Справа № 201/1725/14-ц
Провадження № 2/201/885/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
Жовтневий
районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді Браги А.В.,

при секретарі - Лампіки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2014 року позивач звернулась до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська із позовною заявою до
ОСОБА_2, в якій просила суд стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання малолітньої
дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі у розмірі 1000, 00
гривень на дитину щомісяця, починаючи
стягувати з дня пред'явлення позову до
суду і до досягнення дитиною
повноліття. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач послалась на те,
що 17 червня 2006 року між позивачем та
відповідачем був зареєстрований шлюб.
Від шлюбу сторони мають малолітню
дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
на даний час проживає разом із
позивачем і знаходиться на її
утриманні. З листопада 2013 року
відповідач спільно з позивачем та
дитиною не проживає. Відповідач
ухиляється від утримання дитини та
надання грошових коштів.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином.

Одночасно від сторін до суду надійшли
письмові заяви про розгляд справи за їх
відсутності від 13 лютого 2014 року.
Позивач в своїй заяві наполягала на
задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідач в письмовій заяві проти
задоволення позову не заперечував.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 17 червня 2006 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, Жовтневим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області було укладено шлюб, про що було
зроблено актовий запис НОМЕР_4

21 травня 2010 року від шлюбу у подружжя
народилась дитина - донька ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3 від 02 червня 2010
року, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідно до довідки виданої
житлово-будівельним кооперативом № 326
м.Дніпропетровська від 06 січня 2014 року,
за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3 та
ОСОБА_3

Правовідносини, які виникли між
сторонами, врегульовані нормами
Сімейного кодексу України, Законом
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік».

Так, відповідно до положень ст. 180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 17 Постанови «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року № 3, за відсутності домовленості
між батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Згідно ст. 181 СК України, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. 182 СК України визначено,
що при визначенні розміру аліментів
суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші істотні обставини.

Відповідно до ст. 183 СК України, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на утримання
дитини, яка буде стягуватися до
досягнення дитиною повноліття.

Нормою ст. 191 СК України передбачено, що
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ст. 367 ч. 2 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Положенням ст. 174 ЦПК України визначено,
що у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Оцінюючи дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
вважає їх належними, допустимими та
достатніми для прийняття рішення у
справі по суті.

На підставі таких доказів, наведених
вище норм діючого законодавства,
зважаючи на те, що відповідач є батьком
спільної з позивачем малолітньої
дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку
зобов'язаний утримувати до досягнення
нею повноліття, враховуючи що позивач
просить стягнути аліменти на утримання
дитини у твердій грошовій сумі у
розмірі 1000, 00 гривень щомісяця до
досягнення дитиною повноліття, а
відповідач не заперечував проти
позовних вимог, суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 180, 182 - 184, 191 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 174, 212 - 215, 367
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) аліменти на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1
ІПН НОМЕР_2) на утримання дитини - доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій
сумі, що становить 1000, 00 гривень на
місяць, починаючи з 06 лютого 2014 року до
досягнення дитиною повноліття,
допустивши негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
розмірі місячного платежу.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня отримання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя:

А.В. Брага