АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1523/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1372/14
Головуючий у 1-й інстанції Халявка В. І.
Доповідач Лобов О. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Лобова О.А.

суддів: Гальонкіна С.А., Акопян В.І.

при секретарі Цилюрик М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Семенівського районного суду
Полтавської області від 04 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Іванівської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області про визнання права власності
на земельну ділянку.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду із вказаним позовом,
просив ухвалити рішення, яким визнати
за ним право власності на земельну
ділянку розміром 2,33 га., розташовану на
території Іванівської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що
в зв"язку з відсутністю
правовстановлюючих документів позивач
не має можливості передати спірну
земельну ділянку в оренду.

Рішенням Семенівського
районного суду Полтавської області від
04 листопада 2013 року позов задоволено:
визнано за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 2,3300 га на території Іванівської
сільської ради Семенівського району
Полтавської області, що належить йому
на підставі Державного акта на право
власності на земельну ділянку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
визнати за ОСОБА_2 право власності
тільки на 1/2 частину спірної земельної
ділянки, тобто на 1,165 га, згідно
додаткового списку співвласників
земельної ділянки від 31.03.2011 року до
акту серії ЯЛ № 383000; визнати, що 1/2
частина спірної земельної ділянки
площею 1,165 га належить спадкодавцю
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
власності на спадщину від 23.07.2010 року та
згідно додаткового списку
співвласників земельної ділянки від
31.03.2011 року до акту серії ЯЛ № 38300;
визнати недійсним запис у акті серії ЯЛ
№ 38300 від 31.03.2011 року, що на праві
власності ОСОБА_2 належить земельна
ділянка площею 2,33 га.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_1 посилається на те, що
вона є сестрою позивача ОСОБА_2 і має
право на отримання у власність у
порядку спадкування ? частини спірної
земельної ділянки.

Колегія суддів, вислухавши пояснення
осіб, які приймають участь в розгляді
справи, перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав:

Відповідно до ст.307 ч.1 п.2, ст.309 ч.1 п.4 ЦПК
України за результатами розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове по суті
заявлених вимог у разі порушення або
неправильного застосування судом
матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи
вбачається, що згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 23
липня 2010 року спадкоємцями у рівних
частках після смерті ОСОБА_4 стали її
чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_2. Спадщина,
на яку видане свідоцтво, складалася із
земельної ділянки розміром 2,33 га, яка
розташована на території Іванівської
сільської ради Семенівського району.
Призначення земельної ділянки - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Кадастровий номер земельної ділянки
(а.с.4).

Згідно світлокопії державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 383000, виданого 29
червня 2011 року, ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину є
власником земельної ділянки розміром
2,33 га, яка розташована на території
Іванівської сільської ради
Семенівського району. Призначення
земельної ділянки - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Кадастровий номер
земельної ділянки (а.с.5).

Згідно додатку до державного акта
серії ЯЛ № 383000 співвласниками у рівних
частках (по ? кожному) земельної ділянки
є ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с.6).

ОСОБА_1 є рідною сестрою позивача та
дочкою ОСОБА_3 (а.с.34,35).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с.33). У той же день ОСОБА_1 подала до
Семенівської державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
після смерті батька (а.с.33).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що право
власності позивача на земельну ділянку
підлягає захисту в порядку ст.392 ЦК
України у зв'язку із втратою
правовстановлюючого документа.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може, оскільки він зроблений внаслідок
порушення вимог процесуального закону
та неправильного застосування норм
матеріального права.

Нормами ЗК України у редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, передбачалося, що
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини (п. г) ч.1 ст.
81). Земельна ділянка може знаходитись у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності (спільна часткова власність)
або без визначення часток учасників
спільної власності (спільна сумісна
власність) (ч.1 ст.86). Право спільної
часткової власності на земельну
ділянку виникає при прийнятті
спадщини на земельну ділянку двома
або більше особами (п.в) ч.1 ст.87). Право
власності на земельну ділянку, набуту у
власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується свідоцтвом
про право на спадщину (п.б) ч.2 ст.126). У
разі зміни співвласника або набуття
права спільної власності на земельну
ділянку орган, який здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обмежень, також вносить зміни до
державного акта на право власності на
землю щодо співвласників земельної
ділянки (абзац четвертий ч.6 ст.126).

Аналіз наданих у справу
документів дає підстави вважати
встановленим, що у відповідності до
наведених приписів закону ОСОБА_2 набув
право власності на ? частину земельної
ділянки розміром 2,33 га, яка розташована
на території Іванівської сільської
ради Семенівського району, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва (кадастровий номер
земельної ділянки ). ОСОБА_2
не надав суду належних і допустимих
доказів, які б підтверджували набуття
ним у власність іншої частини спірної
земельної ділянки.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції слід скасувати та
ухвалити нове про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_2, а саме про
визнання за ним права власності на
половину спірної земельної ділянки.

Інші заявлені в апеляційній
скарзі вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки вони не були
предметом розгляду суду першої
інстанції, а тому суд апеляційної
інстанції відповідно до своїх
повноважень (глава 1 розділу V ЦПК
України) не вправі вирішувати їх по
суті.

Керуючись ст. 303, ст.307 ч.1 п.2, ст.309
ч.1 п.4, ст. 316 ЦПК України, колегія
суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Семенівського районного суду
Полтавської області від 04 листопада 2013
року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину земельної ділянки розміром 2,33
га, яка розташована на території
Іванівської сільської ради
Семенівського району, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва (кадастровий номер
земельної ділянки ).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
О.А. Лобов

Судді:

С.А.Гальонкін

В.І.Акопян

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов