Справа № 405/7950/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 року Ленінський районний суд
м. Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
визнання недійсним договору поруки №
SR-К 00/090/2008/1 від 20 червня 2008 року, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в
якому просив визнати недійсним договір
поруки № SR-К 00/090/2008/1 від 20 червня 2008
року, укладений між ним та Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк».
Позов обґрунтовує тим, що 20.06.2008 року
між банком та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № МL-К 00/090/2008,
відповідно до якого останній отримав
кредит в сумі 77 400 доларів США до 19.06.2023
року. В забезпечення виконання
зобов»язань ОСОБА_2 за вказаним
договором між банком, ним та ОСОБА_3
укладено іпотечний договір ВКМ № 103018,
відповідно до умов якого предметом
іпотеки є нерухоме майно, що
знаходиться в АДРЕСА_1, тобто він є
майновим поручителем ОСОБА_2

На початку 2012 року йому стали надходити
телефонні дзвінки з вимогами оплатити
кредитний договір, пояснюючи це тим, що
боржник ОСОБА_2 не сплачує грошові
кошти за користування кредитом і коли
він звернувся в банк, в липні 2013 року,
працівники банку показали йому договір
поруки, який він нібито підписав ще у 2008
році і він дізнався, що є не лише
майновим поручителем. Про існування
договору поруки він дізнався лише в
липні 2013 року, не міг його підписати і
підписи в даному договорі не його.

Щоб бути дійсно впевненим, що не
підписував договір, звернувся до
науково-дослідної лабораторії
експертних досліджень ПП «Агенція 007» і
висновком спеціаліста від 16.08.2013 року №
76 встановлено, що підписи в договорі
поруки № SR-К 00/090/2008/1 від 20 червня 2008
року виконані не ним.

Посилаючись на норми діючого
законодавства, просить визнати
недійсним даний договір.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позов підтримали,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та просять задовольнити
позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, надала суду
заперечення щодо висновку експерта та
позову, просить в задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, встановив
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 202 ЦПК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов»язків.

Судом встановлено, що між закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
МL-К00/090/2008 від 20 червня 2008 року,
відповідно до якого останній отримав
кредит в сумі 77 400 доларів США до 19.06.2023
року. В забезпечення виконання
зобов»язань ОСОБА_2 за вказаним
договором між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
укладено іпотечний договір ВКМ № 103018,
відповідно до умов якого предметом
іпотеки є нерухоме майно, що
знаходиться в АДРЕСА_1, тобто ОСОБА_1 є
майновим поручителем ОСОБА_2

Згідно з договором поруки № SR-К 00/090/2008/1
від 20 червня 2008 року, укладеного між
Закритим акціонерним товариством «ОТП
Банк» та ОСОБА_1, а саме п. 1.1 договору,
ОСОБА_1 зобов»язався відповідати за
повне та своєчасне виконання боржником
- ОСОБА_2, його боргових зобов»язань
перед кредитором за кредитним
договором, в повному обсязі таких
зобов»язань. Пункт 1.2 договору
визначає, що поручитель та боржник
відповідають як солідарні боржники, що
означає, що кредитор може звернутись з
вимогою про виконання боргових
зобов»язань як до боржника, так і до
поручителя, чи обох одночасно.

Судом встановлено, що в липні 2013 року
позивач дізнався про наявність
вищезазначеного договору, який
підписано не ним, вказану обставину
підтвердив висновком
науково-дослідної лабораторії
експертних досліджень ПП «Агенція 007»
від 16.08.2013 року № 76, яким встановлено, що
підписи в договорі поруки № SR-К 00/090/2008/1
від 20 червня 2008 року виконані не ним.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 215 ЦК України
та згідно роз»яснень Пленуму
Верховного Суду України п.7 постанови №
9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 року
правочин може бути визнаний недійсним
лише на підставах, визначених законом,
та з застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом.
Підставами недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п»ятою та шостою ст. 203
ЦК України, а саме: зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Посилаючись на вказані норми закону
позивач звернувся в суд із
вищезазначеним позовом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень…

За клопотанням представника
відповідача по справі було призначено
судово-почеркознавчу експертизу.
Згідно висновку № 1483
судово-почеркознавчої експертизи від
03.01.2014 року, проведеної Кіровоградським
відділенням Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, предметом дослідження якої
були оригінали договору поруки № SR-К
00/090/2008/1 від 20 червня 2008 року; додатковий
договір № SR-К 00/090/2008/2/2 від 19 жовтня 2008
року до договору поруки № SR-К 00/090/2008/1
від 20 червня 2008 року; додатковий
договір № SR-К 00/090/2008/2/1 від 16 квітня 2009
року до договору поруки № SR-К 00/090/2008/1
від 20 червня 2008 року; додатковий
договір № 3 від 18 червня 2010 року до
договору поруки № SR-К 00/090/2008/1 від 20
червня 2008 року, встановлено, що підписи
у вказаних договорах виконані не
ОСОБА_1, а іншою особою. Експерт
попереджений про кримінальну
відповідальність по ст. ст. 384, 385 КК
України.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до п.4 постанови № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» від 06.11.2009 року оспорюваний
правочин може бути визнаний недійсним
лише за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вказаний правочин -
договір поруки № SR-К 00/090/2008/1 від 20
червня 2008 року вчинено не позивачем,
його позов доведений в судовому
засіданні, а тому вищезазначений
договір має бути визнаний недійсним
(нікчемним).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають судові витрати по
справі, що підтверджені квитанцією про
сплату судового збору в сумі 114,71 грн.
Кошти по сплаті витрат на проведення
експертного дослідження в сумі 100 грн.
стягненню з відповідача не підлягають,
так як вказані витрати не відносяться
до судових відповідно до вимог ст. 79 ЦПК
України.

На підставі викладеного і ст.ст. 203, 215 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215
ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
визнання недійсним договору поруки №
SR-К 00/090/2008/1 від 20 червня 2008 року
задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки № SR-К
00/090/2008/1 від 20 червня 2008 року, укладений
між Закритим акціонерним товариством
«ОТП Банк» та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» (01033 м. Київ вул.
Жилянська, 43 МФО 300528 ідентифікаційний
код 21685166) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1)
судові витрати по справі в сумі 114,71 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Шевченко