Справа № 421/4558/13-ц
Провадження № 2/421/127/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2014 р. Первомайський міський
суд Луганської області

в складі : головуючого судді
Овчаренко О.Л.

при секретарі
Басовій Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Первомайську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Первомайської територіальної
громади в особі Первомайської міської
ради Луганської області про визнання
угоди купівлі-продажу будинку дійсною,
визнання права власності на житловий
будинок, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом,
який в подальшому уточнив, посилаючись
на те, що 05 липня 1998 року ним був
придбаний житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, з
побутовими та господарськими будовами.
Будинок був придбаний у ОСОБА_2, який
того ж року переїхав на постійне місце
проживання до Росії, який по теперішній
час значиться власником цього будинку.
Будинок був придбаний ним у ОСОБА_2 за
700 гривень, які були рівні на той час 350
доларам США. Гроші згідно їх
домовленості він одразу передав ОСОБА_2
у присутності сусідів.

З липня 1998 року він став
проживати у будинку, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1, зі своєю сім'єю.

Про купівлю будинку та передачу
ним грошей за будинок письмово була
складена договір-угода у вигляді
розписки. ОСОБА_2 передав йому усі
документи на будинок та зобов'язався
надіслати йому документи для законного
оформлення будинку у власність.
Нотаріально договір купівлі-продажу
будинку вони не оформили, тому що у
ОСОБА_2 не було часу, так як йому
терміново потрібно було їхати.

Він вважав, що всі дії з ОСОБА_2
вони зробили правильно, і він законно
придбав у ОСОБА_2 будинок, розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, надалі ОСОБА_2 так і не
вислав йому документи, необхідні для
оформлення ним у нотаріуса права
власності на цей будинок. Крім того,
ОСОБА_2 сам не приїхав для оформлення
договору купівлі-продажу будинку та не
повідомив його про адресу свого
проживання в Росії, у зв'язку із чим він
так і не зміг оформити на себе
нотаріально купівлю будинку.

З 1998 року до теперішнього часу
він проживає у спірному будинку,
доглядає за ним, утримає його в
належному стані, поліпшує умови життя в
даному будинку, здійснює оплату за всі
комунальні послуги, в той час як ОСОБА_2
залишив своє житло та більше 15 років
ніякого інтересу до будинку не
проявляє.

Він вважає, що ним законно
придбане право власності на будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, тому
що ним повністю були виконані всі
зобов'язання по угоді з ОСОБА_2 в
частині придбання даного будинку.

Просить визнати угоду між ним та
ОСОБА_2, укладену 05.07.1998 року, згідно
якої він придбав у ОСОБА_2, а ОСОБА_2
продав йому будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, тобто угоду
купівлі-продажу будинку дійсною;
визнати за ним право власності на
житловий будинок загальною площею 40,4
кв.м., житловою площею 19,5 кв.м.,
розташований за адресою: Луганська
область, АДРЕСА_1,з побутовими та
господарськими будовами: прибудова- а-1,
ганок - кр, сараї - Д, Д-1, вбиральня-У,
огорожа-2,3,4, водопровід -5,6.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений через
оголошення в газеті «Наша газета» № 193 (
3856) від 28.12.2013 р. Про причини неявки суд
не повідомив.

В судове засідання представник
відповідача Первомайської
територіальної громади в особі
Первомайської міської ради Луганської
області Олефіренко О.О. не з»явився, від
нього надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, по суті
позовних вимог зазначеної заяви
заперечень не має.

Представник Реєстраційної служби
Первомайського міського управління
юстиції не з»явився, надав заяву про
розгляд справи в його відсутність,
заперечень проти задоволення позову
не має.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснив, що з 1982 року він проживає за
адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_1 є його сусідом,
який протягом 15-ти років проживає за
адресою: АДРЕСА_1. До цього в
зазначеному будинку жив ОСОБА_2, який
продав будинок ОСОБА_1 Після цього
ОСОБА_2 поїхав до Росії, і більше він
його не бачив. В розписці від 05.07.1998 р., в
якій йдеться мова про те, що ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_1 гроші за будинок,
стоїть його підпис.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснив, що він проживає за адресою:
АДРЕСА_3. ОСОБА_1 є його сусідом, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2
був колишнім хазяїном цього будинку.
ОСОБА_1 живе в зазначеному будинку
більше 10-ти років, бо купив його у
ОСОБА_2. Був випадок, коли ОСОБА_1 позвав
його, як сусіда, щоб він поставив підпис
в розписці, яка свідчила про те, що він
купив у ОСОБА_2 будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 в його
присутності віддав ОСОБА_2 гроші в сумі
300 або 350 доларів США в якості плати за
будинок. Після цього ОСОБА_2 кудись
поїхав, і більше він його не бачив.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
свідків, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню за наступних підстав.

В суді встановлено:

Згідно довідки № 170 від 23.10.2013 р. КП
«Первомайське міське госпрозрахункове
бюро технічної інвентаризації»
Первомайської міської ради Луганської
області станом на 01.01.2013 р. право
приватної власності на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Первомайською
держнотконторою 09.11.1995 р. реєстр № 3382 (
а.с. 10).

З акту депутата Первомайської міської
ради від 18.10.2013 року вбачається, що в
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1, з липня 1998 року по теперішній
час проживає ОСОБА_1 зі своєю родиною на
підставі домовленості з ОСОБА_2 про
купівлю будинку і оплату за нього.
Власник будинку ОСОБА_2 в липні 1998 року
виїхав на постійне місце проживання до
Росії і в даному будинку не проживає
більше 15-ти років. Протягом всього
проживання в будинку ОСОБА_1 постійно
ремонтує будинок, утримує його в
належному стані, покращує умови життя в
будинку, здійснює оплату всіх
комунальних послуг ( а.с. 13).

Розписка від 05.07.1998 р. (а.с. 11) свідчить
про те, що ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 отримав гроші в сумі 350 доларів
США за належну йому ділянку по АДРЕСА_1,
від ОСОБА_1, зобов»язується вислати
йому відсутні документи для законного
оформлення будинку, у зв»язку з його
виїздом до Російської Федерації.
Претензій до ОСОБА_1 не має.

Згідно довідки депутата Первомайської
міської ради від 27.10.2013 року ОСОБА_1, 1968
року народження, мешкає в м.
Первомайську по АДРЕСА_1, але
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4. За
місцем реєстрації ОСОБА_1, не мешкає 20
років, оскільки будинок не придатний
для проживання ( а.с. 14).

На підставі звіту про оцінку житлового
будинку з прибудовами , розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа
будинку складає 40,4 кв.м., житлова площа -
19,5 кв.м, на земельній ділянці
розташовані: два сараї, вбиральня,
огорожа. Будівля знаходиться в
задовільному технічному стані,
приміщення підготовлене до
капітального ремонту ( а.с. 15-17).

Згідно ст.328 ЦК України право власності
виникає з підстав, що не суперечать
закону, в тому числі за правочинами.
Право власності вважається придбаним
правомірно, якщо неправомірність прямо
не витікає з закону, чи незаконність
права власності не встановлена судом.

Ст. 209 ЦК України передбачено, що
правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках
встановлених законом або домовленістю
сторін. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими ст. 219 цього кодексу.

Суд може визнати такий правочин
дійсним, якщо буде встановлено, що він
відповідав справжній волі особі, яка
його вчинила, а нотаріальному
посвідченню правочину перешкоджала
обставина, яка не залежала від її волі.

Відповідно до ст. 220 ЦК України 2003 року
та ст. 47 ЦК України 1963 року, яка діяла на
момент укладення угоди, якщо одна із
сторін повністю або частково виконала
угоду, яка потребує нотаріального
посвідчення, а друга сторона
ухиляється від нотаріального
посвідчення угоди, суд вправі на вимогу
сторони, що виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В такому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не
вимагається.
Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України 2003 року щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності цим Кодексом, його положення
застосовуються до тих прав і
обов»язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду у
п.4 постанови від 28.04.1978 р. №3 «Про судову
практику в справах про визнання угод
недійсними» з підстав недодержання
нотаріальної форми визнаються
недійсними тільки угоди, які
відповідно до чинного законодавства
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню, зокрема
договори довічного утримання, застави,
купівлі-продажу, міни або дарування
жилого будинку (квартири), дарування
іншого майна.

Якщо така угода виконана повністю або
частково однією із сторін, а друга
сторона ухиляється від її
нотаріального оформлення, суд на
підставі ч.2 ст. 219 ЦК України за вимогою
сторони, яка виконала угоди, її
правонаступників або прокурора вправі
визнати угоду дійсною. Однак, це
правило не може бути застосовано якщо
сторонами не було досягнуто згоди з
істотних умов угоди.

На підставі наданих доказів суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виконали угоду купівлі-продажу
будинку, а саме ОСОБА_1 передав ОСОБА_2
гроші за спірний будинок, що
підтверджується розпискою (а.с.11), і,
починаючи з липня 1998 року ОСОБА_1
утримує даний будинок, сплачує всі
необхідні платежі, тобто прийняв майно
у власність. Але нотаріальне
посвідчення договору купівлі-продажу
не відбулося у зв»язку з тим, що ОСОБА_2
виїхав за межі України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
необхідне визнати дійсною угоду
купівлі-продажу житлового будинку,
розташованого за адресою: Луганська
область, АДРЕСА_1, укладену 05.07.1998 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та визнати за
позивачем право власності на
зазначений житловий будинок з
побутовими та господарськими будовами.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 209,219, 220,328 ЦК України, ст.47 ЦК
України 1963 року, ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК
України, -

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсною угоду купівлі-продажу,
укладену 05.07.1998 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, згідно якої ОСОБА_2 продав, а
ОСОБА_1 придбав будинок, розташований
за адресою: Луганська область, АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок загальною площею 40,4
кв.м., житловою площею 19,5 кв.м.,
розташований за адресою: Луганська
область, АДРЕСА_1, з побутовими та
господарськими будовами: прибудова -
а-1, ганок - кр, сараї - Д, Д-1, вбиральня - У,
огорожа - 2,3,4, водопровід - 5,6.

З повним рішенням суду особи, які брали
участь у справі, зможуть ознайомитися,
починаючи з 14.01.2014 р.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Первомайський міський суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
О.Л.Овчаренко