АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/774/934/2014
Головуючий у 1-й інстанції - Ізотов В.М.
Справа № 208/6141/13-ц
Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Романюк М.М., Болту новій Л.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 18 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" про стягнення відсотків
за банківським вкладом та збитків,-

В С Т
А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду та просила
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача на свою користь 714,52
доларів США, з яких: 371,00 доларів США -
проценти за користування 28 і 29 липня 2013
року її грошима; 103,06 долара США -3%
річних та 240,46 доларів США - неустойки
(пені).

В обґрунтування позовних вимог
позивачка вказує на те, що 23 липня 2012
року між нею та відповідачем ПАО
«Дельта Банк» був укладений договір
банківського вкладу № 002-03510-230712 та
додаткова угода № 1 до цього договору ,
за умовами яких банк прийняв від ОСОБА_1
вклад (депозитний) у 220668 доларів США з
правом додаткових внесків, з виплатою
10,8% . Датою повернення вкладу визначено
28 липня 2013 року (а.с.4-5).

26 липня 2013 року позивачка попередила
банк про те, що вона буде забирати кошти
та продовжувати договір вкладу не
буде. 29 липня 2013 року позивачка прийшла
до банку за коштами та її було
повідомлено про те, що коштів не має.
Лише 30 липня 2013 року їй повернули гроші,
а відсотки за користування коштами
банк нарахував тільки по 27 липня 2013
року. Позивачка вважає, що банк з 28
липня по 30 липня 2013 року повинен
заплатити їй відсотки за вкладом.

Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 18 листопада 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд ,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства , вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і заперечень
, підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 23 липня 2012 року
між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем
ПАО «Дельта Банк» був укладений
договір банківського вкладу №
002-03510-230712 (далі Договір) та додаткова
угода № 1 до цього договору , за умовами
яких банк прийняв від ОСОБА_1 вклад
(депозитний) у 220668 доларів США з правом
додаткових внесків, з виплатою 10,8%
Датою повернення вкладу визначено 28
липня 2013 року (а.с.4-5).

За положеннями ст.ст. 626, 629 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків, який є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу
укладається у письмовій формі, яка
вважається додержаною, якщо внесення
грошової суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту (ст.1059 ЦК).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1060 ЦК
України, договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Згідно ч. 5 ст. 1061 ЦК України та п. 3.9 вище
вказаного Договору, проценти на
банківський вклад нараховуються від
дня, наступного за днем надходження
вкладу у банк, до дня, що передує його
поверненню вкладникові або списанню з
рахунка вкладника з інших підстав.

Згідно виписки банківського вкладу
(депозиту) № 002-03510-230712 (а.с. 8-9) , 29 липня
2013 року , в наступний за вихідним днем
робочий день , відповідач зробив
перерахування суми депозитного вкладу
з процентами, які були нараховані по 27
липня 2013 року включно, на поточний
рахунок позивачки , з використанням
платіжної картки НОМЕР_1 , згідно з
умовами укладеного між сторонами
Договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те , що
вимоги позивачки є необґрунтованими,
оскільки, 28 липня 2013 року був вихідним
днем (неділя) , а згідно до положень ч. 5
ст. 254 ЦК України та п. 3.8 Договору, у
випадку, якщо днем закінчення строку
розміщення вкладу є святковий,
неробочий або вихідний день, виконання
банком своїх зобов'язань з повернення
вкладу та сплати нарахованих по ньому
процентів переноситься на наступний за
ним робочий день.

Крім цього, згідно додаткової угоди № 2,
укладеної між позивачкою та
відповідачем 16 липня 2013 року (а.с. 17), по
закінченню строку розміщення вкладу,
вклад виплачується шляхом зарахування
на поточний рахунок вкладника з
використанням платіжної картки НОМЕР_1,
що банком і було зроблено 29 липня 2013
року тобто; як того вимагає Закон та
Договір. Банк, нарахувавши проценти на
вклад до дня, який передує його
поверненню, зарахував його на поточний
рахунок позивачки на наступний за
вихідним днем робочий день.

Відповідно до ч.1,4 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те , що
банком безпідставно не було нараховано
проценти на вклад за 28 липня 2013 року
визнати обґрунтованими не можна ,
оскільки дана дата являється останнім
днем дії договору , укладеного
сторонами , а згідно п. 3.1 цього договору
нарахування процентів проводиться до
дня , який передує його поверненню або
списанню з рахунку з інших підстав.

Виконання ж банком своїх зобов'язань з
повернення вкладу та сплати
нарахованих по ньому процентів ( , а не
само нарахування цих процентів )
переноситься на наступний за ним
робочий день , якщо днем закінчення
строку розміщення вкладу є святковий,
неробочий або вихідний день,

Доводи апеляційної скарги про
незаконність укладення з нею
додаткової угоди № 2 від 16 липня 2013 року
, згідно якої п. 3.3. договору ,
укладеного сторонами , було викладено
в новій редакції ,про те , що вклад
позивачки повинен виплачуватись
шляхом зарахування на поточний рахунок
вкладника, відкритий в установі банку з
використанням платіжної картки , а не
готівкою , також не знайшли свого
підтвердження.

Так , посилання позивачки , як в суді
першої інстанції , так і в апеляційній
скарзі на те , що додаткову угоду № 2
вона підписала не читаючи, не може бути
розцінено як порушення банком умов
Договору.

Твердження , що вище вказана додаткова
угода була підписана позивачкою в
стані омани , що вона не давала звіту
своїм діям , а тому така угода являється
не дійсною , також визнати
обгрунтованими не можна , так такі
позовні вимоги позивачкою не
заявлялись і предметом дослідження в
суді не були.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
дають підстав для висновку про
порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело б
до неправильного вирішення справи.

Враховуючі наведені норми чинного
законодавства, колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, ухваленим з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому,
відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін.

Керуючись викладеним, ст.ст.
303,304,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 18 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
двадцяти днів.

Судді: