Справа № 4127/9415/13-ц
Провадження № 22ц/782/928/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганскої області в
складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б., Луганської В.М.

при секретарі: Аліханян Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 05 лютого 2014 року
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої
злочином.

ВСТАНОВИЛА :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до
суду з зазначеним позовом, в
обґрунтування якого послалось на
наступні обставини.

18.11.2006 року ОСОБА_1, діючи умисно та
з корисливих мотивів, перебуваючи у
приміщенні магазину з продажу
мобільних телефонів за адресою:
Луганська область, м. Краснодон, вул.
Петра Котова, шляхом обману, незаконно
склала від імені гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без його згоди та відома
кредитну заявку на отримання кредитних
коштів у банківській установі і, таким
чином, оформила кредитну угоду №
DNH4KS70700964 на отримання споживчого
кредиту у розмірі 9796грн. Отримані
грошові кошти ОСОБА_1 використала на
власні потреби.

Ухвалою Свердловського міського
суду Луганської області від 28.10.2013 року
ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної
відповідальності за ст. 190ч.2 КК України
у зв'язку із закінченням строку
давності притягнення до кримінальної
відповідальності.

Злочинними діями ОСОБА_1
банківській установі було спричинено
матеріальну шкоду в розмірі 106667,84грн. і
тому ПАТ КБ «ПриватБанк» у своєму
позові ставило питання про стягнення з
відповідача відшкодування спричиненої
матеріальної шкоди в розмірі 106667,84грн.

Рішенням Свердловського міського
суду Луганської області від 05.02.2014 року
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
були задоволені частково, а саме суд
стягнув з відповідача ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заподіяну
майнову шкоду в сумі 9796грн. В іншій
частині позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» були залишені без
задоволення.

З даним рішенням не згоден позивач -
ПАТ КБ «ПриватБанк», в апеляційній
скарзі просить його змінити в частині
визначення розміру відшкодування
матеріальної шкоди та стягнути з
ОСОБА_1 відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 106667,84грн.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача скаргу
підтримав.

Відповідач в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилась, про
час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду, колегія
суддів судової палати приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції у
відповідності до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК
України були повно і всебічно
дослідженні обставини справи та дана
належна оцінка доказам, на які сторони
посилалися в суді першої інстанції. Суд
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так судом встановлено, що 18.11.2006
року відповідач ОСОБА_1 оформила
договір № DNH4KS70700964 на отримання
споживчого кредиту у розмірі 9796грн. від
імені позичальника - ОСОБА_2, без відома
і згоди останнього з метою заволодіння
чужим майном. При цьому ОСОБА_1 ввела
сторону позикодавця в оману щодо своїх
дійсних намірів при оформленні
договору, а саме заволодіння чужим
майном без наміру його повернення
шляхом перекладення відповідальності
на іншу особу. Протиправність
поведінки відповідача підтверджується
Ухвалою Свердловського міського суду
Луганської області від 28.10.2013 року, якою
ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі ст.49КК
України у зв'язку з закінченням
строків давності притягнення до
кримінальної відповідальності. (а.с.22).

З урахуванням зазначених обставин
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку стосовно того, що в даному
випадку зобов'язальні правовідносини
між сторонами у справі не виникли, а
відтак підстави для покладення на
відповідача обов'язку по відшкодуванню
збитків відповідно до положень ст. 623
ЦК України, а саме обов'язку щодо
відшкодування як прямих збитків так і
упущеної вигоди, відсутні. Судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції стосовно того, що між
сторонами виникли деліктні
зобов'язання тобто зобов'язання, що
виникають із заподіяння шкоди, а тому
ОСОБА_1 повинна нести деліктну
(недоговірну) відповідальність
відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України.
Тому суд першої інстанції дійшов
огрунтованого висновку стосовно
необхідності покладення на
відповідача обов'язку по відшкодуванню
прямої дійсної шкоди, яка становить
суму отриманого кредиту в розмірі
9796грн.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що в даному випадку підлягають
стягненню і нараховані проценти за
користування кредитними коштами не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
сума нарахованих процентів в даному
разі є по своїй суті упущеною вигодою,
яка може бути відшкодована лише у тому
разі, якщо шкоду завдано внаслідок
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання, що випливає з
договору, проте в даному випадку, як вже
зазначалося вище, має місце
спричинення позадоговірної шкоди, яка
підлягає відшкодуванню на підставі
ст.1166 ЦК України у вигляді прямої
дійсної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що рішення суду
відповідає вимогам закону, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції і не
можуть бути підставою для зміни чи
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів судової
палати,-

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Свердловського міського
суду Луганської області від 05 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ця ухвала апеляційного суду
набирає чинності негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий:

Судді: