Справа № 296/6331/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді - Шалоти К.В.,

за участю секретаря - Давиденко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до територіальної громади в
особі Житомирської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А
Н О В И В :

В липні 2013 року ОСОБА_1 (надалі також -
позивач) звернулася до суду з позовом
до територіальної громади в особі
Житомирської міської ради (надалі
також - відповідач) про визнання права
власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер син позивача
ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася
спадщина на 45/100 будинку АДРЕСА_1, який
належав йому на підставі договору
купівлі-продажу від 26 липня 1984 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Житомирської державної
нотаріальної контори ОСОБА_3
Посилаючись на те, що вона є єдиним
спадкоємцем за законом на вказану
частину будинку, однак не може оформити
спадщину, оскільки відсутня реєстрація
правовстановлюючих документів, у
зв"язку з чим, приватний нотаріус
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 відмовляє у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
просила визнати за нею право власності
в порядку спадкування за законом на 45/100
частки будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та просив
його задовольнити у повному обсязі з
підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача у судове
засідання не з"явився, однак подав
через канцелярію суду заяву, в якій
просив розглядати справу за його
відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази, які є у справі, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, виданим
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
міського управління юстиції 06.08.2012,
актовий запис № 1797 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 від 24.11.1956 року
померлий ОСОБА_2 є сином позивача
ОСОБА_1 (а.с. 10).

Судом встановлено, що померлим ОСОБА_2
заповіту складено не було, тому його
мати ОСОБА_1 відповідно до ст. 1261 ЦК
України є спадкоємцем за законом
першої черги.

Як вбачається із довідки КП "ВЖРЕП № 11"
від 12.02.2013 р. за №118 на день смерті
ОСОБА_5 та протягом шести місяців після
його смерті разом з померлим були
зареєстровані: його мати ОСОБА_1,
дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 (а.с. 9).

Відповідно до копії матеріалів
спадкової справи №11/2012, заведеної
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 19.12.2012 року
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_2 за законом (а.с. 33).

З матеріалів спадкової справи також
вбачається, що ОСОБА_7 12.12.2012 року, подав
до нотаріальної контори заяву про
відмову від належної йому частки в
спадковому майні на користь ОСОБА_1, а
ОСОБА_6 15.02.2013 року подала заяву, в якій
вказала, що на спадщину та отримання
спадкового майна вона не претендує (а.с.
34, 35).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Статтею 1297 ЦК України встановлюється
обов'язок спадкоємця, який прийняв
спадщину, в складі якої є нерухоме
майно, звернутись до нотаріальної
контори за видачею йому свідоцтва про
право на спадщину.

Згідно листа приватного нотаріуса
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 № 1/236 від 02.07.2013 неможливо
видати позивачу свідоцтво про право на
спадщину за законом у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на нерухоме майно: 45/100 частин
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1
(а.с.11).

Відповідно до дублікату договору
купівлі-продажу від 26.07.1984 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Житомирської державної
нотаріальної контори ОСОБА_3, ОСОБА_8
продав, а ОСОБА_2 купив 45/100 частин
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 і
розташований на земельній ділянці
розміром 589 кв.м. (а.с. 5).

Згідно довідки КП "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради № 80 від 22.01.2014 вбачається, що
відповідно до матеріалів
інвентаризаційної справи станом на
31.12.2012 року ОСОБА_2 був власником 45/100 ід.
частин житлового будинку АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
06.07.1984 року (а.с. 45).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися в наслідок його смерті.

Враховуючи той факт що позивач дійсно є
спадкоємцем померлого ОСОБА_2 та
прийняла спадщину в порядку і в строки
передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, з
огляду на неможливість іншим чином
оформити право власності на нерухоме
майно спадкодавця у зв'язку із відмовою
нотаріуса у видачі свідоцтва про
спадщину, суд дійшов висновку, що в
даному випадку вимоги про визнання за
ОСОБА_1 в порядку спадкування за
законом права власності на 45/100 частки
будинку АДРЕСА_1 є обґрунтованими, а
тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 1261, 1268-1270, 1274 ЦК України,
ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на 45/100
(сорок п"ять сотих) частин будинку
АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
К. В. Шалота