Номер провадження № 22-ц/785/1429/14
Головуючий у першій інстанції Матяш
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Колмаков В.І.

розглянувши цивільну справу за скаргою
ОСОБА_2 на дії державного виконавця
відділу ДВС Білгород - Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, заінтересована
особа: ПАТ «Державний ощадний банк
України» начальник відділу ДВС
Білгород - Дністровського МРУЮ
Одеської області Куртов В. І. державний
виконавець відділу ДВС Білгород -
Дністровського МРУЮ Одеської області
Булгорова Л. В. за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 26 листопада 2013
року, -

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся зі
скаргою на дії державного виконавця
відділу ДВС Білгород-Дністровського
МРУЮ Одеської області в який просив
визнати неправомірними дії державного
виконавця Булгарової Л.В., щодо арешту
будинку АДРЕСА_1, на підставі
виконавчого листа
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23.04.2010 року та зобов'язати відділ
ДВС вчинити дії по скасуванню арешту
будинку АДРЕСА_1

Ухвалою Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 листопада 2013 року закрито
провадження у справі на підставі ч. 1 ст.
205 ЦПК України.

Не погодившись з зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали суду в зв'язку з
тим, що вона постановлена з порушенням
норм процесуального права, з
направленням справи до того ж суду для
продовження розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, сторони,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі, суд першої
інстанції посилався на те, що 15 жовтня
2013 року державним виконавцем
Булгаровою Л.В., на підставі
виконавчого листа
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12.04.2010 року № 2-1801, був складений акт
опису й арешту майна, яким була
накладена заборона відчужувати
житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1-2 ст. 57 ЗУ «Про
виконавче провадження», арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Згідно з ч.1 ст. 383ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник
заявляє вимоги про звільнення майна
з-під арешту. Діючими нормами розділу 7
ЦПК України не передбачено, що розгляд
вимог, які заявлені в даній скарзі, має
здійснюватися за правилами даного
розділу, а тому, суд дійшов висновку, що
відповідно до ст.15 ЦПК України, дана
справа підлягає розгляду за правилами
цивільного судочинства. Такий висновок
суду узгоджується з правовими
позиціями викладених в п.4 постанови
Пленуму ВСУ № 6 від 27.08.1976 року «Про
судову практику в справах про
виключення майна з опису», за правилами
позовного провадження розглядаються
позовні вимоги громадян про виключення
майна з опису.

Частиною 1 ст. 205 ЦПК України
встановлено, що суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства. Натомість суд
роз'яснює ОСОБА_2 про його право
звернутися до суду в порядку позовного
провадження з вимогою про виключення
майна з опису.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія не погоджується.

Частиною 1 ст. 205 ЦПК України
встановлено, що суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Ч.2 ст. 206 ЦПК України визначено - якщо
провадження у справі закривається з
підстав, визначених пунктом 1 чистини
першої ст. 205 цього Кодексу, суд повинен
повідомити заявникові, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд таких
справ.

Вимоги ОСОБА_2, безумовно підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства, а тому висновок суду
першої інстанції, що справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства є помилковим.

На підставі наведеного ухвала суду
першої інстанції від 26 листопада 2013
року підлягає скасуванню з
направленням справи до того ж суду для
продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 313-315
ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 листопада 2013 року скасувати.

Справу направити до того ж суду для
продовження розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.А. Ступаков

Судді
О.Д.
Варикаша

В.А. Станкевич