Справа №2/463/749/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань
Миличук У.Р.

за участю позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів, -

встановив:

позивач звернулась в суд із позовом до
відповідача, уточнивши позовні вимоги,
просить розірвати шлюб, зареєстрований
між сторонами 01.08.1998р.; стягнути з
відповідача в її користь аліменти на
утримання малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подачі заяви і до досягнення дитиною
повноліття, а у разі продовження нею
навчання - до досягнення 23 років, а
також на утримання малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подачі заяви і до досягнення
дитиною повноліття, а у разі
продовження нею навчання - до
досягнення 23 років.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01 серпня
1998 року сторони уклали шлюб, у якому у
них народилося двоє дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
Однак через різні погляди на сімейне
життя та несумісність характерів з 2008
року між сторонами почали виникати
конфлікти, що призвело до припинення з
листопада 2012 року спільного життя.
Вважає, що подальше збереження шлюбу не
можливе, примирення між ними не
відбудеться, а тому просить шлюб
розірвати.

Разом з тим, оскільки діти проживають
разом з нею та перебувають на її
утриманні, відповідач проживає окремо
та участі у матеріальному забезпеченні
дітей не бере, позивач не має
можливості самостійно забезпечити в
повному обсязі витрати необхідні для
нормального розвитку дітей, тому
просить також постановити рішення про
стягнення на її користь аліментів на
утримання дітей.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, дала пояснення
аналогічні вищенаведеним. Просить
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку по
зареєстрованому місцю проживання,
причин неявки суду не повідомив.

Тому суд вважає, що відповідно до ст. 224
ЦПК України, оскільки позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи, слід розглянути справу у
відсутності відповідача, постановивши
заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача,
оглянувши матеріали справи, оцінивши
представлені суду документи, суд
встановив наступне.

Сторони по справі зареєстрували шлюб
01.08.1998р., про що Відділом реєстрації
актів громадського стану Львівського
міськвиконкому зроблено актовий запис
за №1328 (а.с.6).

У відповідності до вимог ст. 112
Сімейного Кодексу України, суд ухвалює
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя суперечило б інтересам одного
з них.

В ході судового розгляду встановлено,
що сторони припинили подружні
відносини протягом часу, котрий можна
вважати тривалим періодом, шлюбних
стосунків не підтримують, не ведуть
спільного господарства, примирення між
ними неможливе, тому суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
розірвання шлюбу підлягають
задоволенню.

Крім цього, судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім'ї сторін народився
син ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5,
батьками яких є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що
стверджується копіями свідоцтв про
народження дітей (а.с.9, 10).

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Законом передбачена рівність такого
обов'язку.

Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу
України, за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного
кодексу України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного
віку, за винятком випадків,
передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст.183 Сімейного кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття. Якщо після досягнення
повноліття найстаршою дитиною ніхто з
батьків не звернувся до суду з позовом
про визначення розміру аліментів на
інших дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Враховуючи вищенаведене, те, що
малолітні діти проживають з позивачем
та перебувають на її утриманні, те, що
відповідач є особою працездатного
віку, суд вважає, що позовні вимоги в
частині стягнення аліментів до
досягнення дітьми повноліття також є
підставними, а тому їх слід
задовольнити, та у відповідності до
вимог ч.2 ст.183, ч.2 ст.182 Сімейного
кодексу України стягувати з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання синів ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 1/2 частини всіх видів його
заробітку щомісячно, але в розмірі на
одну дитину не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі позовної заяви
до суду - 03.02.2014 р. і до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Разом з тим, не підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині стягнення на
користь позивача аліментів на
утримання дітей до досягнення ними 23
років у разі продовження ними навчання,
оскільки відповідно до ст.199 Сімейного
кодексу України якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, оскільки на даний час діти
є неповнолітніми, заявлена позивачем
вимога про стягнення аліментів на
повнолітніх дітей у разі продовження
навчання є передчасною.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст.112, 180-183, 199 Сімейного
кодексу України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
01.08.1998р. Відділом реєстрації актів
громадського стану Львівського
міськвиконкому, актовий запис №1328.

Визначити позивачу після розірвання
шлюбу прізвище - ОСОБА_2.

Стягувати із ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) аліменти в користь ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2
частини всіх видів його заробітку
щомісячно, але в розмірі на одну дитину
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подачі позовної заяви до суду -
03.02.2014 р. і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід держави 243,60 грн.
судового збору.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми аліментів за один
місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Личаківський
районний суд м.Львова. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Р.Я.
Головатий