Провадження № 2/161/177/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

21 лютого 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого-судді - Олексюка
А.В.

при секретарі - Загородній О.А.

з участю: представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Луцької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання права власності на
спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом
до Луцької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання права власності на
спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_7.

Після смерті останнього відкрилась
спадщина на спадкове майно - житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла
його дружина ОСОБА_2, оскільки
звернулась до державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини.

Просить суд визнати за нею право
власності на вищевказане спадкове
майно після смерті чоловіка ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні підтримав позовну заяву з
підстав в ній зазначених. Просив суд
позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явились, проте
подали суду письмові заяви про розгляд
справи у їх відсутності по наявних
матеріалах справи.

Представник відповідача Луцької
міської ради в судове засідання не
з'явився, проте належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи. Про причини неявки суд не
повідомив.

Суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутності осіб, які не
з'явились за наявними матеріалами
справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по
справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Згідно рішення виконавчого комітету
Луцької міської ради депутатів
трудящих від 23.05.1966 року № 237 «Про
дозвіл будівництва індивідуальних
будинків громадянам, які знаходяться в
межах міста Луцька» дозволено
громадянам, вказаних в додатку № 1
побудувати жилі будинки на земельних
ділянках відведених колгоспом
«Ленінська перемога» (а.с. 9, 10).

Відповідно до акту від 04.07.1966 року
ОСОБА_7 відведено в натурі земельну
ділянку загальною площею 600 м.кв. по вул.
Заньковецької в Луцьку Волинської
області під будівництво
індивідуального житлового будинку (а.с.
11).

Згідно акту прийому в експлуатацію
індивідуального домоволодіння
представлене до здачі домоволодіння
ОСОБА_7, яке знаходиться по АДРЕСА_1
прийнято в експлуатацію (а.с. 12).

До 19 січня 1996 року, згідно з Інструкцією
про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженою 31 січня 1966 року
Міністерством комунального
господарства УРСР, не підлягали
реєстрації будинки і домоволодіння,
розташовані в населених пунктах.
Обов'язок власників забезпечити
державну реєстрацію прав власності на
всі без винятку об'єкти нерухомості
введено лише з 29 червня 98 року. Саме
цього дня набрала чинності Інструкція
про порядок державної реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
що перебувають у власності юридичних
та фізичних осіб, затверджена наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики від 09
червня 1998 року №121.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації
(зокрема й право власності на нерухоме
майно - частина 1 статті 4 Закону).

Згідно із частиною 4 ст. 3
вищезазначеного Закону, права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Оскільки, на момент будівництва
спірного будинковолодіння
законодавством не було передбачено
обов'язкової реєстрації прав власності
на нерухоме майно, а тому дана
нерухомість набута спадкодавцем у
власність з дотриманням установленого
порядку набуття.

Як вбачається з свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 29.01.2013 р. спадкодавець
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Після смерті останнього відкрилась
спадщина на вищезазначене спадкове
майно.

З свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 вбачається, що спадкодавець
ОСОБА_7 являвся чоловіком позивача
ОСОБА_2 (а.с.).

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1261 ЦК
України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України
належать до першої черги спадкоємців
за законом і в порядку п. 3 ст. 1268
звернулась до державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, а тому вважається такою, що
прийняла спадщину у встановленому
законом порядку, що підтверджуються
матеріалами справи (а.с. ).

Інші спадкоємці не претендують на
спадкове майно, що підтверджується
повідомленнями державних нотаріальних
контор (а.с. ).

Враховуючи те, що позивач являється
спадкоємцям після смерті спадкодавця
та прийняла спадщину, суд приходить до
висновку, слід визнати за позивачем
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, після смерті чоловіка ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст. ст. 328, 392,1216, 1222, 1225, 1228, 1233, 1234,
1235, 1245, 1262, 1268, 1269, 1270 суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1, після
смерті чоловіка ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.В. Олексюк