Головуючий суду 1 інстанції - Кутіщева
Доповідач - Фарятьєв С.О.
Справа № 416/2861/13-ц
Провадження № 22ц/782/5412/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області
в складі:

головуючого - Фарятьєва
С.О.

суддів - Украінцевої Л.Д.,
Назарової М.В,

при секретарі - Вербицькому
І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську цивільну
справу по апеляційній скарзі АТ
«ПРОСТО - страхування» на рішення
Лутугинського районного суду
Луганської області від 20 листопада 2013
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і АТ
«ПРОСТО - страхування» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки,-

В С Т А
Н О В И Л А :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3
і АТ «ПРОСТО - страхування»,
обгрунтовуючи його тим, що 11 серпня 2011
року близько 22 год. він, керуючи
автомобілем «Opell Kadett», держ. № НОМЕР_1,
на автошляху Т-13-20
«Георгієвка-Ровеньки», з боку
м.Ровеньки в напрямку смт. Георгіївка
Лутугинського району Луганської
області, проявив неуважність до
дорожньої обстановки і передньою
правою частиною керованого ним
автомобіля скоїв наїзд на задню
частину напівпричепа «Trouillet»
сідельного тягача «DAF 95 XF 430»,
реєстраційний № НОМЕР_4, який стояв
попереду по ходу його руху біля правого
краю проїзної частини з увімкненими
габаритними ліхтарями і світловій
аварійній сигналізації, після чого
автомобіль розвернуло з занесенням
його задньої частини на зустрічну
смугу, де сталося дотичне зіткнення з
передньою лівою частиною автомобіля
«Volkswagen Jetta», реєстраційний № НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4, який їхав зі
сторони смт. Георгіївка у зустрічному
для ОСОБА_3 напрямку.

Внаслідок цієї
дорожньо-транспортної пригоди
пасажирам, які знаходились в
автомобілі «Opell Kadett», держ. № НОМЕР_1,
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були спричинені
тілесні ушкодження, від яких вони на
місці події померли, а пасажиру ОСОБА_7
були спричинені тяжкі тілесні
ушкодження.

Вищевказана дорожньо-транспортної
пригода сталася з провини відповідача
ОСОБА_3, за що його що вироком суду від
23.08.2012 року було засуджено за ст.286 ч.3 КК
України.

Цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_3 було застраховано у страховій
компанії АТ «ПРОСТО - страхування»,
відповідно до полісу АА/2514048 від 24
березня 2011 року.

Посилаючись на зазначені
обставини, позивачка просила суд
стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її
користь моральну шкоду у розмірі 5000
грн. і з страхової компанії страхове
відшкодування на утримання їх спільних
з загиблим ОСОБА_8 дітей: ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 2575 грн. до
досягнення ними 18 років, але не більш
встановленого ліміту у 100.000 грн. на
кожного, а також моральну шкоду в сумі
11.520 грн. та витрати на поховання і
спорудження надгробного пам'ятника у
сумі 11.873 грн.

В подальшому позивачка уточнила
свої вимоги в частині стягнення витрат
на утримання дітей і просила суд
стягнути на них за 38 місяців по 2575,32 грн.
і за один місяць по 2137,84 грн., але не
більше ліміту у 100.000 грн.

Рішенням Лутугинського районного
суду Луганської області від 20
листопада 2013 року позов ОСОБА_2 було
задоволено частково.

Суд стягнув з АТ «ПРОСТО -
страхування» на її користь страхове
відшкодування на утримання ОСОБА_9 і
ОСОБА_10 за 38 місяців по 2575,32 грн. а за 39-й
місяць по 2137,84 грн. на кожного.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду - 5000 грн.

Стягнув з АТ «ПРОСТО -
страхування» на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у сумі 5000 грн. і у
відшкодування витрат на поховання і
спорудження надгробного пам'ятника у
сумі 11.873 грн.

В апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду першої інстанції
змінити, залишивши його в силі в
частині стягнення із страхової
компанії на користь позивачки витрат
на поховання і спорудження надгробного
пам'ятника у сумі 11.873 грн. і моральної
шкоди у розмірі 5000 грн., а в іншій
частині скасувати, посилаючись на те,
що вимоги позивачки є недоведеними.

В запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивачки просить у
її задоволенні відмовити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, оскільки вважає доводи
апеляційної скарги безпідставними.

Представник апелянта в своїй
апеляційній скарзі просив суд
розглянути справу без його участі.

Вислухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явились до суду апеляційної
інстанції, дослідивши матеріали
справи, перевірівши законність і
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за наступних підстав.

В силу ст.124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до вимог ст.2 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», суд, здійснюючи правосуддя на
засадах верховенства права, забезпечує
кожному право на справедливий суд та
повагу до інших прав і свобод,
гарантованих Конституцією і законами
України.

Згідно з вимогами ст.303 ч.1 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявленних в суді
першої інстанції.

У відповідності із вимогами ст.10
ЦПК України обставини цивільних справ
встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи
об'єктивність і неупередженість, лише
створює необхідні умови для всебічного
і повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів. Крім того згідно ст.
60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на основу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно із ст.ст.213,214 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання:

Чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин., яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин та
інше.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, зазначені вимоги Закону судом
першої інстанції виконані були не в
повному обсязі.

Судом встановлено, що 11 серпня 2011
року близько 22 год. ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «Opell Kadett», держ. № НОМЕР_1,
на автошляху Т-13-20
«Георгієвка-Ровеньки», з боку
м.Ровеньки в напрямку смт. Георгіївка
Лутугинського району Луганської
області, проявив неуважність до
дорожньої обстановки і передньою
правою частиною керованого ним
автомобіля скоїв наїзд на задню
частину напівпричепа «Trouillet»,
реєстраційний № НОМЕР_4, сідельного
тягача «DAF 95 XF 430», реєстраційний №
НОМЕР_3, який стояв попереду по ходу
його руху біля правого краю проїзної
частини з увімкненими габаритними
ліхтарями і світловій аварійній
сигналізації, після чого автомобіль
розвернуло з занесенням його задньої
частини на зустрічну смугу, де сталося
дотичне зіткнення з передньою лівою
частиною автомобіля «Volkswagen Jetta»,
реєстраційний № НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4, який їхав зі сторони смт.
Георгіївка у зустрічному для ОСОБА_3
напрямку.

Внаслідок цієї ДТП пасажирам, які
знаходились в автомобілі «Opell Kadett»,
держ. № НОМЕР_1, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були
спричинені тілесні ушкодження, від
яких вони на місці події померли, а
пасажиру ОСОБА_7 були спричинені тяжкі
тілесні ушкодження.

Вказана ДТП сталася з провини
вищевказаного відповідача, за що його
що вироком Лутугинського районного
суду Луганської області від 23 серпня 2012
року було засуджено за ст.286 ч.3 КК
України до 5-ти років позбавлення волі з
застосуванням ст.75 КК України.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована у страховій
компанії АТ «ПРОСТО - страхування»,
відповідно до полісу АА/2514048 від 24.03.2011
року.

В силу ст.979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов`язуються у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, грошову суму (страхову
виплату), а страхувальник
зобов`язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Задовольняючи позовні вимоги
позивачки в частині стягнення з АТ
«ПРОСТО - страхування» страхового
відшкодування на утримання дітей
ОСОБА_9 і ОСОБА_10, суд першої інстанції
дійшов висновку, що стягненню на її
користь підлягає за 38 місяців по 2575.32
грн., а за 39-й місяць 2137,84 грн. на кожну
дитину.

Однак, на думку судової колегії, до
такого висновку суд першої інстанції
дійшов помилково виходячи з
наступного.

Відповідно до Закону України «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в редакції від 1 липня 2004 року,
вона діяла на час укладання страхового
договору АА/2514048 від 24.03.2011 року про
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_3, а тому і повинна
застосовуватись до правовідносин по
даній справі.

У відповідності із ст.1.3
вищевказаного Закону України
потерпілими вважаються юридичні та
фізичні особи, життю і здоров`ю та /або
майну яких заподіяна шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п.2 умов поліса АА/2514048 від
24.03.2011 року і положеннями ст.9.3 Закону
України «Про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачений ліміт
відповідальності на одного
потерпілого за шкоду завдану життю та
здоров`ю в сумі 100.000 грн., тому страхове
відшкодування не може перевищувати
розмір зазначеної суми при проведенні
всіх виплат пов'язаних з лікуванням,
похованням, утриманням неповнолітніх
потерпілого, моральної шкоди, Проте суд
першої інстанції стягнув із страхової
компанії на користь позивачки загальну
суму, яка значно перевищує загальний
ліміт у вищевказаній сумі, на що певної
уваги не звернув.

Відповідно ст.9 Закону України «Про
страхування» страхове відшкодування
не може перевищувати розмір прямого
збитку.

Порядок відшкодування шкоди,
пов`язаний із смертю потерпілого
передбачений ст. 27 Закону України «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». У п.27.1 цієї статті зазначено,
що право на отримання відшкодування за
шкоду, пов'язану із смертю потерпілого,
мають особи, які знаходились на
утриманні потерпілого, та особи, які
взяли на себе витрати з поховання, а у
п.27.4 вказано, що у зв`язку із смертю
годувальника відшкодовується частина
не отриманих доходів потерпілого, яка
належала б кожному утриманцю при його
житті, за вирахуванням пенсій, наданих
утриманцям внаслідок втрати
годувальника. Порядок вирахування
відшкодування утриманцям визначається
постановою Кабінету Міністрів України
(1776-2004п), в редакції від 1 липня 2004 року.

Тому у будь-якому разі сума
страхового відшкодування не може
перевищувати 100.000 грн., оскільки
відповідно до вищевказаного закону
потерпілий у даному випадку один -
ОСОБА_5, оскільки він загинув, а ліміт на
одного потерпілого становить саме 100.000
грн., з чим погодився по суті і апелянт.

Як було встановлено судом середній
заробіток ОСОБА_5 при житті на момент
працевлаштування становив 7275,96 грн.,
його сім`я складалась з 4-х осіб, на
утримання у нього були: син ОСОБА_9 і
дочка ОСОБА_10, а дружина, тобто
позивачка по справі, була
працевлаштована, оскільки працювала у
Орехівській СШ Відділу освіти, молоді
та спорту Лутугинської районної
державної адміністрації. Тому частка
на утримання членів сім`ї
розповсюджується тільки на дітей
загиблого та його самого і становить по
2575,32 грн. (7275,96 : 3 = 2575,32) на кожного з них.

За таких обставин судова колегія
вважає, що стягненню з АТ «ПРОСТО -
страхування» на користь ОСОБА_2
підлягає страхове відшкодування на
утримання ОСОБА_9 в розмірі 41.608 грн. 50
коп. та на утримання ОСОБА_10 в розмірі
41.608 грн. 50 коп., що на двох дітей складає
83.217 грн. 00 коп., а загальна сума, з
урахуванням стягнення моральної шкоди
у сумі 5000 грн. і у відшкодування витрат
на поховання і спорудження надгробного
пам'ятника у сумі 11.873 грн., 100.000 грн.,
тобто в межах ліміта відповідальності
на одного потерпілого.

Посилання позивачки на те, що у
даному випадку потерпілими є три особи,
а саме вона та двоє їх з загиблим дітей,
судова колегія до уваги не приймає,
оскільки потерпілим є, як зазначалось
вище, тільки одна особа - ОСОБА_5, який
загинув внаслідок ДТП, що відповідає
вимогам Закону України «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

В іншій частині рішення суду не
оскаржується, а тому підстав для
перевірки його законності та
обґрунтованості у судової колегії
немає.

З огляду на вищенаведене судова
колегія доходить висновку, що рішення
суду першої інстанції підлягає зміні, з
постановленням по справі, на підставі
ст.309 ЦПК України, в частині стягнення з
АТ «ПРОСТО - страхування» на користь
ОСОБА_2 страхового відшкодування на
утримання дітей потерпілого ОСОБА_5 -
сина ОСОБА_9 і доньки ОСОБА_10, нового
рішення.

Керуючись ст.303, п.2ч.1ст.307, ст.ст.309,
316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу АТ «ПРОСТО -
страхування» задовольнити частково.

Рішення Лутугинського районного
суду Луганської області від 20
листопада 2013 року в частині стягнення з
АТ «ПРОСТО - страхування» на користь
ОСОБА_2, страхового відшкодування на
утримання дитини ОСОБА_9 38 місяців по
2575,32 грн., а 39-й місяць 2137,84 грн. та в
частині стягнення з АТ «ПРОСТО -
страхування» на користь ОСОБА_2,
страхового відшкодування на утримання
дитини ОСОБА_10 38 місяців по 2575,32 грн., а
39-й місяць 2137,84 грн. змінити та ухвалити
в цій частині нове рішення яким
стягнути з АТ «ПРОСТО - страхування» на
користь ОСОБА_2, страхове відшкодування
на утримання дитини ОСОБА_9 в розмірі
41608 (сорок одна тисяча шістьсот вісім)
грн. 50 коп. та страхове відшкодування на
утримання дитини ОСОБА_10 в розмірі 41608
(сорок одна тисяча шістьсот вісім) грн.
50 коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без зміни.

Рішення набирає чинності
негайно, але може бути оскаржене у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20-ти днів після його
проголошення.

Головуючий:

Судді: