Номер провадження 22-ц/775/2448/2014
Головуючий у 1 інстанції Костюков Д.Г.
Доповідач Осипчук О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ 04" березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого-судді: Осипчук О.В.,

суддів: Смєлік С.Г.,Ткачук С.С.,

при секретарі: Біляєві М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
повнолітню доньку у зв'язку із
продовженням навчання, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Краматорського міського суду
Донецької області від 03 лютого 2014 року,
-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 03 лютого 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на повнолітню
доньку у зв'язку із продовженням
навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти
на її утримання у зв'язку з
продовженням навчання, у розмірі 1/10
частки всіх видів його доходів
щомісяця, починаючи з 11.10.2013 року та до
припинення нею навчання, але не більше
ніж до досягнення нею двадцяти трьох
років, тобто до 09.10.2018 року.

З вказаним рішенням суду не погодився
відповідач та подав апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають суттєве значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги
посилається на те, що при ухваленні
рішення суд першої інстанції не
прийняв до уваги те, що він є інвалідом
другої групи, ніде не працює та отримує
мінімальну пенсію. Суд не зважив на те,
що за станом здоров'я він потребує
періодичного лікування. Крім того,
позивач не бажає навчатися та
працювати одночасно. За таких підстав
вважає, що судом суттєво порушено
вимоги ст.ст. 212,213 ЦПК України, що
призвело до неправильної оцінки
доказам які мають суттєве значення для
справи.

В апеляційному суді представник
відповідача ОСОБА_3 підтримав доводи
скарги у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти
скарги, просила рішення суду залишити
без змін.

Апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції визнано
встановленим, що відповідач ОСОБА_2 є
батьком позивачки ОСОБА_1, яка після
закінчення школи продовжує свою освіту
та з 01.09.2013 року навчається у
Донбаському державному педагогічному
університеті, форма навчання денна.
Період навчання складає з 01.09.2013 року
по 30.06.2017 року. Відповідач ОСОБА_2
отримує середньомісячну загальну суму
допомоги у розмірі 1096, 10 грн.

Врахувавши матеріальне положення
сторін, інвалідність відповідача та
загальний стан його здоров'я, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог і
можливість відповідача надавати
матеріальну допомогу повнолітній
доньці у розмірі 1/10 частини всіх видів
його доходів, а не у розмірі ? частини як
просить позивач.

Висновки суду є законними та
обґрунтованими.

Відповідно до статті 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 199 СК
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Також, згідно із частиною 3 статті 199 СК
України право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів має
той з батьків, з ким проживає дочка, син,
а також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Згідно із частиною 1 статті 200 СК
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2)
стан здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» судам роз'яснено,
що обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснила, що
проживає разом з бабцею у м.
Краматорську, на навчання їздить щодня
до м. Слов'янська, стипендію не отримує,
мати їй матеріально допомогти не може,
оскільки знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку, живе своїм життям
окремо від неї і більше уваги приділяє
її молодшому брату.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку, що ОСОБА_1 має право на
отримання матеріальної допомоги у
зв'язку з продовженням навчання і до
досягнення нею двадцяти трьох років, а
обов'язок щодо надання вказаної
допомоги поширюється на батьків, за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Довід скарги про те, що судом не
враховано матеріальне становище та
інвалідність відповідача до уваги не
приймається, оскільки суд в повній мірі
визначився з характером спірних
правовідносин та правовою нормою, що
підлягає застосуванню, перевірив
належним чином наявність доказів, які
підтверджують потребу повнолітньої у
матеріальній допомозі у зв'язку з
навчанням, наявність у відповідача
можливості надавати таку допомогу та
обставини надання вказаної допомоги
позивачкою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції з урахуванням наданих
сторонами доказів ухвалив
обґрунтоване рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні, тому підстав для
задоволення скарги і скасування
рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307,308,315 ЦПК України
апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Краматорського міського
суду Донецької області від 03 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: