Справа № 2-337
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Новоселицький
районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Дутки
М.С.

при секретарі Каптар Г.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Новоселиця цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та визнання права на спадщину
за заповітом.

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовною заявою до
ОСОБА_4 про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та визнання права на спадщину
за заповітом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_5
відкрилася спадщина на її частку в
будинковолодінні АДРЕСА_1 Перед смертю
мати дізналась, що відповідач без її
відома оформив свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті її
чоловіка ОСОБА_6 на весь будинок.
Оскільки батьки перебуваючи в
зареєстрованому шлюбі, побудували
житловий будинок з належними до нього
господарськими і побутовими будівлями
і споруди в період шлюбу то, дане майно
є спільне сумісне власності подружжя.
Відповідач не мав права отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_6 на все
спадкове майно оскільки він не
являється єдиним спадкоємцем, що
прийняв спадщину. Спадщину після
смерті ОСОБА_6 також прийняла ОСОБА_5,
який на день її смерті належало ?
частині домоволодіння. Оскільки
позивачки являються спадкоємцями за
заповітом після смерті матері, просили
суд визнати за ОСОБА_5 право на ? частку
житлового будинку з належними до нього
господарськими і побутовими будівлями
і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1,
як її частку в спільному сумісному
майні подружжя, визнати свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане 23
грудня 2004 року Державним нотаріусом
Новоселицької державної нотаріальної
контори на ім'я ОСОБА_4, згідно якого він
успадкував після смерті батька ОСОБА_6
померлого 1995 року в м. Новоселиця
Чернівецької житловий будинок з
належними до нього господарськими і
побутовими будівлями і спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1 частково
недійсним в частині визнання за ним
права власності на ? вищевказаного
домоволодіння, визнати за ними право на
спадщину за заповітом по ? частки
кожній житлового будинку з належними
до нього господарськими і побутовими
будівлями і спорудами, що знаходяться в
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивачки позов
підтримали.

Представник відповідача позов не
визнав, просив суд відмовити в позові у
зв'язку з пропуском ОСОБА_5 строку
позивної давності.

Суд,вислухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі докази,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що батьки сторін по
справі перебували в зареєстрованому
шлюбу з 15 червня 1956 року. В період шлюбу
вони побудували житловий будинок з
належними до нього господарськими
побутовими, будівлями і споруди
АДРЕСА_1 Дане майно є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя і кожному
з них належало по ? частки вище
вказаного домоволодіння.

Після смерті ОСОБА_6 спадщина
відкрилася на ? частку вищевказаного
домоволодіння і не на все. Спадкоємцями
які прийняли спадщину після його
смерті є відповідач та ОСОБА_5

Згідно ст.ст. 1218, 1223 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті,
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті, у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки ОСОБА_5 після смерті чоловіка
своєчасно прийняла спадщину, то суд
приходить до висновку, що вона
успадкувала ? частку цього
будинковолодіння, як спадкоємець
першої черги за законом, а всього на
день її смерті мала право на ? частки
даного домоволодіння.

Позивачки як спадкоємці за заповітом
після смерті матері спадщину прийняли
своєчасно, тому кожна з них має право
по ? частку цього будинковолодіння.

Визнаючи свідоцтва про право на
спадщину за законом, видане 22 грудня 2004
року Державним нотаріусом
Новоселицької державної нотаріальної
контори на ім'я ОСОБА_4, згідно якого
він успадкував після смерті батька
ОСОБА_6, померлого 1995 року в м.
Новоселиця Чернівецької житловий
будинок з належними до нього
господарськими і побутовими будівлями
і спорудами, що знаходиться в м.
Новоселиця, Чернівецької області по
провулку Островського №1 частково
недійсним в частині визнання за ним
права власності на ? вищевказаного
домоволодіння, суд виходить є того, що
відповідач не повідомив нотаріуса про
те, що крім нього спадкоємцем першої
черги є також його мати ОСОБА_5.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що
Свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Враховуючи, що відповідач не являється
єдиним спадкоємцем, що прийняв
спадщину, суд приходить до висновку, що
вище вказане Свідоцтво про право на
спадщину підлягає визнанню недійсним,
а спадщина перерозподілу.

Посилання представника відповідача на
те, що ОСОБА_5 пропустила трирічний
строк позивної давності для
оспорювання свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 23 грудня 2004
року Державним нотаріусом
Новоселицької державної нотаріальної
контори на ім'я ОСОБА_4, не
підтверджується належними доказами і
спростовується матеріалами справи та
показами свідка ОСОБА_7.

На підставі ст.ст. 22,28 КпШС України в
редакції 1969 року 549 ЦК в редакції 1963
року, 1218, 1223, 1268-1270, 1301 ЦК України, суд
керуючись ст.ст. 10, 58, 59, 60, 208-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 23 грудня 2004
року Державним нотаріусом
Новоселицької державної нотаріальної
контори на ім'я ОСОБА_4, згідно якого він
успадкував після смерті батька ОСОБА_6,
померлого 1995 року в АДРЕСА_1 частково
недійсним в частині визнання за ним
права власності на ? вищевказаного
домоволодіння.

Визнати за ОСОБА_5 право на ? частку
житлового будинку з належними до нього
господарськими і побутовими будівлями
і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1,
як її частку в спільному сумісному
майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_5 право на ? частку
житлового будинку з належними до нього
господарськими і побутовими будівлями
і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1,
як її частку що вона успадкувала як
спадкоємець першої черги за законом
після смерті свого чоловіка ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
на спадщину за заповітом по ? частки
кожній житлового будинку з належними
до нього господарськими і побутовими
будівлями і спорудами, що знаходяться в
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернівецької
області через Новоселицький районний
суд протягом 10 денний строк з дня
проголошення.

Суддя: