Справа № 461/6612/13
Головуючий у 1 інстанції: Городецька
Провадження № 22-ц/783/2315/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника Управління
архітектури та містобудування
Львівської міської ради Гнатовської
М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Франківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції на ухвалу
Галицького районного суду м. Львова від
22 листопада 2013 року у справі за скаргою
Управління архітектури та
містобудування Львівської міської
ради до Франківського відділу ДВС
Львівського МУЮ про скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження, -

встановила:

ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 22 листопада 2013 року
задоволено вказану вище скаргу.
Скасовано постанову Франківського
відділу ДВС Львівського МУЮ від 21
травня 2013 року № ВП 38028839 про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язано Франківський відділ ДВС
Львівського міського управління
юстиції відкрити виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 1304/1954/12 від 19 вересня 2012 року.

Ухвалу суду оскаржив Франківський ВДВС
Львівського МУЮ, просить її скасувати й
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволені скарги, посилаючись на те,
що рішення районного суду є
необґрунтованим, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Так, зокрема,
апелянт зазначає, що, оскільки,
виконавчий лист не відповідав вимогам
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження» - боржники не проживають
на території, яка підвідомча
Франківському ВДВС Львівського МУЮ,
видано один виконавчий лист на два
боржники, у відкритті виконавчого
провадження правомірно було
відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника
процесу на заперечення апеляційної
скарги, вивчивши матеріали та
обставини справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах скарги та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

В червні 2013 року Управління
архітектури департаменту
містобудування Львівської міської
ради звернулося до суду із скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Франківського ВДВС ЛМУЮ від 21 травня 2013
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження та зобов'язати
Франківський ВДВС Львівського МУЮ
відкрити виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 1304/1954/12
від 19.09.2012 року.

На обґрунтування скарги покликається
на те, що 28 травня на адресу Львівської
міської ради надійшла постанова
заступника начальника Франківського
ВДВС Руденка В.В. від 21.05.2013 року, якою
відмовлено у прийнятті до провадження
виконавчого листа № 1304/1954/12 від 19
вересня 2012 року в зв'язку з тим, що
згідно даних виконавчого документа
боржники проживають за адресою:
АДРЕСА_1, що не являється
територіальною підвідомчістю
Франківського ВДВС, тобто виконавчий
документ пред'явлено не за місцем його
виконання. Крім того, виконавчий
документ не відповідає вимогам ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме відсутній
ідентифікаційний код боржника та в
одному виконавчому документі
зазначено декілька боржників.

Заявник вважає, що вказана інформація
не відповідає дійсності, оскільки
Франківському ВДВС було надано
необхідну інформацію, що відображала
реєстраційні номери облікових карток
платників податків боржників - ОСОБА_4
та ОСОБА_5 та що стосується місця
реєстрації боржників та їх
ідентифікаційних номерів. Вважає, що
такі дії свідчать про ухилення
виконавця від здійснення виконавчих
дій, що порушує права стягувача.

Задовольняючи скаргу районний суд
виходив з того, що заявником виконавчій
службі було надано необхідну
інформацію щодо реєстрації боржників
та їх ідентифікаційних номерів, а
відтак підстав для винесення
оскаржуваної постанови не було.

Однак повністю з таким висновком
колегія суддів погодитись не може з
наступних підстав.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних
справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Встановлено, що 04 травня 2012 року
Галицьким районним судом м. Львова було
ухвалено рішення про стягнення з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Управління
архітектури Департаменту
містобудування Львівської міської
ради заборгованості за договором на
будівництво № 274 від 28.08.2007 року в сумі
127114,60 гривень.

14 травня 2012 року було видано виконавчий
лист № 1304/1954/12 року (а.с.9).

23 квітня 2013 року юридичним управлінням
Львівської міської ради від імені
скаржника на адресу Франківського
відділу ДВС Львівського МУЮ скеровано
до відома та виконання заяву про
відкриття виконавчого провадження, яка
була отримання виконавчою службою
цього ж числа, про що свідчить штамп
Франківського ВДВС. До зазначеної
заяви скаржником додавалися наступні
документи: оригінал виконавчого листа
Галицького районного суду м. Львова,
копія рішення Галицького районного
суду м. Львова та копія ухвали цього ж
суду від 15.04.2013 року (було виправлено
описки в рішенні суду, а саме: замінено
прізвище «Драгомирецького» на
«Дрогомирецького» та вказано
ідентифікаційні номери боржників
(а.с.6).

21 травня 2013 року заступником
начальника Франківського відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції Руденком В.В. винесена
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документу), якою відмовлено в прийнятті
до провадження виконавчого документа
та у відкритті виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа № 1304/1954/12, виданого 19.09.2012
Галицьким районним судом про стягнення
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
Управління архітектури Департаменту
містобудування Львівської міської
ради заборгованості за договором на
будівництво № 274 від 28.08.2007 року в сумі
127114,60 гривень. Підставою для винесення
зазначеної постанови, як зазначено у
ній, є те, що боржники проживають за
адресою, що не являється
територіальною підвідомчістю
Франківського ВДВС ЛМУЮ, будь-яких
документів про місце праці чи
знаходження майна боржників на
території підвідомчій Франківському
ВДВС ЛМУЮ не подано. Крім того, як
зазначено у постанові, документ не
відповідає вимогам ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме -
відсутній ідентифікаційний код
боржника та в одному виконавчому
документі зазначено декілька
боржників (а.с.7 зв.).

Відповідно до ч.4 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження» постанова
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження
може бути оскаржена заявником у
десятиденний строк з дня її
надходження у порядку, встановленому
цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Статтею 18 вищевказаного Закону (в
редакції на час видачі виконавчого
листа) передбачені вимоги до
виконавчого документа. У ньому,
зокрема, зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Частиною 2 передбачено, що у разі якщо
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

У відповідності до ст.20 вищевказаного
Закону виконавчі дії провадяться
державним виконавцем за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

У відповідності до ст.26 вищевказаного
Закону державний виконавець відмовляє
у відкритті виконавчого провадження у
разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що
про відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

Як вбачається із виконавчого листа №
1304/1954/12 від 19.09.2012 рок, виданого
райсудом, який поданий на виконання,
адреса боржників, яка зазначена у ньому
(вул. Венеціанова, 12/1, м. Львів)
відноситься за територією до
Галицького району, а відтак не
відноситься за територіальною
підсудністю Франківському ВДВС
Львівського МУЮ.

Таким чином, зазначена підстава є, у
відповідності до п.4 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження» для
відмови у відкритті виконавчого
провадження.

Як вбачається з постанови про
відкриття виконавчого провадження від
15 травня 2013 року, державним виконавцем
Макогін В.М. державної виконавчої
служби Жовківського районного
управління юстиції у Львівській
області відкрито виконавче
провадження за зазначеним вище
виконавчим листом щодо боржника ОСОБА_4
(а.с.8).

Що стосується зазначення в постанові
як на підставу її винесення -
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18
вищевказаного Закону, то колегія
суддів вважає, що ці підстави є
необґрунтованими, а відтак не могли
бути для винесення оскаржуваної
постанови.

Так, юридичне управління Львівської
міської ради направляючи 23 квітня 2013
року від імені скаржника на адресу
Франківського відділу ДВС Львівського
МУЮ заяву про відкриття виконавчого
провадження, до зазначеної заяви
скаржником було додано копію ухвали
Галицького районного суду м. Львова від
15 квітня 2013 року (де було виправлено
описки в рішенні суду, а саме: замінено
прізвище «Драгомирецького» на
«Дрогомирецького» та вказано
ідентифікаційні номери боржників.

Частина ч.2 ст.368 ЦПК України (в редакції
на час винесення оскаржуваної
постанови) передбачала, що за кожним
судовим рішенням, яке набрало законної
сили, за заявою осіб, на користь яких
воно ухвалено, чи прокурора, який
здійснював у цій справі представництво
інтересів громадянина або держави в
суді, видається один виконавчий лист.
Якщо на підставі ухваленого рішення
належить передати майно, що перебуває в
кількох місцях, або якщо рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
чи проти кількох відповідачів, суд має
право за заявою стягувачів видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину рішення треба
виконати за кожним виконавчим листом.

Відтак, лише за заявою стягувачів суд
має право видати кілька виконавчих
листів, якщо рішення ухвалено на
користь кількох позивачів чи проти
кількох відповідачів

Однак, зазначене не може слугувати
підставою для визнання неправомірною
постанови, оскільки така винесена і на
підставі п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження», і це є і було
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження (відмови в
прийняття до провадження виконавчого
листа).

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що заступник
начальника Франківського відділу ДВС
Львівського МУЮ діяв правомірно і
правових підстав для скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документу) від 21 травня 2013 року не було.

А тому, ухвала районного суду підлягає
до скасування з ухваленням нової - про
відмову у задоволені скарги.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Керуючись ст.303, 305, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ст.312,
п.4 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317, 387 ЦПК України, -
колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу Франківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 22 листопада 2013 року
скасувати й ухвалити нову, якою в
задоволені скарги Управління
архітектури департаменту
містобудування Львівської міської
ради відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.