ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"17" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання майна спільним
сумісним майном подружжя та його поділ,
суд -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання майна
спільним сумісним майном подружжя та
його поділ шляхом визнання за ним права
власності на його частку. Вважаючи, що
ними як подружжям за спільні кошти було
набуто нерухоме майно, відтак воно має
належати їм на праві спільної сумісної
власності, й визнано за ним право
власності на ? його частку.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_4, діючий на
підставі довіреності від 05 грудня 2013
року (а.с.11), позовні вимоги підтримав з
тих же підстав, просив їх задовольнити:
визнати квартиру АДРЕСА_1 - спільною
сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
відповідно, визнати за кожним із сторін
право власності на ? частину вказаної
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з»явилась, про час та місце
розгляду справи повідомлена згідно
чинного законодавства належним чином -
рекомендованою поштою з повідомленням
про вручення (а.с. 16, 23).
За таких підстав судом відповідно до
положень статті 224 ЦПК України визнано
за можливе ухвалити по даній справі
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів та заяви позивача.
Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з»ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши
докази, які мають істотне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, з урахуванням визнання
відповідачем позовних вимог, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
із наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони - є
колишнім подружжям; в шлюбі перебували
з 08 червня 1997 року (а.с.5), який розірвано
20 лютого 2010 року (а. с. 6). Від шлюбу мають
двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7, 8).
У період шлюбу сторонами набуто майно -
квартиру АДРЕСА_1, право власності на
яку оформлено на відповідачку (а.с.9).
Оскільки вказане майно набуте
сторонами в період шлюбу, тому є
об»єктом спільної сумісної власності
Спільною сумісною власністю подружжя,
що підлягає поділу (статті 60 СК України,
ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до
частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім»я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом. Спільною сумісною власністю
подружжя, зокрема, можуть бути:
квартира, жилі й садові будинки,
земельні ділянки та насадження на них,
продуктивна і робоча худоба, засоби
виробництва, транспортні засоби;
грошові кошти, акції та цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі,
грошові кошти та майно, належне
подружжю та іншими зобов»язальними
правовідносинами, тощо, відповідно до
п.23 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділу
спільного майна подружжя».
Згідно частини 1 статті 70 СК України у
разі поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом (частина 3 статті 368 ЦК України).
Судом встановлено, що шлюбного
договору у сторін немає.
Крім того, з визначених підстав суд
вважає за необхідне визнати за кожним
із сторін право власності на ? частку
квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_3 на підставі
Свідоцтва про право власності від 15
вересня 2005 року, виданого на підставі
Наказу Головного управління житлового
забезпечення від 07 вересня 2005 року №
1680-С/КІ, зареєстрованого в Київському
міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об"єкти нерухомого майна
року, залишивши її у їх спільній
частковій власності.
Відповідно до ч.1, 2, 4, 5 ст. 71 СК України
майно, що є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускаються лише за його згодою, крім
випадків, передбачених ЦК України.
Присудження одному із подружжя
грошової компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. При
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК України,
за умови звернення подружжя (одного з
них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК
України) та попереднього внесення на
депозитний рахунок відповідної
У тому разі, коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток без
застосування грошової компенсації і
припинення права власності одного з
подружжя на його частку в такому майні,
суд визнає ідеальні частки подружжя в
цьому майні без його реального поділу і
залишає майно у їх спільній частковій
Відтак, є всі підстави визнати ідеальні
частки сторін щодо квартири АДРЕСА_1
рівними, без реального поділу і
залишити квартиру у їх спільній
частковій власності.
За таких правових підстав та
встановлених правовідносин, суд
вважає, що вимоги є обґрунтованими,
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню; обставини, що
спростовують позовні вимоги, судом не
Приймаючи до уваги предмет даного
спору, наслідки його розгляду судом,
суд вважає за необхідне застосувати
положення частини 1 статті 88 ЦПК
України. Так стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
Позивачем при подачі позову до суду
сплачено судовий збір в сумі 3441 грн. 00
коп. (а.с.1), який за його проханням
підлягає стягненню з відповідача на
його користь у 50% розмірі, тобто 1 720
На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 68-71 СК України, Постанови № 11 від
21 грудня 2007 року Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділу спільного майна
подружжя» ст. ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58,
59, 60, 62, 64, 83, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218,
224, 293, 294 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання майна спільним сумісним
майном подружжя та його поділ,
Визнати квартиру АДРЕСА_1 - спільною
сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
на праві приватної власності ОСОБА_3 на
підставі Свідоцтва про право власності
від 15 вересня 2005 року, виданого на
підставі Наказу Головного управління
житлового забезпечення від 07 вересня
2005 року № 1680-С/КІ, зареєстрованого в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об"єкти нерухомого майна
Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
їй на праві приватної власності на
підставі Свідоцтва про право власності
від 15 вересня 2005 року, виданого на
підставі Наказу Головного управління
житлового забезпечення від 07 вересня
2005 року № 1680-С/КІ, зареєстрованого в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об"єкти нерухомого майна
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 720
(одна тисяча сімсот двадцять) грн. 50
(п»ятдесят) коп. - судового збору.
За письмовою заявою відповідача, яку
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії заочного рішення до
суду першої інстанції, заочне рішення
може бути переглянуто судом, який
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Строк, протягом якого розглядатиметься
заява відповідача про перегляд
заочного рішення не включається до
строку на апеляційне оскарження
рішення.

Позивач вправі оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
передбаченому ЦПК України, подавши до
апеляційного суду м. Києва апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня його
проголошення через Дарницький
районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Копію заочного рішенні невідкладно
направити відповідачу після його
проголошення рекомендованою поштою (зі
зворотнім повідомленням).

Суддя:

Коренюк А.М.