Справа № 2-10/13 Головуючий у І інстанції
Купрієнко С.І.Провадження № 22-ц/780/849/14
Доповідач у 2 інстанції
Воробйова Н.С.Категорія 44
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 14 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, Вишгородської міської ради
Київської області, Управління
Держкомзему у Вишгородському районі
Київської області про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та виділення земельної
ділянки для встановлення земельного
сервітуту,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року позивачка ОСОБА_3
звернулась до суду з названим позовом.

Посилалась на те, що їй на праві
приватної власності належить будинок
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом та
заповітом від 29.07.2010 року, а також у її
користуванні знаходиться присадибна
ділянка площею 0, 15 га.

Вказувала, що за життя її бабуся
ОСОБА_4 отримала у приватну власність
земельну ділянку, на якій був
розташований належний їй будинок
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Вишгородської міської ради народних
депутатів від 03.09.1996 року. Проте
державний акт на зазначену земельну
ділянку не отримала.

В червні 2001 року, після смерті бабусі
вона отримала за заповітом 1/2 частину
житлового будинкуАДРЕСА_1, іншу частину
будинку отримав ОСОБА_5 ; 29.07.2010 року
після смерті батька ОСОБА_5 вона
отримала спадщину за законом та стала
власником вказаного будинку в цілому.

Зазначала, що в 2010 році
відповідачка без її дозволу встановила
сітку (огорожу) на проїзді з вул.
Глібова до будинку АДРЕСА_1, з чим вона
не погоджується, оскільки порядок
проїзду був встановлений 50 років тому
ще її померлою бабусею ОСОБА_4 Крім
того, бабуся позивачки за життя провела
з вул. Глібова по проїзду до будинку
АДРЕСА_1 водопровід та встановила
комунікаційні колодязі, що
підтверджується технічною
документацією та інвентаризаційною
справою будинок №858 за 1984 рік.

В результаті дій відповідачки
позивачка позбавлена вільно проходити
та заїздити до її земельної ділянки,
користуватися та обслуговувати
комунікації, що проходять до будинку.

Як їй стало відомо у кінці 2011 року з
відповіді Вишгородської міської ради,
куди вона звернулася у зв»язку з діями
ОСОБА_2, остання є власницею спірної
частини земельної ділянки згідно з
рішенням виконавчого комітету
Вишгородської міської ради від 07.07.2004
року та виданого на підставі нього
державного акту.

Позивачка, з урахуванням уточнених
позовних вимог та відповідно до
висновків будівельно-технічної
експертизи, яка була призначена судом,
просила встановити право земельного
сервітуту на площу 51,0 кв.м. - для проходу
та проїзду, обслуговування існуючих
комунікацій земельної ділянки АДРЕСА_1
за варіантом №1 в точках „Д,Е,К,И".

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 14 листопада
2013 року позовні вимоги задоволені в
повному обсязі.

Виділено ділянку для встановлення
права земельного сервітуту на площу 51,0
кв.м.- для проходу та проїзду ,
обслуговування існуючих комунікацій
земельної ділянки АДРЕСА_1 в точках
„Д,Е,К,И".

Лінії меж ділянки земельного
сервітуту проходять: з точки „Д" , яка
розділяє відрізок 23,36 м межі з
вул.Глебова на частини 18,16 м ліворуч та
3,50 м праворуч в точку „Е"-3,50м;

- з точки „Е" в точку „К"- 14,74 м;

-точка „К" розподіляє відрізок
суміжної межі 17,11 м земельних ділянок
на частини 0,86 м ліворуч та 16,25 праворуч;

- з точки „К" по суміжній межі ділянок в
точку „И"-3,50м;

-точка „И" розподіляє відрізок 21,79 м.
суміжної межі ділянок на частини

- з точки „И" в точку „Д"- 14,58м.

В апеляційній скарзі відповідачка
ОСОБА_2 просила рішення суду змінити з
підстав невідповідності його вимогам
закону та обставинам справи та
виділити ділянку для встановлення
права земельного сервітуту для
проходу, проїзду, обслуговування
існуючих комунікацій земельної
ділянки АДРЕСА_1 по варіанту № 2 судової
будівельно-технічної експертизи.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб,поданим відповідно до цього
Кодексу,в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вена посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень,
крім випадків,встановлених ст.. 61 цього
Кодексу.

