Номер провадження № 22-ц/785/2549/14
Головуючий у першій інстанції Рева С.В.
Доповідач Виноградова Л. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Виноградової Л.Є.

суддів
Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

при секретарі
Жус І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, за участю третьої особи
Головного управління державної
міграційної служби України в Одеській
області про усунення перешкод у
користуванні власністю та зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання
недійсним шлюбу, визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
усунення від права на спадкування,
визнання права на спадкування за
законом та визнання права власності на
спадкове майно, -

встановила:

ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним
позовом, вказуючи, що 18 вересня 1982 року
між нею та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, 20 квітня 2011
року вона отримала свідоцтво про право
на спадщину за законом, яке видане
Третьою Одеською державною
нотаріальною конторою, відповідно до
якого ОСОБА_4 успадкувала після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 дачний
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

22 квітня 2011 року ОСОБА_4 своє право
власності на будинок АДРЕСА_1
зареєструвала в КП «Одеське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» за
реєстраційним № 29768130.

У зазначеному будинку також
зареєстрований ОСОБА_5 від 15 серпня 2008
року, який мешкає у цьому будинку,
повністю займає його зі своїми
родичами, а також здає відпочиваючим.

Посилаючись на те, що проживання ОСОБА_5
зі своїми родичами у житловому будинку
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4,
перешкоджає ОСОБА_4 розпоряджатися та
користуватися вказаним будинком,
ОСОБА_4 просила суд зобов'язати ОСОБА_5
не перешкоджати їй у користуванні,
розпоряджанні, володінні будинком
АДРЕСА_1.

Не погодившись з вказаним позовом, під
час розгляду справи, ОСОБА_5 звернувся
до суду із зустрічним позовом та з
урахуванням уточнень до нього
посилався на те, що він є далеким
родичем ОСОБА_6

У 2002 році ОСОБА_5 розірвав свій шлюб зі
своєю дружиною ОСОБА_7 та з 2003 року по
день смерті проживав разом з ОСОБА_6, а
саме з початку 2003 року по листопад 2007
року проживав в житловому будинку
АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_6 на
підставі договору дарування від 14
лютого 1997 року, а з листопаду 2007 року в
дачному будинку АДРЕСА_1, де також був
зареєстрований, який належав ОСОБА_6 на
підставі договору міни з доплатою.

Також ОСОБА_5 посилається на те, що у
нього з ОСОБА_6 були сімейні відносини,
що склались та встоялись, вели спільне
господарство, мали взаємні права та
обов'язки. При цьому ОСОБА_5 за власні
кошти надав доплату за міну одного
дачного будинку на інший.

З 2004 року по день смерті ОСОБА_5
опікувався, матеріальне забезпечував
та надавав іншу можливу допомогу
ОСОБА_6, який через тяжку хворобу був в
безпорадному стані, оскільки не міг
самостійне забезпечити умови свого
життя, харчуватися, прибирати за собою,
тобто самостійно виконувати основні
життєві функції, потребував
стороннього догляду, допомоги та
піклування. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер,
всі витрати на утримання, догляд та
поховання вказаної особи ніс саме
ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина на майно, що складалося з
дачного будинку АДРЕСА_1, а з позовної
заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 дізнався, що 20
квітня 2011 року свідоцтво про право на
спадщину за законом після померлого
ОСОБА_6, як спадкоємиці першої черги за
законом, посвідченого та
зареєстрованого в реєстрі за №2 -372
Третьою Одеською державною
нотаріальною конторою ОСОБА_8, отримала
саме ОСОБА_4.

Посилаючись на ці обставини ОСОБА_5
просив зазначене свідоцтво про право
на спадщину за законом скасувати, а
ОСОБА_4 усунути від права на
спадкування за законом, оскільки за
життя ОСОБА_6 розповідав ОСОБА_5, що шлюб
укладався з метою приховання його
нетрадиційних поглядів на стосунки між
чоловіками та уникнення
відповідальності за гомосексуалізм,
після укладання шлюбу вони як чоловік
та жінка жодного дня з відповідачкою не
проживали, і в них ніколи не виникало
подружніх стосунків. За весь час їх
сумісного проживання ОСОБА_5 жодного
разу не бачив щоб ОСОБА_4 до них
приїжджала, та спільних дітей в них
немає.

Окрім цього, світогляд ОСОБА_6 по
відношенню до стосунків між чоловіком
та чоловіком дещо відрізнявся від
традиційних та моральних поглядів
суспільства, оскільки жінки його не
дуже цікавили, а перевагу в спілкуванні
та стосунках він надавав саме
чоловікам.

ОСОБА_5 зі слів ОСОБА_6 було відомо, що
десь в середині 2007 року, ОСОБА_6 їздив в
Київ на зустріч з ОСОБА_4 з метою
розірвати шлюб, укладеного між ними.

При цьому, ОСОБА_5 вважає, що ОСОБА_4
взагалі повинна бути усунута від права
на спадкування за законом, оскільки
починаючи з дня його знайомства з
ОСОБА_6 до дня його смерті він жодного
разу не бачив його колишню дружину, яка
знала про стан здоров'я свого
колишнього чоловіка, розуміла, що
останні роки життя він знаходився у
безпорадному стані, знала про
необхідність надання йому допомоги,
однак свідомо від цього ухилялась,
навіть не цікавилась його
самопочуттям, ніякої допомоги від неї
не надходило, ані моральної, ані
матеріальної, що позбавляє її взагалі
права на спадщину, оскільки вона не
допомагала і не намагалась допомогти
ніяк і нічим своєму колишньому
чоловіку який через дуже тяжку хворобу
знаходився у безпорадному стані,
ОСОБА_5 просив:

- визнати недійсним шлюб, укладеного 18
вересня 1982 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4,
про що Відділом запису актів
громадянського стану по Дарницькому та
Дніпровському районах міста Києва
зроблено актовий запис за № 2352;

- визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 20 квітня 2011
року, виданого ОСОБА_4 після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
посвідченого Третьою Одеською
державною нотаріальною конторою
державним нотаріусом ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за № 2-372;

- усунути від права на спадкування за
законом ОСОБА_4 на спадкове майно,
залишеного після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

- змінити черговість прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавши за ним
право на спадкування за законом, як
спадкоємця першої черги;

- визнати за ним право власності на
дачний будинок АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, який належав
померлому на підставі договору міни
від 30 листопада 2007 року.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 17 грудня 2013 року відмовлено
ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_5 - задоволено.

Визнано недійсним шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_4, зареєстрований 18 вересня 1982
року Відділом запису актів
громадянського стану по Дарницькому та
Дніпровському районах міста Києва,
актовий запис за № 2352.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 20 квітня 2011
року, виданого ОСОБА_4 після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
посвідченого Третьою Одеською
державною нотаріальною конторою
державним нотаріусом ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за № 2-372.

Усунуто від права на спадкування за
законом ОСОБА_4 на спадкове майно,
залишеного після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінено черговість прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавши за ОСОБА_5 право
на спадкування за законом, як
спадкоємця першої черги.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на
дачний будинок АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, який належав
померлому на підставі договору міни
від ЗО листопада 2007 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 та
про задоволення її позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 суд виходив
з того, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є
недійсним, ОСОБА_4 ухилялася від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця, ОСОБА_5 проживав із ОСОБА_6
однією сім'єю не менш 5 років до дня
відкриття спадщини.

Між тим, з таким висновком суду судова
колегія погодитися не може.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається і це не
оспорюється ОСОБА_5, що згоду на
реєстрацію в садовому будинку ОСОБА_5
ОСОБА_6 надав тільки 15.08.2008 року (а.с. 59), в
той час як ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Будь-яких інших достовірних доказів
стосовно проживання однією сім'єю не
менш 5 років до часу смерті ОСОБА_6
ОСОБА_5 не надав.

Більш того, ОСОБА_5 в позовній заяві
стверджує, що на час 30.11.2007 року -
укладення договору міни з доплатою він
надав особисті заощадження в розмірі 8
000 доларів США для того, що відбувся цей
договір (а.с. 146 зв.), але доплата була
зроблена не ОСОБА_6, а ОСОБА_6 ОСОБА_9 в
розмірі 454 500 грн., про що свідчить
договір міни від 27.11.2007 року (а.с. 144).

Доводи ОСОБА_5 про те, що ці гроші ОСОБА_6
роздав своїм кредиторам матеріалами
справи не підтверджуються.

Доказів того, що ОСОБА_5 за свої гроші
купував дорогі ліки для ОСОБА_6 в період
хвороби в матеріалах справи не мається.

Посилання в позовній заяві ОСОБА_5 на
те, що ОСОБА_6 в 2008 році бажав
переоформити на ОСОБА_5 спірний будинок
не може бути підставою для визнання за
ОСОБА_5 права на спадщину.

Будь-яких відомостей, що ОСОБА_5, як він
стверджував у зустрічній заяві, є
далеким родичем ОСОБА_6, ОСОБА_5 не
надав.

Що стосується пояснень свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_3, то ці показання не є
конкретними, носять припущенний
характер.

Крім того, зустрічна позовна заява
ОСОБА_5 суперечить поясненням
представника ОСОБА_5 у судовому
засіданні стосовно мети укладення
договору міни.

Таким чином, ОСОБА_5 не надав
достовірних доказів в підтвердження
проживання с ОСОБА_6 однією сім'єю не
менш 5 років до часу відкриття спадщини.

Сам по собі факт понесення ОСОБА_5
витрат на поховання, на догляд,
лікування ОСОБА_6 не є правовим доводом
для визнання ОСОБА_5 спадкоємцем за
законом, а може бути, при наданні
відповідних доказів відшкодовані в
порядку вимог ст. 1232 ЦК України.

Відповідно ст. 45 КпШС України шлюб може
бути визнаний недійсним в разі
реєстрації шлюбу без наміру створити
сім'ю (фіктивний шлюб).

Будь-яких доказів того, що шлюб ОСОБА_4 з
ОСОБА_6, який був укладений 18 вересня 1982
року (а.с. 173), не мав наміру створити
сім'ю, в матеріалах справи не мається.

Крім того, позов про визнання шлюбу
недійсним не пред'явлений одним із
подружжя чи прокурором, до того ж,
ОСОБА_12 в позовній заяві стверджував,
що в 2007 році ОСОБА_6 їздив на зустріч з
ОСОБА_4 з метою розірвати шлюб (а.с. 148),
що виключає визнання шлюбу недійсним.

За положеннями ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 сама є людиною похилого віку,
непрацездатною, має не значний розмір
пенсії, в час коли був хворий ОСОБА_6
матір ОСОБА_4 - ОСОБА_13 теж була хвора
(а.с. 108-120) та потребувала стороннього
догляду, ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_6 до ОСОБА_4
за допомогою не зверталися, до того ж
наприкінці 2007 року у ОСОБА_6 були гроші
від обміну будинку - 454 500 грн.

В даному конкретному випадку не можна
вважати, що ОСОБА_4 ухилялася від
надання допомоги ОСОБА_6 До того ж,
ксерокопія довідки про інвалідність
ОСОБА_6 на а.с. 65 належним чином не
завірена.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про
усунення перешкод у праві
користування, володіння, розпорядження
своєю власністю ОСОБА_4 посилалася на
те, що вона має свідоцтво на право на
спадщину за законом від 20.04.2011 року,
виданого державним нотаріусом на
дачний будинок АДРЕСА_1, але відповідач
ОСОБА_5 перешкоджає їй користуватися,
володіти та розпоряджатися своєю
власністю.

Доводи ОСОБА_4 підтверджені свідоцтвом
про право на спадщину за законом (а.с. 6),
реєстрацією дачного будинку АДРЕСА_1
(а.с. 7), домовою книгою (а.с. 58-59),
поясненнями відповідача ОСОБА_5 в
судових засіданнях.

Аналізуючи всі докази в сукупності,
судова колегія вважає, що позов ОСОБА_4
підлягає задоволенню.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
ст.ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 17 грудня 2013 року скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої
особи Головного управління державної
міграційної служби України в Одеській
області про усунення перешкод у
користуванні власністю - задовольнити,
в зустрічному позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про визнання недійсним шлюбу, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину, усунення від права на
спадкування, визнання права на
спадкування за законом та визнання
права власності на спадкове майно -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко