Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц/797/252/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого судді - Володіної Л.В.,

суддів - Лівінського С.В.,
Саліхова В.В.,

секретар - Мазнєв Ю.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського
районного суду м.Севастополя від 23
жовтня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до відповідачки, просив суд
стягнути з неї аліменти на утримання
дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно з дати подання позову до
досягнення дитиною повноліття. Вимоги
позову мотивовані тим, що дитина
проживає разом з позивачем,
відповідачка є матір'ю дитини,
матеріальну допомогу на утримання
дитини не надає.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Севастополя від 23 жовтня 2013 р. позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідачка подала апеляційну скаргу,
в якій ставить питання про скасування
рішення суду першої інстанції, як
ухваленого при неправильному
застосуванні норм матеріального права,
порушенні норм процесуального права,
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, просить ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін по справі, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що згідно
свідоцтва про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 (а.с. 3).

З матеріалів справи вбачається, що
сторони по справі з 2001 р. по 2009 р.
перебували у фактичних шлюбних
відносинах. З 2009 р., за домовленістю
батьків, їх дитина проживала з матір'ю -
ОСОБА_4, до липня 2011 р. коли ОСОБА_3 без
згоди ОСОБА_4 забрав малолітню доньку і
став проживати з нею в АДРЕСА_1
(обставини встановлені рішенням
Апеляційного суду м. Севастополя від
05.08.2013 р.).

10.01.2012 р. ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом про визначення місця
проживання дитини з нею.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Севастополя від 12 грудня 2012 року місце
проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
визначено з батьком ОСОБА_3 (а.с. 18-19).

Рішенням Апеляційного суду м.
Севастополя від 05 серпня 2013 року
зазначено рішення скасовано, ухвалено
нове про визначення місця проживання
дитини з матір'ю ОСОБА_4 (а.с. 55-56).

Задовольняючи позов про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання дитини до досягнення нею
повноліття, суд першої інстанції не
перевірив, чи набрало законної сили
рішення Ленінського районного суду м.
Севастополя від 12.12.2012 р., яким
визначено місця проживання дитини з
батьком; не врахував, що на час розгляду
справи в суді першої інстанції
зазначено рішення було скасовано.

Враховуючи, що в період часу з липня 2011
року по 05 серпня 2013 р. включно (дата
ухвалення рішення Апеляційним судом м.
Севастополя) дитина проживала з
батьком, перебувала на його утриманні,
докази надання матеріальної допомоги
відповідачем у той період часу в
матеріалах справи відсутні, колегія
суддів приходить до висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позову і стягнення
аліментів на утримання дитини на
користь позивача за період з 21.11.2011 р.
(дата пред'явлення позову) до 05.08.2013 р.
включно. Підстави для стягнення
аліментів на користь позивача після
набрання законної сили рішенням
Апеляційного суду м. Севастополя від
05.08.2013 р. про визначення місця
проживання дитини разом з матір'ю
відсутні.

Підстав для зміни розміру аліментів, що
визначений, суду не надано.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги про порушення судом
норм процесуального права, оскільки в
матеріалах справи відсутні відомості
про сповіщення відповідача про час і
місце розгляду справи (ст.76 ЦПК
України). Розглядаючи справу у
відсутності відповідачки, суд не
з'ясовав усі обставини, що мають
значення для справи, що призвело до
неправильного її вирішення.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків суду обставинам справи, при
порушенні норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180-183, ч.1 ст.191 СК
України, ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,3,4
ч.1 ст.309, ст.ст.313-317 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Севастополя від 23 жовтня 2013 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення про часткове
задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менш
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи утримання з 21.11.2011
р. по 05.08.2013 р. включно.

Стягнення аліментів допустити до
негайного виконання в межах місячного
платежу.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, судовий збір на користь
держави в розмірі 114,70 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Л.В. Володіна

Судді - С.В. Лівінський

- В.В. Саліхов