Справа № 712/247/13ц
Провадження № 4с/712/16/14
УХВАЛА

05 лютого 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

при секретарі - Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Черкаси скаргу ОСОБА_1 на
постанову головного державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції від 30.04.2013 року про закінчення
виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на
постанову головного державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції від 30.04.2013 року про закінчення
виконавчого провадження. Свої вимоги
мотивує тим, що на виконанні у
Центральному відділі державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції
перебувало виконавче провадження про
зобов»язання ОСОБА_2 знести за власний
рахунок самовільно збудований гараж
літ. В на земельній ділянці
домоволодіння АДРЕСА_1. Виконавче
провадження зупинялося на підставі
ухвали Соснівського районного суду
м.Черкаси від 30.09.2009р. При зверенні із
заявою до відділу ДВС 05.12.2013р. про хід
виконання скаржниця дізналася про
закінчення виконавчого провадження
30.04.2013р. у зв»язку із смертю боржника.
Вважає постанову про закінчення
виконавчого провадження незаконною,
так як правовідносини, що існували між
учасниками виконавчого провадження,
допускають правонаступництво. Просила
суд поновити строк на оскарження
постанови про закінчення виконавчого
провадження та скасувати вказану
постанову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу
підтримала та просила її задовольнити.
Суду пояснив, що оскаржувана постанова
державного виконавця порушує її права,
так як рішення суду фактично не
виконано, незважаючи на те, що воно може
бути виконано іншою особою, а саме
спадкоємцем ОСОБА_2

Представник Центрального відділу ДВС
Нечипоренко Я.В. проти задоволення
скарги заперечувала, мотивуючи свою
позицію тим, що виконання рішення суду
тісно пов»язано з особою боржника, а
саме ОСОБА_2 і в даному випадку
правовідносини не допускають
правонаступництва, в зв»язку з чим і
була винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження.

Заслухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що з 17.11.2008р. по 30.04.2013р. на
виконанні в Центральному відділі
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції перебувало виконавче
провадження № 4994072 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-105,
виданого Соснівським районним судом
м.Черкаси 05.09.2007р. про зобов»язання
ОСОБА_2 знести за власний рахунок
самовільно збудований гараж літ. В на
земельній ділянці домоволодіння
АДРЕСА_1.

З 09.04.2009р. по 29.04.2013р. вказане виконавче
провадження було зупинено на підставі
ухвали Соснівського районного суду
м.Черкаси від 30.03.2009р., про що державним
виконавцем винесена постанова 09.04.2009р.

На адресу Центрального відділу ДВС
21.03.2013р. надійшла довідка відділу ДРАЦС
по м.Черкаси про те, що 08.04.2010р. ОСОБА_2
померла. У зв»язку зцим, державним
виконавцем 29.04.2013р. відновлено
виконавче провадження та 30.04.2013р.
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.3
ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» в зв»язку із смертю
боржника.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1219 ЦК України передбачений
перелік прав та обов»язків, які не
входять до складу спадщини, зокрема п.5
ч.1 вказаної статті визначено, що не
входять до складу спадщини права та
обов»язки особи як кредитора або
боржника, передбачені ст. 608 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст.608 ЦК України
зобов»язання припиняються смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов»язаним з його особою і у зв»язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

Аналізуючи матеріали виконавчого
провадження, зміст зобов»язання, яке
було покладено на боржника ОСОБА_2 за
рішенням суду, враховуючи приписи вище
наведених норм закону, суд вважає, що
державний виконавець помилково дійшов
до висновку про відсутність
правонаступництва у спірних
правовідносинах. Спадкоємці померлої
ОСОБА_2, прийнявши спадщину, приймають
на себе і обов»язок по виконанню
рішення суду щодо знесення самочинної
будівлі, оскільки такі дії неможна
вважати н6ерозривно пов»язаними з
особою боржника.

Строк зверення із скаргою до суду
підлягає поновленню, оскільки ОСОБА_1,
пропустила його з поважних причин, так
як про існування оскаржуваної
постанови її повідомили лише 23.12.2013р.
Представником ДВС не надано
переконливих доказів того, оскаржувана
постанова вчасно була вручена
стягувану.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 72-73, 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову головного
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції від 30.04.2013 року про закінчення
виконавчого провадження -
задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови
головного державного виконавця від
30.04.2013 року про закінчення виконавчого
провадження.

Скасувати постанову головного
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Расторгуєва С.С. від 30.04. 2013 року
про закінчення виконавчого
провадження № 4994072 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-105,
виданого Соснівським районним судом
м.Черкаси 05.09.2007р. про зобов»язання
ОСОБА_2 знести за власний рахунок
самовільно збудований гараж літ. В на
земельній ділянці домоволодіння
АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали.

Головуючий :
І.О. Мельник