Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/320/14 Головуючий у
1-й інстанції Бойко О. Ю.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 03 жовтня 2013 року в справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
04.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
ZPC0AE, згідно якого ОСОБА_2 було
надано кредит у розмірі 5667,12 дол. США на
термін до 01.07.2011 року. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором №ZPC0AE між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки.

Оскільки ОСОБА_2 не виконав
зобов'язання за договором - виникла
заборгованість, яка станом на 06.02.2013
року становить 5620,93 дол. США і
складається з наступного: 2200,04 дол. США -
заборгованість за кредитом; 261,29 дол.
США - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 63,98 дол. США -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 2798,16 дол. США -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 31,29 дол. США -
штраф (фіксована частина); 266,17 дол. США -
штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути солідарно
з відповідачів на його користь
заборгованість за договором в розмірі
5620,93 дол. США, що згідно курсу НБУ на
дату подачі позову становить 44911,25 грн.,
а також судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 03
жовтня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3
солідарно на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» суму основного боргу у
розмірі 17467,1 грн., судові витрати у сумі
173,18 грн., всього стягнуто 17640,28 грн. В
задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ Комерційний
банк «ПриватБанк» зазначає, що рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить ухвалити нове рішення,
яким змінити рішення суду в частині
відмови у задоволенні вимог про
солідарне стягнення заборгованості по
відсотках комісійної винагороди, пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань,
штрафів, а також в частині розподілу
судових витрат, задовольнити позовні
вимоги в цій частині в повному обсязі,
в іншій частині рішення залишити без
змін.

Відповідачі апеляційних скарг на
рішення не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Зазначеним вимогам закону
судове рішення не відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що
04.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
ZPC0AE, згідно якого ОСОБА_2 було
надано кредит у розмірі 5667,12 дол. США на
термін до 01.07.2011 року. (а.с.11-14)

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №ZPC0AE між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки. За умовами
якої порука припиняється після
закінчення трьох років з дня настання
терміну повернення кредиту (а.с.16)

В грудні 2009 року за актом прийому -
передачі ОСОБА_2 прийняв, а ПАТ
«Приватбанк» прийняв предмет застави,
9а.с. 65), який був реалізований та
виручені кошти в розмірі 4645,19 доларів
США були зараховані 03.06.2010 року та
04.06.2010 року на транзитний рахунок
позичальника та розподілені наступним
чином : 116,59 доларів США- комісія, 854,43
долари США- пеня, 772,79 доларів США-
проценти, 2435,16 доларів США- прострочене
тіло кредиту, 466,22 доларів США- поточне
тіло кредиту. (а.с.81-87)

Суд першої інстанції дійшов висновку
проте, що після реалізації предмета
застави та зарахування коштів на
транзитний рахунок сума
заборгованості відповідача склала 2203,0
доларів США , з яких 2185,3 доларів США
сума основної заборгованості та 17,7
доларів США пені.

Проте, суд у порушення вимог ст. 212, 214
ЦПК України не наводить розрахунку цих
сум, з яких міркувань він дійшов до
такого висновку та чому він не приймає
до уваги розгорнутий помісячний
розрахунок заборгованості за
кредитним договором, наданий банком
станом на 06.02.2013 року, (а.с.4-6) за яким
заборгованість становить 5620,93 дол. США
і складається з заборгованості за
кредитом у сумі 2200,04 дол. США -;
заборгованості по процентам за
користування кредитом 261,29 дол. США, ;
заборгованості по комісії за
користування кредитом 63,98 дол. США, пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором 2798,16 дол. США,
штрафів (фіксована частина) 31,29 дол. США
та процентної складової 266,17 дол. США.
(а.с.4-6)

При цьому, як вбачається із наданого
банком розрахунку, в ньому враховані
надходження коштів від позичальника
за проданий автомобіль та розподілені
наступним чином : 116,59 доларів США-
комісія, 854,43 долари США- пеня, 772,79
доларів США- проценти, 2435,16 доларів США-
прострочене тіло кредиту, 466,22 доларів
США- поточне тіло кредиту. (а.с.5,81,103)

