Справа № 296/6382/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"16" січня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

при секретарі Давиденко В.В.,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

в с т
а н о в и в :

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про розірвання шлюбу, в
якому зазначила, що 09 вересня 1989 року
вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який
зареєстрований Сокільчанською
сільською радою Попільнянського
району Житомирської області, про що
зроблено актовий запис №7. Від даного
шлюбу мають двох синів, один із них -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивувала тим, що спільне життя
з відповідачем не склалося, зокрема
через відсутність взаєморозуміння між
ними, розходження поглядів на сімені
відносини. Відповідача не цікавлять
проблеми сім'ї, матеріально її не
забезпечує. На підставі
вищезазначеного позивач просила
розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі і пояснила, що заперечує проти
примирення і не бажає зберігати шлюб.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, просив надати можливість для
примирення з позивачем.

За клопотанням відповідача у судовому
засіданні надавався строк на
примирення сторін.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, Сокільчанською
сільською радою Попільнянського
району Житомирської області 09 вересня
1989 року, актовий запис №7 зареєстровано
шлюб між сторонами (а.с.4).

Від шлюбу у сторін є малолітній син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5), який
проживає разом з матір'ю. Спору про те, з
ким залишаються діти після розірвання
шлюбу, між сторонами немає.

Згідно положень частини 1 статті 24
Сімейного кодексу України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до статті 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не
підтримують сімейно-шлюбні стосунки,
не мають спільного бюджету, не ведуть
спільне господарство, взаєморозуміння
між ними відсутнє, шлюб існує
формально, намагання суду примирити
сторони успіху не мали; строк, який
надавався судом для примирення
позитивних результатів не дав,
примирення не відбулося, позивач у
заяві до суду від 11.12.2013 року наполягає
на розлученні, оскільки вважає, що
збереження шлюбу бути не може.

За викладених обставин суд вважає, що
збереження шлюбу суперечитиме
інтересам позивача, оскільки в
порушення ч.1 ст.24 СК України не
відповідає її волі, а існування сім'ї
сторін носить формальний характер
протягом тривалого часу, спор про
виховання та утримання спільних дітей
у сторін відсутній, а тому позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,
ст.ст. 4, 10, 60, 88, 158, 174 ч.4, 213-215, 218 ЦПК
України, суд -

в и
р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
зареєстрований 09 вересня 1989 року
Сокільчанською сільською радою
Попільнянського району Житомирської
області, актовий запис за №7.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
К. В. Шалота