По справі встановлено, що
позивачці на праві приватної
власності належить будинок АДРЕСА_1,
Київської області на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом та заповітом від 29.07.2010 року, а
також у її користуванні знаходиться
присадибна ділянка площею 0, 15 га.

Рішенням виконкому
Вишгородської міської ради Київської
області від 07.07.2004 року № 327 ОСОБА_2
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,06 га. по АДРЕСА_1,
квартал №1, ділянка НОМЕР_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку (а.с. 46). Зазначене
рішення затверджено вісімнадцятою
сесією 1У скликання 21.10.2004 року (47).

З Акту встановлення на місцевості
та погодження зовнішніх меж земельної
ділянки від 21.10.2004 року визначені
суміжні користувачі (землевласники), а
саме: ОСОБА_4 (бабуся позивачки), ОСОБА_6,
ОСОБА_7 (а.с.49).

Судом встановлено, що ОСОБА_4
(власник будинку АДРЕСА_1) - бабуся
позивачки за життя провела з вул.
Глібова по проїзду до будинку АДРЕСА_1
водопровід та встановила
комунікаційні колодязі, що
підтверджується технічною
документацією та інвентаризаційною
справою будинок №858 за 1984 рік (а.с.911).

З плану земельних ділянок НОМЕР_1
та АДРЕСА_1 (квартал 1) в м.Вишгороді
вбачається, що через земельну ділянку,
яка на даний час перебуває у власності
ОСОБА_2 проходить лінія комунікацій з
каналізаційними колодязями до будинку
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_3 (а.с.83, а.с.10).

Згідно ст.98 ЗК України право
земельного сервітуту це право власника
або землекористувача земельної
ділянки на обмежене платне або
безоплатне користування чужою
земельною ділянкою.

Встановлення земельного
сервітуту не веде до позбавлення
власника земельної ділянки, щодо якої
встановлений земельний сервітут, прав
володіння , користування та
розпорядження нею.

Відповідно до ст.100 ЗК сервітут
може бути встановлений договором ,
законом, заповітом або рішенням суду.

У ході розгляду справи, за
клопотання позивачки було призначено
судову будівельно-технічна експертизу.

Враховуючи вимоги чинного
законодавства, площу та місце
розташування земельних ділянок, їх
планування, забудову та розташування
господарських будівель, споруд та
спираючись на існуючу мережу вулиць,
експертом запропоновано два варіанти
для встановлення права земельного
сервітуту для проходу та проїзду,
обслуговування існуючих комунікацій
земельної ділянки АДРЕСА_1 в
м.Вишгороді (а.с.74-85).

За результатами проведеної
судової будівельно-технічної
експертизи, суд першої інстанції
прийшов до висновку про те, що
позивачці ОСОБА_3 в результаті
приватизації земельної ділянки
відповідачкою ОСОБА_2 та встановлення
нею огорожі, унеможливило проїзд та
обслуговування існуючих комунікацій
земельної ділянки будинку АДРЕСА_1 в
м.Вишгороді, а тому необхідно, з
урахуванням порядку користування
земельними ділянками, що склався та
наявності комунікацій, які необхідно
обслуговувати, слід виділити ділянку
для встановлення земельного сервітуту
по точках Д,Е,К,И" за варіантом №1,
визначеним експертизою (а.с. 83-84).

Колегія погоджується з даним
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Так, відповідно до Закону України
„ Про пожежну безпеку" дороги, проїзди
й проходи до будівель , споруд ,
пожежних вододжерел , підступи до
зовнішніх стаціонарних пожежних
драбин, пожежного інвентаря,
обладнання та засобів пожежегасіння
мають бути завжди вільними. Колегія
погоджується з тим, що запропонований
експертом варіант №1 виділення ділянки
для встановлення позивачці права
земельного сервітуту для проходу та
проїзду, обслуговування існуючих
комунікацій, у даному випадку, є
найбільш прийнятним.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на те,
що варіант 2, запропонований експертом
є найменш обтяжливим для власника
земельної ділянки не заслуговує на
увагу, оскільки даний варіант не
враховує необхідність та можливість
обслуговування існуючих комунікацій
та колодязів водопроводу (а.с. 85).

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Рішення суду відповідає
вимогам закону та обставинам справи.
Підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення суду
відсутні.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК
України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного
суду Київської області від 14 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: