Справа № 625/74/14-ц
Провадження № 6/625/19/14
У Х В А Л А

Іменем України

17.02.2014 року
с.Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської
області у складі:головуючого Скляренка
М.О., за участю секретаря
Талавирі С.Г.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
с. Різуненкове Коломацького району
Харківської області подання
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Коломацького районного управління
юстиції Харківської області Беспалого
С.В., про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Коломацького
районного управління юстиції
Харківської області Беспалого С.В., в
якому зазначено, що у відділі державної
виконавчої служби Коломацького
районного управління юстиції
Харківської області на примусовому
виконанні перебуває виконавче
провадження за № 35917246 стосовно
боржника ОСОБА_3 з примусового
виконання виконавчого листа №
2-321/02, виданого 03 грудня 2002 року
Московським районним судом м. Харкова
про стягнення з останнього аліментів
на користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів заробітку, починаючи з 28
листопада 2002 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Державний виконавець в своєму поданні,
погодженому з начальником відділу
державної виконавчої служби
Коломацького районного управління
юстиції Харківської області
Гончаренком В.А., також стверджує, що за
вищевказаним виконавчим документом 09
січня 2013 року відкрите виконавче
провадження та, незважаючи на це,
ОСОБА_3 аліменти не сплачує, що призвело
до заборгованості, яка станом на 01
лютого 2014 року складає 30093,87 гривень.

У зв'язку з цим державний виконавець
вважає, що існує можливість виїзду
боржника за кордон, що призведе до
ускладнення виконання виконавчого
документа, та просить суд тимчасово
обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за
межі України.

Заступник начальника відділу
державної виконавчої служби
Коломацького районного управління
юстиції Харківської області
Беспалий С.В. в судове засідання не
з'явилася, при цьому подав до суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з
неявкою учасників процесу в судове
засідання фіксування технічними
засобами не проводилось.

Взявши до уваги доводи заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Коломацького
районного управління юстиції
Харківської області Беспалого С.В.,
викладені в його поданні, дослідивши
копії документів з матеріалів
виконавчого провадження, суд приходить
до висновку, що подання задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Законом України від 04 листопада 2010 року
№ 2677-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про виконавче провадження» та
деяких інших законодавчих актів щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)», який набрав
чинності 09 березня 2011року, закріплено
право державного виконавця, у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконання судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням виконавчої служби
за поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першої цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Отже, питання про тимчасове обмеження
особи у праві виїзду за межі України
вирішується за правилами цивільного
судочинства в порядку, передбаченому
ст.377-1 ЦПК України. За змістом вказаної
норми вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України вирішується в порядку,
передбаченому ЦПК України щодо
боржників у виконавчому провадженні за
будь-якими виконавчими документами,
передбаченими ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання яких здійснює Державна
виконавча служба.

Основним принципом судочинства,
закріпленим Конституцією України, є
законність. Відповідно до положень ст.2
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» суд, здійснюючи
правосуддя на засадах верховенства
права, забезпечує кожному право на
справедливий суд та повагу до інших
прав і свобод, гарантованих
Конституцією і законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

У відповідності до вимог ст. 33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон передбачені Законом України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» №3857-ХІІ від
21 січня 1994 року.

Так, згідно ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України"
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
для виїзду за кордон, а також
громадянинові, який має паспорт для
виїзду за кордон може тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон за
наявності визначених Законом підстав,
зокрема у випадку, коли громадянин
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Розділом XI «Обмеження у праві виїзду за
межі України та заборона в'їзду в
Україну» Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року
№512/5, передбачено, що подання
державного виконавця щодо тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України
обов'язково повинно містити
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань.

Поняття «Ухилення від виконання
зобов'язань, покладених судовим
рішенням, рішенням іншого органу
(посадової особи)», вжите у п.5 ч.1 ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» та у п.18 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження», з
об'єктивної сторони визначає такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому ухиленні від
виконання нею зазначених обов'язків.

Отже, особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні від виконання зобов'язання,
доки не буде доведено протилежне.

За правилами ст.ст. 10 та 60 ЦПК України
наявність в боржника умислу,
спрямованого на ухилення від виконання
рішення суду та інших обставин, на які
посилається державний виконавець в
поданні про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доказуванню. А це означає, що подання
може бути задоволеним лише за умови
підтвердження належними і допустимими
доказами тих фактів, які є законодавчо
визначеними підставами для обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, зокрема: факту обізнаності
боржника про існування покладеного на
нього рішенням суду зобов'язання та
факту його ухилення від виконання
зобов'язання.

Під поняттям «ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням» варто розуміти будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у боржника є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Зазначена позиція також викладена
Верховним судом України у листі від 01
лютого 2013 року «Судова практика
щодо вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України».

Крім того, однією з необхідних умов для
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
за межі України є доведеність
належними та допустимими доказами
факту, що боржнику відомо про рішення,
яким на нього покладене відповідне
зобов'язання, примусове виконання
якого здійснюється державною
виконавчою службою.

Між тим, в наданих Беспалим С.В.
документах відсутні будь-які докази
про надіслання постанови про відкриття
виконавчого провадження та отримання
цієї постанови боржником, а також про
те, що боржник отримував виклики до
відділу державної виконавчої служби
Коломацького районного управління
юстиції Харківської області.

Також, заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Коломацького районного управління
юстиції Харківської області Беспалим
С.В. не надано жодного доказу на
підтвердження того факту, що боржник
ОСОБА_3 має намір виїхати за межі
України та ухиляється від виконання
вищевказаного зобов'язання.

Крім того, з досліджених в судовому
засіданні належним чином засвідчених
копій документів виконавчого
провадження, зокрема з актів
державного виконавця від 10 вересня
2013 року та 11 лютого 2014 року, вбачається,
що ОСОБА_3 за адресою місця реєстрації
не проживає, місце його знаходження
(перебування) не відоме.

Вказана обставина свідчить про те, що
заступник начальника відділу
державної виконавчої служби
Коломацького районного управління
юстиції Харківської області Беспалий
С.В. із відповідним поданням про
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України звернувся передчасно.

Так, у відповідності до вимог ст.40 ЗУ
"Про виконавче провадження" у разі
відсутності відомостей про місце
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника - фізичної
особи, державний виконавець
звертається до суду з поданням про
винесення ухвали про розшук боржника.

Розшук боржника - фізичної особи,
здійснюють органи внутрішніх справ.
Розшук оголошується відповідно за
місцем виконання рішення або за
останнім відомим місцем проживання,
перебування, місцезнаходженням
боржника чи місцезнаходженням його
майна, або за місцем проживання
(місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України -
розшук боржника або дитини
оголошується за місцем виконання
рішення або за останнім відомим місцем
проживання (перебування) боржника або
дитини чи місцезнаходженням їхнього
майна, або за місцем проживання
(перебування) стягувача.

З огляду на вище перелічені обставини,
взявши до уваги, що заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Коломацького
районного управління юстиції
Харківської області Беспалим С.В. не
вжито заходів щодо розшуку боржника
ОСОБА_3 та не надано беззаперечних
доказів на підтвердження того, що
боржник ОСОБА_3 ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням Московського районного
суду м. Харкова, а також те, що державним
виконавцем не доведена необхідність
застосування по відношенню до боржника
обмеження у праві виїзду за межі
України, суд приходить до висновку про
відсутність достатніх законних
підстав для задоволення подання
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Коломацького районного управління
юстиції Харківської області Беспалого
С.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, ст.ст. 209, 377-1
ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Коломацького
районного управління юстиції
Харківської області Беспалого С.В. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
через Коломацький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга може бути поданою
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
М. О. Скляренко