Справа № 107/340/14-ц
Провадження № 2/107/670/14
Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі :
головуючого судді - Біленко Л.В.
при секретарі - Осауленко А.І.,
за участю прокурора - Сердюкова І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Керчі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -
Служба у справах дітей управління у
справах дітей, сім'ї, молоді та спорту
Керченської міської ради, про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом, мотивуючи вимоги
тим, що вона є опікуном малолітнього
ОСОБА_3, 2006 року народження, який
доводиться сином її дочці - відповідачу
по справі, яка була засудженою та
відбувала покарання в місцях
позбавлення волі , а після звільнення
усунулась від виконання батьківських
обов'язків, дитина проживає з
позивачем, вона займається його
вихованням , турбується про його
здоров'я та розвиток . Відповідач
подала заяву про згоду з позбавленням
її батьківських прав, 05.09.2013р. Органом
опіки та піклування ухвалено висновок
про доцільність позбавлення її
батьківських прав. Просить позбавити
відповідача батьківських прав
стосовно малолітнього сина та стягнути
з неї аліменти на його утримання у
розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку ,
але не менше встановленого законом
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
надала пояснення по суті вимог.
Відповідач в судове засідання не
з'явилась, заперечень на позов,
будь-яких заяв від неї до суду не
Представники третьої особи - Кривонос
Д.О., діюча на підставі довіреності,
вважає, що позов підлягає задоволенню,
оскільки відповідач злісно ухиляється
від виховання дитини, своїх
батьківських обов'язків не виконує.
Прокурор висловив думку щодо
обґрунтованості та доведеності
Оскільки відповідач , яка належним
чином сповіщена про час та місце
розгляду справи, до суду не з'явилась та
не подала заяву про розгляд справи у її
відсутності, за згоди позивача суд
розглядає справу в порядку заочного
провадження з ухваленням заочного
рішення.

Заслухавши позивача, враховуючи
позицію третьої особи та прокурора,
допитавши свідків, дослідивши
обставини по справі та перевіривши їх
наявними доказами , суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що малолітній
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4
відповідач є його матір'ю, а батько
дитини в актовому запису про
народження зазначений згідно з ст. 135
Сімейного кодексу України - зі слів
матері, що підтверджується Свідоцтвом
про народження дитини та Витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про народження. (а.с.7,8).

Рішенням виконавчого комітету
Керченської міської ради від 10.09.2010р. №
809 у зв'язку засудженням матері до
позбавлення волі малолітньому ОСОБА_3
присвоєний статус дитини, позбавленої
батьківського піклування. (а.с.17).

Рішенням виконавчого комітету
Керченської міської ради від 23.12.2011р.
позивач, яка доводиться дитині бабою,
призначена опікуном малолітнього.
(а.с.16).

Згідно з Довідкою
Житлово-експлуатаційної дільниці № 4
Комунального підприємства
«Жилавтосервіс-Керч» малолітній
зареєстрований та проживає разом з
опікуном - позивачем по справі. (а.с.6).

Актом обстеження житлово-побутових
умов за адресою проживання дитини від
22.08.2013р. зафіксовано, що в квартирі
створені належні умови для проживання
дитини. (а.с.13).

25.07.2013р. відповідач подала в Службу у
справах дітей особисту заяву, в якій
зазначила згоду на позбавлення її
батьківських прав, оскільки вона не
працює, не має доходів, в неї відсутні
можливості утримувати та виховувати
сина, якій проживає з її матір'ю - ОСОБА_1
(а.с.14).

16 жовтня 2013р. органом опіки та
піклування Керченської міської ради
ухвалений висновок про доцільність
позбавлення відповідача батьківських
прав. (а.с.5).

Виходячи з підстав та предмету позову,
правової оцінки обставинам,
встановленим по справі, суд надає ,
керуючись нормами Конституції України,
міжнародних договорів, ратифікованих
Верховною Радою України, Сімейного
кодексу України (далі - СК України),
Закону України «Про охорону дитинства»
, з урахуванням роз'яснень Верховного
Суду України, наданих в Постанові
Пленуму від 30.03.2007р. № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав» (далі -
Постанова Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3).

Згідно з ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я , її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.

Вичерпаний перелік підстав для
позбавлення батьківських прав
визначений ст. 164 СК України, за п.2 ч. 1
цієї статті мати , батько можуть бути
позбавлені батьківський прав, якщо
вони (він) ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини, а
п. 4 ч.1 ст. 164 СК України передбачає
позбавлення батьківських прав батьків,
які є хронічними алкоголіками або
наркоманами.

Отже, для вирішення спору по суті
з'ясуванню підлягають обставини
стосовно ставлення матері малолітньої
дитини до виконання своїх батьківських
обов'язків, у зв'язку з чим суд
перевіряє такі обставини та доходить
наступного.

Сукупністю доказів по справі
підтверджується, що відповідач
проживає окремо від дитини, вихованням
та утриманням малолітнього займається
опікун.

Свідки ОСОБА_5, яка проживає по
сусідству та ОСОБА_6, яка тривалий час
спілкується з позивачем та буває в неї
вдома, показали, що фактично малолітній
ОСОБА_3 проживає з бабою - позивачем по
справі, саме вона займається його
вихованням, водить до дитячого садку
та на прогулянки , утримує його та
піклується про нього, а мати
малолітнього тривалий час з дитиною не
проживає, вкрай рідко відвідує
квартиру позивача.

