,
а також вони не надані суду заявницею
та її представником.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
визнати неправомірною бездіяльність
начальника Залізничного відділу
Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Пателя Марлена Діляверовича щодо
ненадання відповідей ОСОБА_1 на її
заяви від 09.09.2013 року та 17.09.2013 року, а
також на її скаргу від 25.09.2013 року, які
містяться в матеріалах виконавчого
провадження ВП № 34232679, оскільки жодних
відповідей на вказані звернення в
матеріалах виконавчого провадження не
має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 88, 212 - 215, 223, 293, 294 ЦПК
України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність
начальника Залізничного відділу
Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Пателя Марлена Діляверовича,
заступника начальника Залізничного
відділу Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Затрубченка Олексія Олександровича,
стягувач: Публічне акціонерне
товариство «Дочірній банк Сбербанку
Росії», задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
начальника Залізничного відділу
Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Пателя Марлена Діляверовича щодо
ненадання відповідей ОСОБА_1 на її
заяви від 09.09.2013 року та 17.09.2013 року, а
також на її скаргу від 25.09.2013 року, які
містяться в матеріалах виконавчого
провадження ВП № 34232679.

В решті вимог скарга задоволенню не
підлягає.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м.Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо вона не скасована,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: