ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді:Басалаєвої А.В.при
секретарях:Деак Ю.В., Невкритому В.Ю.за
участю позивача:ОСОБА_5представника
позивача:ОСОБА_6відповідача:ОСОБА_7пред
ставника відповідача:
ОСОБА_8розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві в
приміщенні суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, третя особа
Житлово-будівельний кооператив
«Будівельник-9» про поділ майна
подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулась з позовом до
суду до ОСОБА_7 про поділ спільного
майна подружжя. В обґрунтування
поданого позову вказує, що часів
спільного проживання сторони придбали
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
однокімнатну квартиру АДРЕСА_2,
гаражний бокс НОМЕР_2 в ГБК «Бортничі»,
легковий автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER».
Просить виділити їй у власність 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 79,80 кв.м., 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2 загальною площею 43,1 кв.м.,
гаражний бокс НОМЕР_2 в ГБК «Бортничі».
У власність ОСОБА_7 просить виділити 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 79,80 кв.м., 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2 загальною площею 43,1 кв.м.,
легковий автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER».
Також просить стягнути з відповідача
на її користь 72 300,00 грн. в якості
компенсації вартості майна.

В судовому засіданні позивач та
представник підтримали позовні вимоги.
Просили їх задовольнити. Після початку
слухання справи до суду надійшла
«заява про внесення змін та збільшення
позовних вимог», в якій позивач просить
визнати договір купівлі-продажу
легкового автомобіля ВАЗ-2107, укладений
між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 недійсним;
зобов'язати МРЕВ-11 зняти з реєстрації
легковий автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER»;
зобов'язати МРЕВ, знати з реєстрації
автомобіль ВАЗ-2107. Просить виділити їй
у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
загальною площею 79,80 кв.м., 1/2 частину
квартири АДРЕСА_2 загальною площею 43,1
кв.м., гаражний бокс НОМЕР_2 в ГБК
«Бортничі». У власність ОСОБА_7 просить
виділити 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
загальною площею 79,80 кв.м., 1/2 частину
квартири АДРЕСА_2 загальною площею 43,1
кв.м., легковий автомобіль «MITSUBISHI
OUTLANDER», легковий автомобіль ВАЗ-2107.
Також просить стягнути з відповідача
на її користь 109200,00 грн. в якості
компенсації вартості майна. Подану
заяву обґрунтовує тим, що в період
слухання справи із відповідей Центру
дорожнього руху та автоматизованих
систем їй стало відомо про наявність у
власності відповідача легковий
автомобіль ВАЗ-2107 та його продаж. Крім
того, без її згоди було знято з
реєстрації автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER» та
передано у власність донці ОСОБА_10

Відповідно до частини другої статті 31
Цивільного процесуального кодексу
України до початку розгляду судом
справи по суті позивач має право шляхом
подання письмової заяви змінити
предмет або підставу позову.
Враховуючи, що заяву було подано після
початку слухання справи по суті та в
заяві знайшло своє відображення як
зміна предмету так і підстав позову,
судом її не прийнято.

Відповідач та його представник
заперечували проти позову в частині.
Визнали вимоги стовно виділення
сторонам по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1
загальною площею 79,80 кв.м., 1/2 частині
квартири АДРЕСА_2 загальною площею 43,1
кв.м. Гаражний бокс НОМЕР_2 в ГБК
«Бортничі» просили залишити у
спільній частковій власності сторін.
Від компенсації вартості ? його частки
відмовились. Вказали на відсутність у
власності позивача автомобіля «MITSUBISHI
OUTLANDER».

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення сторін та їх
представників суд прийшов до висновку
про часткове задоволення позовних
вимог.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 31 липня 1982 року,
про що свідчить свідоцтво про
укладення шлюбу, видане 31 липня 1982 року,
про що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено запис № 15
(а.с.5).

За час спільного проживання однією
сім'єю сторони не заперечують, що
набули у власність рикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, однокімнатну квартиру
АДРЕСА_2, гаражний бокс НОМЕР_2 в ГБК
«Бортничі», легковий автомобіль «MITSUBISHI
OUTLANDER».

Відповідно до частини першої цієї ж
статті закону дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 60 Сімейного кодексу України
визначено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частиною першою статті 70 СК України
визначено, що у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду (частини
четверта, п'ята статті 71 СК України).

Відповідно до пункту 25 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» вирішуючи питання про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

В судовому засіданні відповідач та
його представник вказали на небажання
компенсувати частину вартості
спільного майна подружжя.

З огляду на наведене, приймаючи до
уваги конкретні обставини справи,
враховуючи те, що квартири та гаражний
бокс є речами неподільними, виходячи із
засад справедливості, добросовісності
та розумності суд приходить до
висновку про визнання ідеальних часток
подружжя у майні, що є спільною
сумісною власністю без його реального
поділу і залишити майно у їх спільній
частковій власності.

Разом з тим, відповідно до відповіді
Центру безпеки дорожнього руху та
автоматизованих систем 5 серпня 2013 року
№ 10/21100, від 8 листопада 2013 року № 45/5337
автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER державний
номерний знак НОМЕР_1 було
зареєстровано за ОСОБА_7 27 березня 2009
року, проте 5 грудня 2012 року було знято з
обліку (а.с.76-77). Власником даного
автомобіля наразі є донька сторін
ОСОБА_10 (а.с.38-39).

Враховуючи, що автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER
вибув з власності сторін вимоги в
частині визнання за ОСОБА_7 права
власності на вказаний автомобіль
задоволенню не підлягають. Сторони не
клопотали про визначення вартості
відчуженого майна та, відповідно, не
заявлено вимог про стягнення 1/2
варстості автомобіля.

Відповідно до частини першої статті 88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Позивачем сплачено судовий за подання
позову майнового характеру у розмірі 3
441 грн. Позивач також зверталась до суду
із заявою про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на рухоме та
нерухоме майно, сплативши судовий збір
в розмірі 114,71 грн., а також із заявою про
забезпечення доказів, забезпечивши
його судовим збором в розмірі 114,71 грн.
Враховуючи задоволення заяви частково,
суд вирішив стягнути з відповідача на
користь позивача 1835,20 грн. судових
витрат.

На підставі вище викладеного та беручи
до уваги положення Постанов Пленуму
Верховного суду України від 16 квітня 2004
року № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» та від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», керуючись статтями 60, 65, 69,
частиною першою статті 70, частинами
першою, четвертою, п'ятою статті 71
Сімейного кодексу України, ст. ст. 1, 3, 10,
11, 15, 57, 60, 61, 88, 174, 208, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Поділити майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності ОСОБА_5 до ОСОБА_7
наступним чином:

визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 79,80 кв.м.

визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 79,80 кв.м.

визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_2 загальною
площею 43,1 кв.м.

визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_2 загальною
площею 43,1 кв.м.

визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2
частину гаражного боксу НОМЕР_2 в ГБК
«Бортничі», площею 41,10 кв.м., який
розташований по вул.Коцюбинського, 22 в
м.Києві.

визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2
частину гаражного боксу НОМЕР_2 в ГБК
«Бортничі», площею 41,10 кв.м., який
розташований по вул.Коцюбинського, 22 в
м.Києві.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5
судовий збір в розмірі 1835,20 грн. (одна
тисяча вісімсот тридцять п'ять гривень
20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сиди після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ
А.В.БАСАЛАЄВА