Справа № 361/260/14-ц
Провадження № 2/361/592/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу
У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із даним позовом, в якому
просить стягнути із ОСОБА_2 на свою
користь залишок боргу за договором
позики з відсотками в розмірі 5500
доларів США, що за курсом НБУ складає
грн. та сплачений судовий збір.
В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що у травні 2011 року
ОСОБА_2 звернулася до нього із
проханням надати матеріальну допомогу
в сумі 6000 доларів США для погашення
кредиту за квартиру, що і було фактично
ним зроблено. У забезпечення
повернення коштів відповідач передала
йому на зберігання автомобіль марки
«Кіа Сід», д.р.н. НОМЕР_2.
Далі зазначає, що 24.04.2013 року ОСОБА_2
повернула йому частину боргу в розмірі
2500 доларів США та зобов'язалася
повернути залишок боргу до 01.11.2013 року
зі сплатою до 01.01.2014 року відсотків за
користування коштами в розмірі 2000
доларів США, про що власноручно
написала у розписці від 24.04.2013 року. У
визначений правочином термін ОСОБА_2
кошти не повернула, чим порушила умови
взятого на себе зобов'язання.
Неправомірними діями відповідача, що
виразилися у неповерненні коштів йому
завдано моральну шкоду, розмір якої
У судове засідання позивач ОСОБА_3
не з'явився, подав заяву про слухання
даної справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує, проти
винесення заочного рішення не
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
повторно не з'явилася, про день і час
розгляду даної справи повідомлялася
належним чином - судовою повісткою,
надісланою рекомендованим листом за
адресою її проживання АДРЕСА_1. У
матеріалах справи містяться
рекомендовані листи з відміткою пошти
про повернення до суду за закінченням
термінів зберігання.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо даних про права та
взаємовідносини сторін, суд вважає
можливим розглянути спір за
відсутності відповідача відповідно до
ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі
матеріалів справи постановити заочне
рішення.

Дослідивши письмові матеріали
справи, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 1046, ч. 2 ст.
1047 ЦК України на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної суми або визначеної
кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором у
такій же самій сумі, що була передана
йому позикодавцеві.

Судом встановлено, що між сторонами по
справі укладено договір позики в
простій письмовій формі від 24.04.2013 року.

Відповідно до умов вказаного договору
відповідачка зобов'язалася повернути
позивачу до 01.11.2013 року кошти в сумі 6000
доларів США та одночасно 25.04.2013 року
зобов'язалася до 01.01.2014 року повернути
відсотки в розмірі 2000 доларів США.

Із викладу у позовній заяві вбачається,
що відповідачка частково виконала свої
зобов'язання за договором позики, а
саме повернула позивачу 2500 доларів США.

У той же час у строк до 01.11.2013 року
залишок позичених коштів у сумі 3500
доларів США не повернула, відсотки за
договором позики в розмірі 2000 доларів
США у строк до 01.01.2014 року не сплатила.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з вимогами ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Вирішуючи питання про стягнення
суми боргу за договором позики з
урахуванням відсотків в розмірі 2000
доларів США, суд приходить до вимог ст.
1048 ЦК України.

Так, правилами ст. 1048 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

У договорі позики ОСОБА_2
власноручно зазначила про повернення
позики з урахуванням відсотків в
розмірі 2000 доларів США до 01.01.2014 року,
про що свідчить розписка.

З урахуванням наведеного суд
приходить до висновку про стягнення із
відповідачки суми боргу з урахуванням
відсотків. Всього стягненню із ОСОБА_2
підлягає сума боргу в розмірі 5500
доларів США, що за курсом НБУ 7,993 грн.
складає 43961,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової ) шкоди» у абз. 2 п.
5 роз'яснено, що суд має з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
потерпілому моральних чи фізичних
страждань, за яких обставин і якими
діями (бездіяльністю) вони завдані,
ступінь вини заподіювача, яких
моральних чи фізичних страждань зазнав
потерпілий, в якій грошовій сумі чи в
якій матеріальній формі він оцінює
пов'язані з ними витрати та з чого при
цьому виходить, а також інші обставини,
які мають значення для вирішення.

Враховуючи ту обставину, що стягнення
моральної шкоди умовами договору
позики не передбачено, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З цих підстав вимоги позивача про
стягнення із відповідача судового
збору підлягають частковому
задоволенню. Разом з тим, при зверненні
до суду із даним позовом, позивачем не
доплачено судовий збір за матеріальну
вимогу про стягнення боргу. Фактично
позивач сплатив суму 360 грн., хоча мав
сплатити 440 грн. З цих підстав позивачу
слід доплатити судовий збір в розмірі 80
грн. /440-360/.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 23, 526, 530, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
місце народження м. Бровари Київська
область, яка проживає за адресою
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
заборгованість за договором позики в
розмірі 5500 доларів США, що за курсом НБУ
складає 43961 (сорок три тисячі дев'ятсот
шістдесят одна) грн. 50 коп. та судовий
збір в розмірі 440 (чотириста сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір недоплачений при
подачі позовної заяви в розмірі 80
(вісімдесят) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Броварський міськрайонний суд
Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Н. П. Маценко