Ствердження позивача, що дитина за
станом свого здоров'я потребує
лікування та особливого догляду, якій
саме вона й забезпечує,
підтверджуються Медичним висновком на
дитину-інваліда, з якого убачається, що
малолітній має такий статус за причини
травмування при пологах, у зв'язку з чим
потребує постійного лікування та
догляду. (а.с.10).

Враховуючи предмет позову, суд приймає
до уваги й докази стосовно особистості
відповідача, оскільки це має значення
для захисту прав дитини.

Письмовими доказами по справі
підтверджується, що Вироком
Керченського міського суду АРК від
27.07.2010р. відповідач була засудженою за
ч.2 ст. 307 КК України до трьох років
позбавлення волі, покарання відбувала
в місцях позбавлення волі, звільнилася
07.06.2013р. (а.с.9,12).

В судовому засіданні представник
третьої особи пояснила, що після
звільнення з місць позбавлення волі
відповідач не вживала заходів щодо
повернення дитини , не зверталась з
заявами про припинення опіки , а будучі
викликаною з приводу вирішення питання
про позбавлення її батьківських прав
особисто заявила про свою згоду,
мотивуючи це відсутністю постійного
доходу .

За відомостями, наданими Кримським
Республіканським підприємством
«Психоневрологічний диспансер»
відповідач перебуває на обліку
лікаря-нарколога з 1998р. з діагнозом :
психічні та поведінкові розлади в
результаті вживання наркотичних
засобів з синдромом залежності,
зазначений діагноз є протипоказанням
для виконання батьківських обов'язків.
(а.с.32-33).

Той факт, що відповідач ніяким чином не
повідомила суд про свою позицію з
приводу позбавлення батьківських прав,
не надала заперечень, заяв чи
клопотань, суд розцінює як прояв з її
боку байдужості до результату судового
розгляду та небажання залишатись в
статусі матері неповнолітньої дитини.

Суд приймає до уваги, що позбавлення
батьківських прав, що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, на що вказує Верховний Суд
України в Постанові Пленуму від
30.03.2007р. № 3 .

Згідно з ст. 3 Конвенції про права
дитини, ратифікованої Постановою
Верховної Ради України 27.02.1991р., в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються

вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. Статтею
9 Конвенції визначено, що
держави-учасниці забезпечують те,
щоб дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням визначають,
що таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини.
Аналогічна норма міститься в ст. 14
Закону України «Про охорону
дитинства».

Оцінивши докази по справі у їх
сукупності , суд доходить висновку, що
в даному випадку є наявними підстави,
передбачені вищенаведеними п.п. 2,4.ч.1
ст. 164 СК України, для застосування
стосовно відповідача крайнього заходу
впливу, оскільки вона тривалий час
проявляє байдужість до життя, здоров'я,
розвитку та долі сина, ним взагалі не
піклується, тобто злісно ухиляється
від виконання батьківських обов'язків .
При таких обставинах суд вважає, що
збереження за відповідачем
батьківських прав може негативно
вплинути на комфортність умов життя
дитини, створює небезпеку для здоров'я
та розвитку малолітнього, який
потребує постійного регулярного
лікування та медичного догляду, у
зв'язку з чим, керуючись виключно
інтересами дитини , суд вважає за
необхідне позбавити відповідача
батьківських прав.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення
аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Відповідно
до ст.166 СК України особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.

У відповідності до ч. 3 ст.181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються в тому
числі у частці від доходу її матері,
батька .

Враховуючи вищезазначене, суд вважає,
що позовні вимоги про стягнення
аліментів підлягають задоволенню ,
погоджується з щомісячним розміром
аліментів, визначеним позивачем, та
вважає правильним стягнути аліменти на
користь позивача, яка є опікуном дитини
та на утриманні якої перебуває
малолітній .

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує, керуючись ст. 88 ЦПК
України, на підставі якої стягує з
відповідача на користь позивача судові
витрати, понесені нею при зверненні до
суду за позовною вимогою про
позбавлення батьківських прав.
Оскільки за позовною вимогою про
стягнення аліментів у відповідності до
Закону України «Про судовій збір»
позивач звільнена від сплати судового
збору , його слід стягнути з
відповідача в дохід держави у розмірі,
встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного , керуючись
ст. ст. 4,10,11,60,61,88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -
Служба у справах дітей управління у
справах дітей, сім'ї, молоді та спорту
Керченської міської ради, про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженку м. Магадан , Росія, громадянку
України, батьківських прав відносно
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки всіх
видів доходу, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 20 січня
2014 р. до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 243,60 грн. (
двісті сорок три грн. 60 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судові витрати у розмірі 243,60 грн. (
двісті сорок три грн. 60 коп.)

Заочне рiшення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою вiдповiдача, поданою протягом
десяти днiв з дня отримання його копiї. У
разi залишення заяви про перегляд
заочного рiшення без задоволення,
заочне рiшення може бути оскаржене
вiдповiдачем в апеляцiйному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду АР Крим через
Керченський міський суд АР Крим шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення .
Особи, які брали участь в справі , але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -