Номер провадження № 22-ц/785/2816/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Журавльова О.Г.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів та додаткових витрат на
повнолітню дитину за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського
районного суду м.Одеси від 09 грудня 2013
року,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
коштів на утримання повнолітньої
дитини, посилаючись на ст. 185, 199, 200 СК
України.

Позивачка посилалася на те, що з ОСОБА_4
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі, від якого у них є син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Син є повнолітнім та навчається на 2
курсі контрактної форми навчання
Національного університету «Одеська
юридична академія». Оплата за навчання
на рік складає 15 760 грн.

Відповідач матеріальної допомоги на
навчання повнолітнього сина не надає,
тому позивачка змушена звернутися до
суду та просила стягнути з ОСОБА_4 на її
користь аліменти на утримання сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі у розмірі 1 000 грн., щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову до
досягнення сином двадцяти трьох років,
та стягнути з ОСОБА_4 на її користь
додаткові витрати половину сплаченої
суми за навчання сина у розмірі 11 820
грн.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав
частково, пояснив суду, що згоден
сплачувати аліменти у розмірі 50% від
прожиткового мінімуму та відмовився
сплачувати за навчання повнолітнього
сина в зв»язку з відсутністю
матеріальної можливості сплачувати
такі кошти.

Рішенням Київського районного суду
м.Одеси від 09 грудня 2013 року позовну
заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 609 грн., що складає 1/2 від
прожиткового мінімуму для
працездатної особи, щомісячно,
починаючи з 23 жовтня 2013 року й до
закінчення навчання ОСОБА_5, але не
довше ніж до досягнення ним двадцяти
трьох років.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду змінити, та стягнути з
ОСОБА_4 додаткові витрати у розмірі 11820
грн. на утримання сина, а також
аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання
сина до закінчення ним навчання.

ОСОБА_4 рішення суду не оскаржує.

В суді апеляційної інстанції справа
розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у відсутності ОСОБА_3, яка
повідомлена належним чином про час та
місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до вимог ст. 198 СК України
батьки зобов»язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Стаття 199 СК України передбачає
обов»язок батьків утримувати
повнолітніх дочку сина, які
продовжують навчання і в зв»язку з цим
потребують матеріальної допомоги, до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, як продовжують
навчання.

Відповідно до вимог ст. 200 СК України
суд визначає розмір на повнолітніх
дочку, сина у твердій грошовій сумі і
/або/ у частці від заробітку /доходу/
платника аліментів з урахуванням
обставин, зазначених в ст. 182 СК.

При визначенні розміру аліментів
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів
зазначені в статті 182 СК України. При
визначені розміру аліментів суд
враховує: стан здоров»я та матеріальне
становище дитини; стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Статтею 201 СК України зазначено
застосування норм Сімейного Кодексу до
відносин щодо обов»язку батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина: «до
відносин між батьками і дочкою, сином
щодо надання їм утримання
застосовуються норми статтей 187, 189-192,
194-197 СК України».

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено, що позивачка та
відповідач є батьками ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий навчається на
контрактній формі навчання на другому
курсі денного відділення
Національного університету «Одеська
юридична академія».

Згідно довідки № 4161/10/15.07.17 від 80.11.2013
року, виданої Арцизькою ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області, за
період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року сума
доходу ОСОБА_4 складає 0,0 гривень / а.с.
16/.

При визначенні розміру аліментів судом
першої інстанції взято до уваги стан
здоров»я та матеріальний стан сина, а
також матеріальний стан відповідача та
постановилено обґрунтоване рішення
про часткове задоволення позову.

Посилання апеляційної скарги на те, що
судом не враховано дії статтей 198 та 199
СК України, згідно яких батьки
зобов»язані утримувати своїх
повнолітніх дочку, сина в разі їх
навчання до 23-х років, не можуть бути
підставою для скасування рішення.
Відповідно до ст. 198 СК України для
виникнення обов»язку матері, батька
утримувати повнолітніх дочку, сина
потрібні три умови: дочка, син мають
бути непрацездатними; дочка, син мають
потребувати матеріальної допомоги;
мати, батько мають бути матеріально
забезпеченими, здатними утримувати
сина чи дочку. Обов»язок матері, батька
утримувати дочку, сина - це
індивідуальний обов»язок кожного з
них, а не єдиний солідарний обов»язок.

Позивачкою не надано належних та
допустимих доказів того, що відповідач
має матеріальну можливість сплачувати
витрати, пов»язані з навчанням
повнолітнього сина. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем надано докази
відсутності у нього матеріальної
можливості сплачувати навчання
повнолітнього сина, а саме відомості
податкової інспекції Міндоходів
України про доходи / а.с. 16/. Також у
відповідача відсутнє майно, яке б
давало йому доходи та можливість
сплачувати кошти на навчання сина, що
позивачкою не спростовано.

При зміні матеріального стану
відповідача позивачка не позбавлена
права на пред»явлення вимог про
стягнення коштів на навчання
повнолітнього сина.

Справа розглянута судом відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів, які
знаходяться в матеріалах справи,
належність та допустимість яких
перевірена судом та їм надана оцінка в
рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 09 грудня 2013 року залишити без
зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.Г.
Журавльов