Справа № 249/795/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 лютого 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді
Нестеренко Є. В.,

при секретарі
Куликовій М. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Шахтарськ
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Шахтарської міської ради
Донецької області про визнання права
власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду
про визнання права власності в порядку
спадкування. Свої вимоги обґрунтовує
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер її батько
ОСОБА_2. Після смерті батька
відкрилась спадщина на житловий
будинок під АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,2343 га. , яка розташована
на землях Шахтарської міської ради.
Постановою державного нотаріуса від
19.02.2014 року позивачці було відмовлено у
видачі свідоцтва на спадщину так як на
житловий будинок АДРЕСА_1 накладено
заборону на підставі повідомлення
шу2тр.Октябрьуголь. Позивач просить
суд визнати за нею право власності на
житловий будинок, який розташований на
землях комунальної власності за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 57,20
кв. м, житловою 27,0 кв. м. , з надвірними
будівлями - сарай позначений під
літерою "Б", сарай позначений під
літерою "В", погріб позначений під
літерою "пд(В)" та на земельну ділянку
площею 0,2343 га., яка розташована на
території Шахтарської міської ради.

У судове засідання позивачка не
з*явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена. Подала письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, судом
фактично встановлено, що відповідно до
рішення № 44 від 13.11.1958 року виконавчого
комітету Шахтарської районної ради
трудящих ОСОБА_2 надано право
індивідуального будівництва на
земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Відповідно до договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку від
1968 року забудовнику ОСОБА_2 надана
земельна ділянка по АДРЕСА_1.

Відповідно до акту про завершення
будівництва та ввід в експлуатацію
індивідуального домоволодіння від
12.07.1962 року комісія прийняла
домоволодіння ОСОБА_2.

Відповідно до реєстраційного
посвідчення від 23.07.1962 року ціле
домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано
за ОСОБА_2.

Згідно довідки управління
житлово-комунального господарства та
комунальної власності Шахтарської
міської ради від 20.11.2013 року
найменування "житловий будинок
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 є
правильним найменуванням (колишній
житловий будинок АДРЕСА_1).

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю від 15.12.1997
року ОСОБА_2 є власником земельної
ділянки площею 0,2343 гектарів.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
№ НОМЕР_2.

Постановою державного нотаріуса від
19.02.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_2. В постанові зазначено,
що в єдиному реєстрі заборони
відчуження виявлена наявність
заборони на житловий будинок АДРЕСА_1

Відповідно до акту про технічну
інвентаризацію об'єкта нерухомого
майна від 26.02.2014 року право власності на
будівлю та споруди за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_3.

Питання видачі свідоцтв на право на
спадщину та винесення постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
регулюються Законом України "Про
нотаріат" та порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22 лютого 2012 року за
№282/20595.

Підстави відмови нотаріуса у вчиненні
нотаріальних дій визначаються ст. 49
Закону України "Про нотаріат". Нотаріус
або посадова особа, яка вчиняє
нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні
нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення
такої дії суперечить законодавству
України; 2) не подано відомості
(інформацію) та документи, необхідні
для вчинення нотаріальної дії; 3) не
підлягає вчиненню іншим нотаріусом або
посадовою особою, яка вчиняє
нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що
фізична особа, яка звернулася за
вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює
значення, зміст, правові наслідки цієї
дії або ця особа діє під впливом
насильства; 5) з проханням про вчинення
нотаріальної дії звернулась особа, яка
в установленому порядку визнана
недієздатною, абр уповноважений
представник не має необхідних
повноважень; 6) правочин, що укладається
від імені юридичної особи, суперечить
цілям, зазначеним у їх статуті чи
положенні, або виходить за межі їх
діяльності; 7) особа, яка звернулася з
проханням про вчинення нотаріальної
дії, не внесла плату за її вчинення; 8)
особа, яка звернулася із проханням про
вчинення нотаріальної дії, не внесла
встановлені законодавством платежі,
пов'язані з її вчиненням; 9) в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Нотаріусу або посадовій особі, яка
вчиняє нотаріальні дії, забороняється
безпідставно відмовляти у вчиненні
нотаріальної дії.

Таким чином, законом визначено чіткий
перелік підстав для відмови у вчиненні
нотаріальної дії.

Суд не може погодитьсь з правомірністю
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 19.02.2014 року, так як
заборона відчуження стосується
житлового будинку під № 173, а
спадкодавець був власником житлового
будинку № 173-а.

Згідно з ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 вказаного Кодексу
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема з правочинів.

На підставі ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, за
життя ОСОБА_2 був власником житлового
будинку № АДРЕСА_1 та земельної ділянки
площею 0,2343 гектарів.

Позивачка є рідною донькою спадкодавця
та спадкоємицею за законом першої
черги, що підтверджується свідоцтвом
про народження, свідоцтвом про
укладення шлюбу.

За таких підстав порушене право
позивача підлягає відновленню, а
позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 331, 1218, 1258 ЦК, ст. ст.
3, 10, 15, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 234, 235, 256,
257, 258, 259, 292 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Шахтарської міської
ради Донецької області про визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1 право власності в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на житловий
будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 57,20
кв. м., житловою площею 27,0 кв. м. , з
надвірними будівлями - сарай
позначений під літерою "Б", сарай
позначений під літерою "В", погріб
позначений під літерою "пд(В)"та
земельну ділянку площею 0,2343 гектарів,
яка належала спадкодавцю ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії ДН від 15.12.1997
року.

Рішення може бути оскаржене на протязі
десяти днів з часу його проголошення,
особи які брали участь у справі, але не
були присутні під час оголошення
судового рішення , можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з часу отримання копіі цього рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області
через Шахтарський міськрайонний суд.

Головуючий:
Нестеренко Є. В.