Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року Справа №607/22882/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:
головуючого судді В.М. Братасюка,
секретаря судового засідання І.М.
Дилієвської, за участю позивачки
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її
користь аліментів на утримання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в
розмірі 14 частини його доходів, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи
стягувати з дати подачі позову до суду,
й до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову посилається на
ту обставину, що відповідач ухиляється
від батьківського обов'язку по
утриманню дитини, не надає
матеріальної допомоги.

Крім того позивачка просить суд
стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти, щомісячно в розмірі 15 частини
доходів ОСОБА_2, починаючи стягувати з
06.12.2013 року до 09.12.2014 року, оскільки
дитина проживає з позивачкою, котра
перебуває у відпустці за дитиною до
досягнення сином 3 років, і потребує
матеріальної допомоги.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому
засіданні позов підтримала повністю
та просить його задовольнити з
викладених у ньому мотивів.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково - не заперечує щодо стягнення
з власних доходів аліментів на користь
позивачки на утримання їх спільної
дитини в розмірі 14 частини його
доходів, однак не погоджується
надавати кошти на утримання колишньої
дружини, оскільки його матеріальне
становище є важким, не дозволяє стан
здоров'я й відповідач повинен нести
витрати на лікування хворого батька.

Проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін спору, суд
встановив наступні обставни справи:

Сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, котрий
розірвано рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 30 травня 2013 року.

Від даного шлюбу у подружжя
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції 14 грудня
2011 року.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1,
разом з дитиною сторін спору,
проживають без реєстрації в АДРЕСА_1.

При цьому ОСОБА_1 перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до 09.12.2014 року, що
стверджується довідкою від 09.01.2014 року
а № 602-1203, виданою підприємством
поштового зв'язку «Укрпошта», й дитина
відвідує дошкільний навчальний заклад
№ 20 Тернопільської міської ради, та
перебуває на утриманні у позивачки.

Натомість відповідач ОСОБА_2 проживає
окремо від позивачки та дитини, в
АДРЕСА_2, та працює у ТОВ «СеБорднетце
Україна» на посаді комплектувальника
проводів, з отриманим доходом за період
з 01.06.2013 року по 01.11.2013 року в сумі 24 820, 92
гривень.

Жодних доказів того, що ОСОБА_2 за своїм
станом здоров'я чи матеріальним
становищем не може виконувати
обов'язків по утриманню малолітньої
дитини відповідач суду не надав та в
ході розгляду справи не здобуто.

У відповідності до ст.180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, а згідно з ст.ст.181,183 цього ж
Кодексу за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька.

З врахуванням викладеного,
матеріального стану відповідача, стану
його здоров'я (перебував на лікуванні у
Тернопільській міській лікарні №2 з
09.08.2011 року по 22.08.2011 року з діагнозом
виразкова хвороба шлунку), суд вважає,
що вимоги позивачки, щодо стягнення
аліментів на дитину, підлягають до
задоволення, стягнення з відповідача
на користь позивачки аліментів на
утримання дитини в розмірі ? частини
всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку починаючи з дня
звернення з позовом до суду до
досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України
рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць слід допустити до негайного
виконання.

Щодо вимоги позивачки про стягнення з
відповідача аліментів на її утримання,
до досягнення дитиною 3 річного віку,
суд зазначає таке.

Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України,
Дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Особливим видом права подружжя на
утримання є право дружини на утримання
під час вагітності та у разі проживання
з нею дитини. Його особливість полягає
у строковості дії, незалежності
надання утримання від доходу дружини
та наявністю лише однієї підстави, яка
унеможливлює надання такого утримання,
- можливості чоловіка надавати таке
утримання.

Принципове положення законодавця
полягає у тому, що право на утримання
вагітна дружина, а також дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від того
чи вона працює та незалежно від її
матеріального становища.

Судом вищезазначено, що позивачка
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до 09.12.2014 року, що стверджується
довідкою від 09.01.2014 року а № 602-1203,
виданою підприємством поштового
зв'язку «Укрпошта», й у позивачки
відсутні інші джерела фінансування,
окрім державної допомоги у зв'язку з
перебуванням у відпустці по догляду за
дитиною.

Також вищезазначено, що відповідач
ОСОБА_2 має постійне місце роботи у ТОВ
«СеБорднетце Україна» на посаді
комплектувальника проводів, з
отриманим доходом за період з 01.06.2013
року по 01.11.2013 року в сумі 24 820, 92
гривень.

Згідно Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік», розмір
прожиткового мінімуму на працездатну
особу з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року
складає 1218 гривень.

З врахуванням наведеного, розміру
доходу відповідача, стягуваної суми
аліментів на утримання дитини та
розміру прожиткового мінімуму на
працездатну особу, керуючись принципом
справедливості, суд вважає
матеріальний стан позивача достатнім
для можливості допомоги колишній
дружині, з котрою спільно проживає
дитина сторін спору, а тому слід
стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти, щомісячно в розмірі 15 частини
доходів ОСОБА_2, починаючи стягувати з
06.12.2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (дати
досягнення дитиною сторін спору 3
річного віку).

Судові витрати в дохід держави
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 213, 215, 222, 367 ЦПК
України, ст. 75, 80, 84, 180, 181, 183 Сімейного
Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 14
частини його доходів, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи стягувати
з 06.12.2013 року й до досягнення дитиною
повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти, щомісячно в розмірі 15 частини
доходів ОСОБА_2, починаючи стягувати з
06.12.2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 243, 60 грн. судового
збору в дохід держави.

Рішення суду в частині в частині
стягнення аліментів на утримання
дитини, в межах суми платежу за один
місяць, допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк