РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 123/13199/13-ц Номер провадження
2/123/349/2014

03.03.2014 року
м. Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя у
складі головуючого судді Тихопой О.О,
при секретарі Дубрава І.Д., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Фонду підтримки підприємництва АР
Крим, 3-і особи на стороні відповідача,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору, - Український Фонд
підтримки підприємництва, Управління
справами Ради Міністрів АР Крим, про
поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом, в якому просить поновити його
на роботі в посаді директора Фонду
підтримки підприємництва АР Крим,
посилаючись на незаконність його
звільнення та необізнаністю про
прийняте рішення.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
суду пояснив, що ОСОБА_1 дізнався про
своє звільнення 05.11.2013 року підчас
здачі податкової звітності
підприємства, де йому повідомили, що в
реєстрі наявні дані про іншого
керівника. Проте, позивач тривалий час
перебував на лікарняному, отже йому про
зміну керівництва, а саме про його
звільнення, нічого відомо не було.

Представник відповідача у судовому
засіданні із позовом не погодився, суду
пояснив, що звільнення відбулося
погодженням Наглядової ради свого
рішення із Головою Ради міністрів АР
Крим, як то прописано у статуті
підприємства. Про те, що ОСОБА_1 на час
погодження його звільнення перебував
на лікарняному, їм нічого відомо не
було. Звільнення відбулося через
незадовільну якість роботи керівника
підприємства, на що Наглядова рада має
всі повноваження.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріли
справи та з'ясувавши обставини, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 з 01.12.2003 року, на підставі
рішення Наглядової ради Фонду
підприємництва АР Крим від 05.11.2003 року,
перебував на посаді директора цього
фонду, якій знаходиться у комунальній
власності.

У відповідності до п. 7.3.4.3. Статуту
Фонду, Наглядова рада Фонду по
узгодженню із Головою Ради міністрів
АР Крим назначає та звільняє з посади
директора Фонду.

Отже, звільненням вважається день
узгодження рішення Наглядової ради
Фонду з Головою Ради міністрів АР Крим
про звільнення директора.

З матеріалів справи йдеться, що на
засіданні Наглядової рада Фонду, яке
відбулося 03.07.2013 року і на якому був
присутній ОСОБА_1, було прийнято
рішення (п. 1.4.) клопотати перед Головою
Ради міністрів АР Крим про узгодження
звільнення ОСОБА_1 з посади директора
Фонду.

Необхідне узгодження Голови Ради
міністрів АР Крим для звільнення
ОСОБА_1 з посади директора Фонду було
отримане 16.07.2013 року. Наявність цього
узгодження є підставою для звільнення,
і окремого оформлення цього наказом за
Статутом не вимагається.

Отже, вважається, що днем звільнення
ОСОБА_1 з посади директора Фонду
являється саме 16.07.2013 року, що також
підтверджується записом в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб.

Проте, з матеріалів справи (а.с. 43)
йдеться, що ОСОБА_1 з 09.07.2013 року по 26.07.2013
року був тимчасово непрацездатним, що
підтверджується листком
непрацездатності серії АГГ № 439827.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці. Це правило не поширюється
на випадок повної ліквідації
підприємства, установи, організації.

Оскільки з рішення Наглядової
ради Фонду № 10 від 03.07.2013 року йдеться,
що звільнення ОСОБА_1 необхідне через
незадовільний стан
фінансово-господарської діяльності
Фонду, тобто не через підстави,
визначені у п. 5 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, то
його звільнення з роботи в період
тимчасової непрацездатності
вважається порушенням трудового
законодавства, і є неправомірним.

Таким чином, з урахуванням наведеного,
зважаючи на незаконність звільнення
ОСОБА_1, останній підлягає поновленню
на роботі із дня його звільнення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

Проте, з урахуванням положень ст. 11 ЦПК
України, суд позбавлений можливості
вийти за межі заявлених вимог, у зв'язку
із чим питання про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу не вирішується, оскільки
відповідних позовних вимог заявлено не
було.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 11, 60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді
директора Фонду підтримки
підприємництва АР Крим з 16.07.2013 року.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині поновлення ОСОБА_1 на
роботі.

Стягнути з Фонду підтримки
підприємництва АР Крим на користь
держави 229,40 грн. судових витрат .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Тихопой О. О.