РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Шеремета Г. І.

при секретарі Козак О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Львівського
РІДУ НАДУ

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Львівського
регіонального інституту державного
управління Національної академії
державного управління при
Президентові України, Національної
академії державного управління при
Президентові України, третьої особи
ОСОБА_5 про визнання незаконними та
скасування наказів №230 від 29.08.2011 року,
№102 від 27.09.2011 року, №108 від 5.10.2011 року,
№286-К від 14.12.2011 року та рішень Вчених
рад, визнання трудового договору, як
такого, що укладений безстроково,
стягнення компенсації за
невикористану відпустку та коштів за
затримку у розрахунку, стягнення
моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з вимогами, які неодноразово
збільшував та зменшував в судовому
засіданні, змінював підстави позову,
просить суд визнати незаконним та
скасувати в частині проведення
реорганізації, шляхом припинення,
діяльності кафедри управління
персоналом і державної служби та
створення кафедри кадрової політики і
державної служби наказ Національної
академії державного управління при
Президентові України №230 від 29.08.2011
року, наказ Львівського регіонального
інституту державного управління
Національної академії державного
управління №102 від 27.09.2011 року, рішення
Вченої ради НАДУ при Президентові
України від 7.07.2011 року, яке оформлено
протоколом №182/5-2.2 та рішення Вченої
ради ЛРІДУ НАДУ при Президентові
України оформлене протоколом №5/57 від
1.06.2011 року; визнати незаконним та
скасувати наказ ЛРІДУ НАДУ №108 від
5.10.2011 року та №286-к від 14.12.2011 року в
частині його переведення на посаду
завідувача кафедри кадрової політики
та державної служби «за строковим
трудовим договором до 31 січня 2012 року
включно….», відновити йому попередні
умови праці в частині призначення на
посаду завідувача кафедри безстроково,
визнати дійсним трудовий договір від
28.08.2009 року, який укладений з ним на
невизначений строк, стягнути на його
користь 9478,98 грн. компенсації за
невикористану відпустку, середній
заробіток з 31.01.2012 року за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
та 40000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав в повному
об»ємі, суду пояснив, що 21.10.2011 року йому
вручено наказ ЛРІДУ НАДУ №102 від 27.09.2011
року та наказ НАДУ при Президентові
України №230 від 29.08.2011 року, якими
прийнято рішення реорганізувати,
шляхом припинення діяльності, кафедру
управління персоналом і державної
служби а також кафедру економічної
політики і фінансів шляхом створення
кафедри кадрової політики і державної
служби та кафедри економічної політики
та економіки праці. Такі накази
прийнято на підставі рішення Вченої
ради НАДУ при Президентові України від
7.07.2011 року та рішення Вченої ради ЛРІДУ
НАДУ при Президентові України від 1.06.2011
року. В подальшому, згідно з додатком №1
до наказу №102 від 27.09.2011 року, він
підлягав вивільненню. Вище вказані
накази вважає незаконними, оскільки
внаслідок проведеної реорганізації
порушено його право на працю.
Відповідач незаконно провів
реорганізацію, шляхом припинення
діяльності кафедр, оскільки відбулося
лише перейменування кафедри за
відсутності будь-яких змін в
організації виробництва та праці. Крім
цього вчена рада НАДУ при Президентові
України та Вчена рада ЛРІДУ НАДУ при
Президентові України не приймали
рішення про припинення діяльності
кафедри управління персоналом і
державної служби та створення кафедри
кадрової політики і державної служби, а
лише схвалила рішення щодо проведення
реорганізації кафедр. Після проведеної
реорганізації кафедр його переведено
на посаду завідувача кафедри кадрової
політики і державної служби за
строковим трудовим договором до 31.01.2012
року включно - наказом від 14.12.2011 року
№286-к до заміщення цієї посади на
конкурсній основі. Наказом ЛРІДУ НАДУ
від 27.08.2009 року №168 його було
призначено, без встановлення строку, на
посаду завідувача кафедри управління
персоналом та державної служби за
результатами конкурсу з 28.08.2009 року.
Переведення проведено на підставі його
заяви написаної під примусом 14.12.2011
року. Вважає, що наказ №286к прийнятий з
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки дія безстрокового трудового
договору укладеного з ним 28.08.2009 року
повинна продовжуватись при
переведенні його на посаду завідувача
кафедри кадрової політики і державної
служби. Вважає, що не повинен був
проходити жодного конкурсу, оскільки
відбувалось його переведення з однієї
посади на іншу, а не прийняття його на
роботу вперше. Просить також стягнути
компенсацію за невикористану
відпустку виходячи з її повної
тривалості - 56 календарних днів згідно
ст..83 КЗпП України, оскільки відповідно
до наказу від 31.01.2012 року йому
нараховано та виплачено компенсацію за
невикористану відпустку лише за 15
календарних днів. Також вважає, що йому
підлягає до виплати середній заробіток
з 31.01.2012 року за весь час затримки по
день фактичного розрахунку. Зазначив,
що незаконними діями відповідачів
такими, як проведення незаконної
реорганізації кафедри яку він
очолював, а також подальше вивільнення
та переведення за строковим трудовим
договором з метою умисного звільнення,
йому заподіяно фізичні та душевні
страждання, оскільки переживав щодо
майбутнього місця праці та щодо
матеріального благополуччя сім»ї.
Заподіяну моральну шкоду оцінює у 40000
грн.

