Добропільський міськрайонний суд
Донецької області в складі:
головуючого судді:
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом
Закритого акціонерного товариства
Московський комерційний банк
«Москомприватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідно до укладеного кредитного
відповідач ОСОБА_1 отримав кредит
у розмірі 1500,00 руб., у вигляді
встановленого кредитного ліміту
на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом
у розмірі 36,00% на рік на суму
залишку заборгованості закредитом
з кінцевим терміном
повернення,що відповідає строку
дії картки. У порушення норм закону та
умов договору, відповідач зобов»язання
за вказаним договором, належним чином
не виконав, у зв»язку з чим, станом на
18.05.2013 року, відповідач має
за курсом 0,25 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 18.05.2013 року
складає 5667,39 грн і складається з
наступного: 1419,58 руб. - заборгованості
за кредитом, 2189,52 руб. - заборгованість
по процентам за користування
комісії за користування кредитом, 2500,00
руб - штрафу (фіксованої частини), 960,45
руб. - штрафу (процентної складової).
Позивач просить стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості, а також
понесені судові витрати в розмірі 229,40
В судове засіданні представник
позивача - Мощінська Н.В., який діє на
підставі довіреності, не з»явилась,
надавши заяву в якій просить справу
розглянути без її участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
проти винесення заочного рішення не
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явився, про час і місце розгляду
справи належним чином був
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
У зв»язку з викладеним, враховуючи
клопотання представника позивача, який
не заперечував проти розгляду справи у
відсутність відповідача, суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутність відповідача по матеріалам,
які є в наявності в справі і
постановити заочне рішення, направивши
за місцем мешкання відповідача копію
рішення суду для відома.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено наступне.

Між сторонами склалися кредитні
правовідносини.

Судом встановлено, що 18.12.2007 року
між сторонами був укладений кредитний
договір SAMMC0964, згідно якого
відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 1500,00 руб., у вигляді
встановленого кредитного ліміту
на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом
у розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості закредитом з
кінцевим терміном повернення,що
відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного
договору, договір складається з
заяви позичальника, умов та
правил надання банківських
послуг та тарифів.

Відповідно до ст. 307 ЦК РФ, в силу
зобов'язання одна особа (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, як-то:
передати майно, виконати роботу,
сплатити гроші тощо, або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з ст. 310 ЦК РФ, одностороння
відмова від виконання зобов'язання і
одностороння зміна його умов не
допускаються, за винятком випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 819 ЦК РФ, за
кредитним договором банк або інша
кредитна організація (кредитор)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, передбачених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
отриману грошову суму і сплатити
відсотки на неї.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору Відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконував, у зв»язку з чим, станом на
18.05.2013 року відповідач має
заборгованість перед позивачем у
розмірі 22669,56 руб., що за курсом 0,25
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 18.05.2013 року
складає 5667,39 грн і складається з
наступного: 1419,58 руб. - заборгованості
за кредитом, 2189,52 руб. - заборгованість
по процентам за користування
кредитом, 15600,00 руб. - заборгованість по
комісії за користування кредитом, 2500,00
руб - штрафу (фіксованої частини), 960,45
руб. - штрафу (процентної складової).

Відповідно до ст. 811 ЦК РФ, якщо
договором позики передбачено
повернення позики частинами (в
розстрочку), то при порушенні
позичальником строку, встановленого
для повернення чергової частини
позики, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
всієї суми, що залишилася позики разом
з належними відсотками.

Згідно ч. 2, 3 ст. 32, ст. 44 Закону України
«Про міжнародне приватне право» у
разі відсутності вибору права до
змісту правочину застосовується право,
яке має найбільш тісний зв'язок із
правочином.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Конвенції про
правову допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах від 22.01.1993 року, ратифікована
ВРУ 10.11.1994 року, позови до осіб, які
мають місце проживання на території
однієї з Договірних Сторін, подаються,
незалежно від їх громадянства, в суди
цієї Договірної Сторони.

Відповідно до ст. 13 Конвенції
Документи, що на території однієї з
Договірних Сторін виготовлені або
засвідчені установою або спеціально на
те уповноваженою особою в межах їх
компетенції і за установленою формою і
скріплені гербовою печаткою,
приймаються на територіях інших
Договірних Сторін без якого-небудь
спеціального посвідчення.

Беручи до уваги той факт, що судом було
вирішено питання про застосування норм
матеріального права, яке діяло в межах
правового поля місця здійснення
правочину, а саме: ЦК Російської
Федерації, як такого, яке є найбільш
наближеним між правом двох держав, які
регулюють однакові фактичні обставини
в рамках укладеного договору кредиту.
Суд проаналізував фактичні обставини
даної справи через призму
національного законодавства України,
керуючись ст. ст.15, 526, 530, 533, 549, 554, 611,
625, 1050, 1054 ЦК України, на підставі чого
було встановлено аналогію
законодавства двох держав в межах
врегулювання спору утвореного з
приводу порушення кредитного
зобовязання з боку боржника. Тобто, при
застосуванні норм права України, позов
також підлягав би задоволенню, а сума
заборгованості стягненню з боржника на
користь кредитодавця.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача суми боргу
22669,56 руб., що за курсом 0,25 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 18.05.2013
року складає 5667,39 грн. є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 169, 197, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, ст. ст.15, 526, 530, 533,
549, 554, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.307,
310, 811, 819 ЦК Російської Федерації,
ст.ст.2, 32, 44 Закону України «Про
міжнародне приватне право», суд

ВИРІШИВ:

Позов Закритого акціонерного
товариства Московський комерційний
банк «Москомприватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Добропілля Донецької
області,паспорт серії НОМЕР_2 виданий
Добропільським МРВ УМВС України в
Донецькій обл. 03.12.1998 року, на користь
ЗАТ Московський комерційний банк
«Москомприватбанк» (р/р ,
кор.рах. № в Московському
відділенні № 2 Банка Росії м. Москви,
БИК 44585342, ІНН , КПП 775001001, ОГРН
360) заборгованість за кредитним
договором у розмірі 22669,56 руб., (двадцять
дві тисячі шістсот шістдесят дев»ять
рублів 56 копійка), що за курсом 0, 25 грн.
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 18 травня 2013 року
складає 5667,39грн. (п'ять тисяч шістсот
шістдесят сім гривень 39 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Добропілля Донецької
області, на користь ЗАТ Московський
комерційний банк «Москомприватбанк»
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 229,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Добропільський міськрайонний суд
Донецької області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Копію заочного рішення, не пізніше
трьох днів з дня його проголошення,
направити відповідачу рекомендованим
листом із повідомленням для відома.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошені 29 січня 2014 року. З повним
текстом рішення сторони можуть бути
ознайомлені 03 лютого 2014 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у
одному примірнику.

Суддя
О.В.
Здоровиця

29.01.2014