Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Грищенко І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Лютізької сільської ради
Вишгородського району Київської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В березня 2014 року позивачі
звернулися до суду з позовом, у якому
просили визнати за ними право
власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, після
його смерті відкрилася спадщина на
належне йому майно, а саме: на житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований по АДРЕСА_1. При житті
ОСОБА_4 заповіт не залишив, а тому
спадкоємцями першої черги по закону
стали діти стадкодавця ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_5, які фактично прийняли
спадщину так, як постійно проживали зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та не заявляли про відмову від неї. З
дружиною ОСОБА_3 ОСОБА_4 був розлучений.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5

У судовому засіданні позивачі
доводи позовної заяви підтримали та
просять про задоволення позову.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про день, час розгляду справи
повідомлений у встановленому законом
порядку належним чином, направив суду
листа про слухання справи в його
відсутність, проти задоволення позову
не заперечує.

Заслухавши пояснення позивачів,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, актовий
запис від 23 березня 2005 року за № 17, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, копія якого знаходиться в
матеріалах справи (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина на належне йому майно.

Відповідно до довідки від 19 березня 201
року за № 172, виданої виконавчим
комітетом Лютізької сільської ради
Вишгородського району Київської
області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 дійсно проживали та
зареєстровані за адресою АДРЕСА_1.
(а.с.20).

Зі спадкової справи №14/2014 на ОСОБА_4
вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
прийняли спадок після смерті ОСОБА_4,
звернувшись до нотаріальної контори з
відповідними заявами.

Відповідно до ст..1268 ч.3 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину , якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Заяви про відмову від прийняття
спадщини ОСОБА_5 не подавав.

Таким чином. суд приходить до висновку,
що ОСОБА_5 прийняв спадок після смерті
ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, актовий
запис від 25 червня 2010 року за № 21, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, копія якого знаходиться в
матеріалах справи (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_5 з заявою про
прийняття спадщини звернулась його
мати ОСОБА_3, заведено спадкову справу
№13/2014.

28 жовтня 2013 року Державним нотаріусом
Горобець М.О позивачам було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв'язку
з відсутністю реєстрації свідоцтва
права на спадщину за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що померлому ОСОБА_4
належав житловий будинок, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Зазначена обставина підтверджуються
технічним паспортом, будинковою книгою
та довідкою Лютізької сільської ради
від 19 березня 2014 року № 172, з яких
вбачається, що ОСОБА_4 є домовласником,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Будинок за зазначеною адресою
побудовано в 1986 році.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК
України часом відкриття спадщини є
день смерті особи, або день з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу ).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до статті 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України.
Заява про відмову від прийняття
спадщини подається до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4
належав на праві власності житловий
будинок, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Суд приходить до висновку, що визнання
права власності на домоволодіння в
АДРЕСА_1 за позивачами ОСОБА_1,ОСОБА_2,
ОСОБА_3 не порушить прав інших осіб,
тому позовні вимоги їх є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Лютізької сільської ради
Вишгородського району Київської
області про визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4 в рівних
частинах (по 1/3) на житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований по
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Вишгородський
районний суд Київської області.

Суддя