Представники відповідача -
Львівського регіонального інституту
державного управління в судовому
засіданні проти позову заперечили,
суду пояснили, що Вченою радою
інституту 1.06.2011 року ухвалено
звернутися до НАДУ з клопотанням про
зміну структури інституту в частині
реорганізації кафедр, а саме
реорганізації кафедри управління
персоналом і державної служби у
кафедру кадрової політики і державної
служби. Зазначене рішення Вченої ради
ЛРІДУ НАДУ при Президентові України
від 1.06.2011 року схвалено відповідним
рішенням Вченої ради НАДУ при
Президентові України від 7.07.2011 року.
Рішення Вченої ради введено в дію
наказом №230 від 29.08.2011 року. Потреба у
проведенні реорганізації кафедри
виникла у зв»язку з утворенням в
інституті спеціалізованої кафедри для
спеціальності «державна служба». Саме
утворення кафедри та обрання
завідуючого кафедрою віднесено до
компетенції Вченої ради, а самі рішення
Вченої ради вводяться в дію рішеннями
керівника вищого начального закладу.
Рішення про проведення реорганізації
шляхом припинення діяльності кафедри
«управління персоналом і державної
служби» реалізовано відповідно до
вимог закону. Саме утворення нових
кафедр і припинення існуючих і є
підтвердженням змін в організації
виробництва і праці, що
підтверджується штатним розписом.
Посада яку займав позивач - завідувач
кафедри управління персоналом та
державної служби була виведена із
штатного розпису Львівського
регіонального інституту ДУ НАДУ при
Президентові України. Позивача
попереджено про майбутнє звільнення та
запропоновано перейти на вакантну
посаду завідувача кафедри кадрової
політики та державної служби за
строковим трудовим договором до 31.01.2012
року до заміщення цієї посади у
встановленому законом порядку. 14.12.2011
року позивачем подано заяву з
проханням перевести його за строковим
трудовим договором на посаду
завідувача кафедри до заміщення цієї
посади. 14.12.2011 року позивача переведено
на посаду завідувача кафедри кадрової
політики і державної служби за
строковим трудовим договором до 31.01.2012
року включно. Крім цього
законодавством про освіту передбачено
лише спосіб конкурсного заміщення
посад науково-педагогічних
працівників. Відповідно до наказу від
31.01.2012 року ОСОБА_1 звільнено 31.01.2012 року
з посади завідувача кафедри кадрової
політики і державної служби у зв»язку
із закінченням строку трудового
договору відповідно до п.2 ст.36 КЗпП
України та при звільненні виплачено
компенсацію за всі невикористані дні
щорічної відпустки - пропорційно до
відпрацьованого ним часу в сумі 3385,35
грн.

Представник Національної академії
державного управління при
Президентові України в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, подав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності. У поясненнях
на позов поданих суду зазначає, що у
зв»язку з реорганізацією, шляхом
припинення, позивачу було
запропоновано іншу посаду. Відповідно
до поданої позивачем 14.12.2011 року заяви,
останній був переведений на умовах
строкового трудового договору до 31.01.2012
року на посаду завідувача кафедри
кадрової політики та державної служби.
Прийняття позивача на посаду на умовах
строкового трудового договору
відповідає Положенню про обрання та
прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів 3 та 4 рівня
акредитації, яким визначено, що при
прийнятті на роботу
науково-педагогічних працівників може
укладатись безстроковий, строковий
трудових договір, в тому числі
контракт. Термін строкового трудового
договору встановлюється за
погодженням сторін.

Дослідивши та оцінивши в сукупності
зібрані по справі докази, заслухавши
пояснення сторін, суд приходить до
висновку, що в позовних вимогах ОСОБА_1
слід відмовити в повному об»ємі
виходячи з наступних підстав.

Наказом від 27.08.2009 року ОСОБА_1
призначено на посаду завідувача
кафедри управління персоналом та
державної служби за результатами
конкурсу з 28.08.2009 року.( а.с.190 т.1)

27.09.2011 року Львівським регіональним
інститутом державного управління НАДУ
при Президентові України видано наказ
№102 від 27.09.2011 року про реорганізацію
кафедр, а саме реорганізацію шляхом
припинення діяльності кафедри
управління персоналом державної
служби та кафедри економічної політики
і фінансів та створення кафедри
кадрової політики і державної служби і
кафедри економічної політики і
економіки праці. Наказано завідувачу
кафедри кадрової роботи забезпечити
дотримання законодавства про працю
щодо порядку вивільнення працівників
кафедр, що припиняють діяльність.(
а.с.195-196 т.1)

На підставі наказу №230 від 29.08.2011
року Національної академії ДУ при
Президентові України з метою
удосконалення
організаційно-методичного
забезпечення навчального процесу у
Львівському РІДУ НАДУ при Президентові
України, враховуючи рішення Вченої
ради ЛРІ НА від 1.06.2011 року ( а.с.209-210 т.1)
та рішення вченої ради НАДУ при
Президентові України від 7.07.2011 року (
а.с.208 т.1) проведено реорганізацію,
шляхом припинення, діяльності кафедри
управління персоналом і державної
служби та кафедри економічної політики
і фінансів та створення кафедри
кадрової політики і державної служби й
кафедри економічної політики та
економіки праці.(а.с.192 т.1)

Наказом №108 від 5.10.2011 року
Львівського РІДУ визначено провідними
кафедрами щодо програмного та
навчально-методичного забезпечення
викладання навчальних дисциплін та
спеціалізацій, передбачених
навчальними планами, ті які наведено у
додатках 1,2,3,4.

Винесення вище вказаного наказу
підтверджує проведені інститутом
зміни в організації виробництва та
праці та проведення реорганізації
кафедр.

Як підтвердив позивач в судовому
засіданні його повідомлено про
вивільнення працівників та
запропоновано зайняття посади
завідувача новоствореної кафедри за
строковим трудовим договором.

Статтею 30 Закону України «Про вищу
освіту« передбачено, що кафедра
створюється рішенням Вченої ради
вищого навчального закладу за умови,
якщо до її складу входить не менше ніж
п»ять науково-педагогічних
працівників для яких кафедра є
основним місцем роботи, і не менше ніж
три з яких мають науковий ступінь або
вчене звання.

Статтею 34 цього ж Закону
передбачено, що рішення Вченої ради
вищого навчального закладу вводяться в
дію рішеннями керівника вищого
навчального закладу.

Висновком експертної комісії -
Експертної ради ДАК України «Про
спроможність вищого навчального
закладу надавати освітню послугу з
підготовки магістрів з напрямку
підготовки 1502 «державне управління» за
спеціальністю «державна служба»
рекомендовано утворити спеціалізовану
кафедру державної служби, яка буде
випусковою для даної спеціальності.

Враховуючи наведене суд вважає, що
саме утворення кафедр є виключною
компетенцією навчального закладу,
віднесено до компетенції Вченої ради
вищого навчального закладу та рішення
Вченої ради відповідно до закону
вводяться в дію рішеннями керівника
вищого навчального закладу.

У відповідності до вимог закону та
в межах своїх повноважень рішенням від
1.06.2011 року Вчена рада інституту
ухвалила звернутись до НАДУ з
клопотанням про зміну структури
інституту в частині реорганізації
кафедр. Рішення Вченої ради ЛРІДУ НАДУ
при Президентові України від 1.06.2011 року
схвалено рішенням Вченої ради НАДУ при
Президентові України від 7.07.2011 року та
рішення вчених рад в подальшому у
відповідності до вимог Закону України
«Про вищу освіту» введені в дію наказом
Президента НАДУ при Президентові
України від 29.08.2011 року №230.

Враховуючи наведене вище, суд
приходить до висновку, що процес
реорганізації кафедр проведено у
відповідності до вимог закону, з
дотриманням закріпленої у законі
процедури, а тому підстави для визнання
рішень на підставі яких проведено
реорганізацію - відсутні.

14.12.2011 року позивачем ОСОБА_1 на
ім»я директора ЛРІДУ НАДУ подано заяву
з проханням перевести його на посаду
завідувача кафедри кадрової політики
державної служби за строковим трудовим
договором до 31.01.2012 року включно до
заміщення вакантної посади згідно
конкурсу в установленому порядку. (
а.с.12 т.1)

Наказом від 14.12.2011 року №286к
Львівського РІДУ ОСОБА_1 переведено з
14.12.2011 року на посаду завідувача
кафедри кадрової політики і державної
служби за строковим трудовим договором
до 31.01.2012 року включно, до заміщення
цієї посади відповідно до Положення
про обрання та прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів 3 та 4 рівнів
акредитації затвердженого Наказом
Міністерства освіти і науки від 24.12.2002
року №744.( а.с.13 ч.1)

Статтею 23 ч.1 КЗпП України
передбачено, що трудовий договір може
бути укладений на визначений строк
встановлений за погодженням сторін.
Своє волевиявлення працівник і
роботодавець висловлюють при
написанні заяви про прийняття на
роботу за строковим договором, а
роботодавець у наказі.

Положення про обрання та
прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів третього та
четвертого рівні акредитації,
затверджене Наказом Міністерства
освіти і науки України від 24.12.2002 року,
визначає порядок обрання саме за
конкурсом осіб на вакантні посади
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів.

Статтею 54 ч.2 Закону України «Про
освіту» передбачено, що педагогічні та
науково-педагогічні працівники
приймаються на роботу шляхом укладення
трудового договору, в тому числі за
контрактом. Прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
здійснюється на основі конкурсного
відбору.

У оспорюваному позивачем
наказі від 14.12.2011 року №286к сторони
погодили, що такий укладений на певний
строк, до настання певної обставини, а
саме до заміщення вакантної посади
згідно конкурсу. Як пояснив в судовому
засіданні позивач документи для участі
у конкурсі ним не повадавались,
оскільки вважав, що до нього дана норма
не має застосовуватись, оскільки був
прийнятий на роботу після проходження
конкурсу безстроково.

Враховуючи наведене вище, суд
приходить до висновку, що твердження
позивача з цього питання є помилковими,
оскільки при створенні нової кафедри
та нової посади необхідне дотримання
передбаченої законом процедури щодо
заміщення посади незалежно від
проходження конкурсу на зайняття
попередньої посади. А тому вимоги про
визнання незаконним та скасування
наказу ЛРІДУ НАДУ №286-к від 14.12.2011 року в
частині його переведення на посаду
завідувача кафедри кадрової політики
та державної служби «за строковим
трудовим договором до 31 січня 2012 року
включно….», відновлення попередніх
умов праці в частині призначення на
посаду завідувача кафедри безстроково,
визнання дійсним трудового договору
від 28.08.2009 року, який укладений з ним на
невизначений строк задоволенню не
підлягають.

Наказом від 31.01.2012 року ОСОБА_1,
завідувача кафедри кадрової політики і
державної служби звільнено з 31.01.2012
року у зв»»язку з закінченням строку
трудового договору відповідно до п.2
ст.36 КЗпП України. Компенсація за
невикористану відпустку підлягає
виплаті за 15 календарних днів щорічної
основної відпустки (а.с.216 т.1)

Позивачем заявлено вимоги
про стягнення компенсації за
невикористану відпуску в сумі 9478,98 грн.
з розрахунку повної відпустки - 56 днів у
відповідності до ст..83 КЗпП України.

Відповідно до Порядку надання
щорічної основної відпустки
тривалістю до 56 календарних днів
керівним працівникам навчальних
закладів та установ освіти, навчальних
( педагогічних) частин ( підрозділів)
інших установ і закладів, педагогічним,
науково-педагогічним працівникам та
науковим працівникам, затвердженого
постановою КМУ від 14.04.1997 року №346 у
разі звільнення керівних,
педагогічних, наукових і
науково-педагогічних працівників
навчальних закладів та навчальних (
педагогічних) частин ( підрозділів)
інших установ і закладів, які до
звільнення пропрацювали не менш як 10
місяців, грошова компенсація
виплачується за не використані ними
дні щорічної основної відпустки з
розрахунку повної її тривалості, а
особам, які до звільнення пропрацювали
менш як 10 місяців - пропорційно до
відпрацьованого ними часу.

Позивачем хибно трактовано
вказаний в законі строк - 10 місяців, як
такий, що має відношення до загального
стажу відпрацьованого на підприємстві.
Натомість такий згідно закону
розраховується в 10 місяців з часу
відпрацьованого в поточному році.

Відповідно до розрахунку наданого
відповідачем, якому суд надає віри,
позивачу нараховано та виплачено 3385,35
грн. компенсації за всі невикористані
дні щорічної відпустки за період
роботи з 18.11.2011 року до 31.01.2012 року - за 73
відпрацьованих дні. Тому суд вважає, що
з позивачем проведено повний
розрахунок.

Статтею 237-1 КЗпП України
передбачено, що підставою для
відшкодування моральної шкоди є факт
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин, яке призвело до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв»язків і вимагало від нього
додаткових зусиль в організації свого
життя.

Оскільки судом встановлено, що
відповідачами права позивача у сфері
трудових відносин не були порушені, а
тому підстави для стягнення моральної
шкоди на його користь відсутні.

Керуючись ст.ст.3,4,6, 57-60, 207, 209, 294 ЦПК
України, ст.ст.2,3,4,21,23,24,32,232,237-1 КЗпП
України, Положенням про Національну
академію державного управління
затверджене Указом Президента України
від 21.09.2001 року, ст..ст.17,54 ЗУ «Про
освіту», ст.ст.30,48 ЗУ «Про вищу освіту»

суд-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Львівського
регіонального інституту державного
управління Національної академії
державного управління при
Президентові України, Національної
академії державного управління при
Президентові України, третьої особи
ОСОБА_5 про визнання незаконними та
скасування наказів №230 від 29.08.2011 року,
№102 від 27.09.2011 року, №108 від 5.10.2011 року,
№286-К від 14.12.2011 року та рішень вчених
рад, визнання трудового договору, як
такого, що укладений безстроково,
стягнення компенсації за
невикористану відпустку та коштів за
затримку у розрахунку, стягнення
моральної шкоди - відмовити у повному
об»ємі.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Львівської області в порядку та
строки, передбачені ст..294 ЦПК України.

Суддя:
Шеремета Г. І.