Наданий позивачем детальний
помісячний розрахунок заборгованості
в суді першої інстанції (а.с. 4-7, 27-29),
перевірений колегією судів, який
відповідно до вимог ст. 57, 60 ЦПК України
є належним та допустимим доказом,
враховує надходження від реалізації
вартості заставного автомобіля
(а.с.5,28,81), не врахованих квитанцій, сум,
сплачених боржником, або його
поручителем, в процесі розгляду справи
ані судом першої інстанції, ані при
апеляційному розгляду справи не
виявлено.

Контррозрахунок боргу ОСОБА_2 (а.с.106) не
приймається колегією судів, оскільки у
порушення п. 4.1,4.2, 14.2.,14.3, 17.1.6 умов
Кредитного договору, які передбачають
нарахування пені в розмірі 0,15 % від суми
простроченого платежу та процентів за
ставкою 17,04 % на непогашену частину
кредиту за фактичну кількість днів
користування кредитними коштами,
штрафів не містить в собі нарахувань
процентів, пені, штрафів, комісії після
реалізації автомобіля.

З тих самих підстав не приймаються
доводи відзиву відповідача на
апеляційну скаргу, який рахує лише суму
тіла кредиту, без врахування процентів
за весь період користування грошима,
пені за прострочення зобов'язання,
штрафів та комісії.

Висновки суду першої інстанції проте,
що розмір заборгованості по процентам
за користування кредитом, комісії та
неустойки позивачем не обґрунтований,
та з позовної заяви не вбачається що є
підставою для їх виникнення та
нарахування, суперечить п. 4.1,4.2, 14.2.,14.3,
17.1.6 умов Кредитного договору, які
передбачають нарахування пені в
розмірі 0.15 % , процентів за ставкою 17,04 %
на непогашену частину кредиту за
фактичну кількість днів користування
кредитними коштами. А нарахування
процентів, пені, штрафів, комісії
здійснено у детальному помісячному
розрахунку банку , які враховують
надходження коштів від реалізації
автомобіля (а.с. 4-7, 27-29)

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про
стягнення штрафів, суд першої
інстанції виходив з того, що при
наявності відповідальності у вигляді
штрафів (фіксована частина) 31,29 дол. США
та процентної складової 266,17 дол. США
суд першої інстанції дійшов висновку
про подвійну відповідальність
боржника за невиконання грошового
зобов'язання. Посилаючись на положення
статті 61 Конституції України, якою
встановлено, що ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову щодо
стягнення пені слід відмовити.

З такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки ухвалюючи оскаржувані судові
рішення, суд не звернув увагу на умови
договору № ZPC0AE від 04.07.2008 року,
укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 та не врахував, що штраф і пеня
передбачені за різні види порушення
умов договору, а отже висновки судів
про відмову в задоволенні цих позовних
вимог є безпідставними.

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність в один рік до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені, і не
може бути змінена за угодою сторін.

Отже доводи апеляційної скарги
проте, що судом безпідставно не
прийнято до уваги розрахунок
заборгованості зроблений банком є
обґрунтованими, проте оскільки
відповідач просив застосувати строки
позовної давності до вимог позивача
про стягнення пені (а.с.101), а розмір пені
за розрахунком банку перевищує понад
один рік, тому відповідно до вимог ч.
2 ст. 258 ЦК України пеня підлягає
стягненню за останній рік звернення до
суду за період з 06.02.2012 року по 06.02.2013
року у сумі 11 077, 34 гривні.

В частині стягнення суми
основного боргу за кредитним договором
17 467,10 гривень стягнутого судом першої
інстанції за тілом кредиту рішення
суду першої інстанції банком в
апеляційному порядку не оскаржене, а
тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України та роз'яснень п. 15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 12
від 24 жовтня 2008 року "Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку" апеляційним
судом не перевіряється.

Доводи відзиву на апеляційну
скаргу проте що відповідач передав
банку автомобіль банку в рахунок боргу
за кредитним договором, реалізація
якого вартість відбулася з
порушеннями прав власника не
проймаються колегією судів , оскільки
ОСОБА_2 не оскаржував результати
продажу автомобіля, яка за презумпцією
правомірності є дійсною, а надходження
від реалізації автомобіля враховані
банком у наданому ними розрахунку
заборгованості за кредитним договором.
(а.с.4-6, 27-29) та за правилами ст. 591, 598 ЦК
України, зобов'язання не припиняється
реалізацією предмета застави , і
заставодержатель має право отримати з
боржника суму, яка не вистачає на
погашення заборгованості після
реалізації застави.

Оскільки рішення суду в частині
відмови в задоволені позову про
стягнення процентів, комісії, штрафів,
пені суперечить обставинам справи,
наданим сторонами доказів, вимогам
процесуального та матеріального права
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову, а саме за яким
заборгованість за кредитним договором
станом на 06.02.2013 року підлягає
стягненню з відповідача становить і
складається з заборгованості за
кредитом у сумі 2185,30 дол. США, що за
курсом НБУ становить 17467, 10 гривень,
заборгованості по процентам за
користування кредитом 261,29 дол. США, що
за курсом НБУ становить 2087,70 гривень,
заборгованості по комісії за
користування кредитом 63,98 дол. США, що
за курсом НБУ становить 511,20 гривень,
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором за період з
06.02.2012 року по 06.02.2013 року 2798,16 дол. США,
що за курсом НБУ становить 11077,34 гривні,
штрафів (фіксована частина) 250 гривень,
та процентної складової 266,17 дол. США що
за курсом НБУ становить 2126,70 гривень, а
всього 33 520,04 гривень. (а.с.4-6).

Крім того відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідачів підлягають
стягненню не солідарно судові витрати,
а пропорційно задоволеним вимогам у
сумі 335 гривень 20 копійок по 167 гривень
60 копійок. У суді апеляційної інстанції
задовольняються вимоги на суму 33 520,04
гривень - 17467,10 гривні (яка не
оскаржується) = 16 052,94 гривні. Судовий
збір в апеляційній інстанції складає 50
% ставки, яка підлягала сплаті у суді
першої інстанції. Оскільки суд першої
інстанції ще мав стягнути 160 052,94
гривні, яка була стягнута судом
апеляційної інстанції , тобто судовий
збір на користь позивача при
частковому задоволені апеляційної
скарги має бути стягнутий пропорційно
задоволеним вимогам та оскільки він
складає мінімальну суму 114 гривень 70
копійок , що складає 449 гривень 90
копійок. Тобто з кожного по 224 гривні 95
копійок.

Керуючись ст.ст.307, 309,313, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2013 року
змінити.

В частині відмови в задоволені позову
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення процентів,
комісії, штрафів, пені, розподілу
судових витрат скасувати.

Викласти рішення в наступній редакції
:

Стягнути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» у
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором № ZPC0AE від
04.07.2008 року станом на 06.02.2013 року в сумі 33
520 (тридцять три тисячі п'ятсот
двадцять) гривень 04 копійки, яка
складається з заборгованості за
кредитом у сумі 17 467 гривень 10 копійок,
заборгованості по процентам за
користування кредитом 2 087 гривень 70
копійок, заборгованості по комісії за
користування кредитом 511 гривень 20
копійок, пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором 11 077
гривень 34 копійок, штрафів (фіксована
частина) 250 гривень, та процентної
складової 2 126 гривень 70 копійок.

Стягнути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судових
витрат, понесених у суді першої
інстанції та апеляційної інстанції 449
гривень 90 копійок, тобто з кожного по 224
гривні 95 копійок.

В решті вимог Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: