Номер провадження 2/754/924/14
РІШЕННЯ

Іменем України

14.04.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді
Клочко І.В.

при секретарях
Ліщитович К.О., Козійчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного
кооперативу «Текстильщик» про
застосування позовної давності та
скасування боргу та за зустрічним
позовом Житлово-будівельного
кооперативу «Текстильщик» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Житлово-будівельного
кооперативу «Текстильщик» (далі по
тексту ЖБК «Текстильщик») про
застосування строку позовної давності
та визнання боргу недійсним. Свої
позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2002
року своєчасно сплачує комунальні
платежі, однак в червні 2006 року
отримала рахунок з боргом за
комунальні послуги у розмірі 4653,85 грн.,
при цьому в рахунках за
березень-травень 2006 року вказаний борг
був відсутній, тому даний борг є
необґрунтованим, на підставі чого
позивачка була змушена звернутися до
суду.

Позивачем ОСОБА_1 були уточнені позовні
вимоги в частині визнання боргу в сумі
4252,32 грн. не дійсним. Позивач просила
борг в сумі 4252,32 грн. скасувати.

27.01.2014 року представником відповідача
було подано зустрічну позовну заяву, в
якій просить стягнути солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЖБК
«Текстильщк» заборгованість за
спожиті житлово-комунальні послуги за
період з 01.01.2003 року по 01.01.2014 року з
урахуванням інфляційного нарахування
та 3% річних суму в розмірі 12056,91 грн. та
витрати на правову допомогу у розмірі
1218,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує
тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своєчасно та у
повному обсязі не сплачують надані їм
житлово-комунальні послуги, що ставить
ЖБК у складне фінансове становище, що
ускладнює проведення своєчасних
розрахунків з виконавцями послуг.

В судовому засіданні представник
позивача та її представник за основним
позовом позовні вимоги за викладеними
в позові обставинами та просили суд
задовольнити їх в повному обсязі, в
задоволенні зустрічного позову
просили відмовити, враховуючи
застосування строку позовної давності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила,
що після отримання рахунку з
заборгованістю за комунальні платежі
неодноразово зверталася до голови ЖБК
«Текстильщик» з проханням пояснити і
помісячно розписати заборгованість,
однак у відповіді відповідач
звинувачував позивача в злісному
ухиленні сплати боргу за комунальні
послуги.

Представники відповідача проти
позовних вимог ОСОБА_1 заперечували та
просили в задоволенні позову
відмовити, пояснивши, що перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Як вбачається з розрахунку
заборгованості, боржник сплачують
деякі платежі у розмірі, що більше ніж
місячне нарахування, також враховуючи
те, що позивачка впродовж 2007-2009 років
частково гасила заборгованість
свідчить про визнання ОСОБА_1
заборгованість та переривання
позовної давності.

В судовому засіданні відповідач за
зустрічним позовом ОСОБА_2
заперечувала проти задоволення
зустрічного позову, посилаючись на
застосування строку позовної давності.

Вислухавши пояснення позивача та
його представника, відповідача, його
представника, вивчивши матеріали
позовної заяви, зустрічної позовної
заяви та дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, судом
встановлено наступне.

Відповідно до статуту, ЖБК
«Текстильщик» організований з метою
забезпечення житлом членів
кооперативу і членів їх сімей шляхом
будівництва одного дев'ятиповерхового
будинку на 216 квартир за власні кошти
членів кооперативу, а також для
наступної експлуатації та управління
цим будинком (а.с.87).

Згідно з реєстраційним посвідченням
від 25.12.2006 року виданого Київським
міським бюро технічної інвентаризації,
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1.

Відповідно до довідки форми №3, виданої
17.02.2014 року ЖБК «Текстильщик» в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1
та ОСОБА_2 (а.с.134).

Згідно п. 15 статуту ЖБК «Текстильщик»,
платня за користування тепловою та
електричною енергією, газом,
водопроводом та каналізацією в будинку
кооперативу проводиться по тарифам,
встановленим для державного житлового
фонду (а.с.89).

Судом встановлено, що позивачка
зверталася до відповідача щодо
роз'яснення заборгованості за
комунальні послуги, однак в наданій
відповіді було тільки запропоновано
укласти договір про реструктуризацію
боргу, а у разі несплати боргу, будуть
вжиті заходи примусового характеру
через судові органи (а.с.22).

Також з матеріалів справи вбачається,
що позивачка неодноразово зверталася в
установи щодо неправомірності
нарахування заборгованості за
комунальні послуги.

Статтею 21 ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги», передбачено, що виконавець
зобов'язаний: забезпечувати
своєчасність та відповідну якість
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору, в
тому числі шляхом створення систем
управління якістю відповідно до
національних або міжнародних
стандартів; надавати в установленому
законодавством порядку необхідну
інформацію про перелік
житлово-комунальних послуг, їх
вартість, загальну вартість місячного
платежу, структуру цін/тарифів, норми
споживання, режим надання
житлово-комунальних послуг, їх
споживчі властивості тощо; розглядати
у визначений законодавством термін
претензії та скарги споживачів і
проводити відповідні перерахунки
розміру плати за житлово-комунальні
послуги в разі їх ненадання або надання
не в повному обсязі, зниження їх якості;
вести облік вимог (претензій)
споживачів у зв'язку з порушенням
порядку надання житлово-комунальних
послуг, зміною їх споживчих
властивостей та перевищенням термінів
проведення аварійно-відновлювальних
робіт

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особу
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України, загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Так ст. ст. 256, 257 ЦК України, передбачено,
що особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права і інтересу в межах певного
строку.

При цьому слід зазначити, що позивач
ОСОБА_1 має право на подачу заяви про
застосування позовної давності лише у
випадку звернення ЖБК «Текстильщик» до
суду з позовом про стягнення
заборгованості.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 подано позов
про застосування строку позовної
давності до подачі позову ЖБК
«Текстильщик», суд вважає, що в даному
випадку позовні вимоги про
застосування строку позовної давності
та скасування боргу - не обґрунтованими
та таким, що не підлягають задоволенню.

В зустрічній позовній заяві
представник позивача ЖБК
«Текстильщик» просить стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заборгованість за спожиті
житлово-комунальні послуги за період з
01.01.2003 року по 01.01.2014 року в сумі 12056,91
грн.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», споживач
зобов'язаний:

оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом; у разі несвоєчасного
здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги сплачувати
пеню у встановлених законом чи
договором розмірах.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України,
передбачено, що власність зобов'язує.

Таким чином, позовні вимоги до
ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки
остання не є власником квартири, а тому
не зобов'язана сплачувати за спожиті
комунальні послуги.

Суд не бере до уваги пояснення
представника ЖБК «Текстильщик» щодо
переривання строку позовної давності,
в зв'язку з тим, що щомісячна сплата
позивачем за період з 2007 по 2009 роки
за комунальні послуги в більшій сумі
ніж зазначено в розрахунках на сплату
комунальних послуг, не є свідченням
визнання останнім свого боргу за
попередній період та підставою для
переривання перебігу строку позовної
давності.

Судом встановлено, що з січня 1997 року по
вересень 2001 року відповідачка ОСОБА_1
не сплачувала за комунальні послуги в
повному обсязі, а з жовтня 2001 року
почала сплачувати кошти, враховуючи те,
що ОСОБА_1 просить застосувати строк
позовної давності, а представником ЖБК
«Текстильщик» не надано доказів про
поважність пропуску строку, суд вважає
обґрунтованим застосувати строк
позовної давності, у зв'язку з чим у
задоволенні зустрічного позову
відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 256, 257, 317, 319 ЦК України, ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 60,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Житлово-будівельного кооперативу
«Текстильщик» про застосування
позовної давності та скасування боргу -
відмовити.

В задоволенні зустрічної позовної
заяви Житлово-будівельного
кооперативу «Текстильщик» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Головуючий: