Справа № 2/359/1761/2013
Головуючий у І інстанції Туманова
К.Л.Провадження № 22-ц/780/2228/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 45
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Бевзюк М.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20 січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя, стягнення
грошових коштів,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про поділ спільного сумісного майна
подружжя, автомобіля, частки в ТОВ
«Аліра- Тревел».

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, -

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді в суді першої інстанції із
квітня 2013 року перебуває справа за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, і за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя.

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду від 20 січня 2014 року
позовна заява ОСОБА_2 від 16 січня 2014
року про зміну предмета позову
залишена без розгляду з підстав ч.2 ст.
31, ч.2 ст. 72 ЦПК України. Цією ж ухвалою
відмовлено у задоволенні клопотання
про призначення експертиз.

В ухвалі зазначено, що позивач ОСОБА_2
протягом розгляду справи неодноразово
подавав заяви про уточнення позовних
вимог. В заяві від 16 січня 2014
року ОСОБА_2 фактично змінив предмет
позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати ухвалу, зобов'язати районний
суд розглянути уточнену позовну заяву
від 12 грудня 2013 року та призначити
товарознавчу експертизу.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.15, п. 33 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року
судам слід мати на увазі, що оскільки
від належного вирішення питання про
прийняття зустрічного позову, позову
третьої особи із самостійними вимогами
та об'єднання і роз'єднання позовів
залежить своєчасний і правильний
розгляд заявлених вимог, то ці
процесуальні дії необхідно провадити у
точній відповідності з правилами,
встановленими статтями 123-126 ЦПК.

Відповідач має право пред'явити
зустрічний позов до або під час
попереднього судового засідання
(частина перша статті 123 ЦПК), а треті
особи, які заявляють самостійні вимоги
щодо предмета спору, можуть вступити у
справу шляхом пред'явлення позову до
однієї чи обох сторін до закінчення
судового розгляду (частина перша
статті 34 ЦПК).

Позовні вимоги кількох осіб до одного й
того ж відповідача або позивача до
кількох відповідачів можуть бути
об'єднані в одне провадження, якщо ці
вимоги однорідні, зокрема такі, які
нерозривно пов'язані між собою, або від
вирішення однієї з них залежить
вирішення інших.

Суд зупиняє або закриває провадження у
справі чи залишає заяву без розгляду з
підстав, передбачених відповідно
статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Закінчення провадження у справі з цих
підстав без ухвалення рішення має бути
належно вмотивовано в ухвалах,
постановлених з цього приводу. Про
наслідки вчинення зазначених
процесуальних дій суд роз'яснює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, відповідно до частини
четвертої статті 10 ЦПК і правил, що їх
регулюють.

Згідно із ч.2 ст. 11 ЦПК України, в якій
ідеться про принцип диспозитивності,
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги їх
представниками. Позивач може
здійснювати розпорядчі дії, які
направлені на зміну позову, а саме
зміну предмета або підстав позову,
збільшення або зменшення розміру
позовних вимог. Такі розпорядчі дії він
може вчиняти протягом усього розгляду
справи, тобто ці дії він може вчинити як
на стадії підготовки справи до
судового розгляду, так і на
попередньому судовому засіданні, так
на стадії самого судового розгляду до
постановлення судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України крім
прав та обов'язків, визначених у статті
27 цього Кодексу, позивач має право
протягом усього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитися від позову, а
відповідач має право визнати позов
повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

За змістом ст. 31 ЦПК України якісна чи
кількісна зміна предмета позову не
призводить до заміни одного позову
іншим, а тому збільшення позовних вимог
про поділ спільного майна подружжя
шляхом уточнення кількісного складу
майна, що підлягає поділу між подружжям
не є зміною предмету позову (поділ
майна подружжя), а тому висновок суду що
позивач ОСОБА_2 подавши уточнену
позовну заяву після початку розгляду
справи з порушенням вимог ст. 31, 72 ЦПК
України є помилковим.

Крім того, застосування судом ст. 72 ЦПК
України до питання збільшення позовних
вимог є помилковим, оскільки ст. 31 ЦПК
України регламентує реалізацію прав
учасників процесу на певних стадіях
розгляду справи, а ст. 72 ЦПК України
регламентує наслідки пропущення
процесуальних строків.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
провадиться за правилами іншого
судочинства.

Що стосується вимоги ОСОБА_2 про
скасування ухвали в частині відмови у
призначенні експертизи, то відповідно
до ст. 293 ЦПК України в цій частині
ухвала оскарженню не підлягає, а відтак
вимоги апелянта є безпідставними.

Відповідно до ч.4 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є: порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що ухвала в частині залишення
без розгляду заяви ОСОБА_2 від 16 січня
2014 року про зміну предмета позову
підлягає скасуванню з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись: ст.ст. 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В АЛ И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 20 січня
2014 року - в частині залишення без
розгляду заяви ОСОБА_2 від 16
січня 2014 року про зміну предмета позову
- скасувати, направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

В іншій частині ухвалу залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
відповідно до п. 2 ч.1 ст. 324 ЦПК України
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: