Справа № 699/148/14-ц
Номер провадження 2/699/85/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 року
м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи Відділу
Держземагенства у
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області - Буркова О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.
Корсуні-Шевченківському цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Шендерівської сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійні
вимоги щодо предмета спору на стороні
відповідача Відділу Держземагенства у
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області,
Корсунь-Шевченківської державної
нотаріальної контори Черкаської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила у суд даний
позов і просить визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну
ділянку площею 2,53 гектарів для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва в межах Шендерівської
сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області у зв'язку з
зіпсуванням правовстановлюючого
документу, а саме: Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЧР №098530 на ім'я померлого.

У суді позивач ОСОБА_1 свої вимоги
підтримала і надала суду пояснення
аналогічні змісту заяви.

Представник відповідача у суд не
з'явився, надавши заяву про розгляд
справи за відсутності та визнання
вимог позивача.

Представник третьої особи Відділу
Держземагенства у
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області Бурков О.В. не
заперечує проти задоволення позову
посилаючись на те, що чинним
законодавством не передбачена видача
дублікатів державних актів на померлих
осіб.

Третя особа Корсунь-Шевченківська
державна нотаріальна контора
Черкаської області не заявила про свою
участь у справі і не повідомила про
згоду на участь у справі, а тому справа
розглянута без неї.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та
перевіривши їх доказами, оцінивши
належність,
допустимість,достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
до повного задоволення.

В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько позивача ОСОБА_4 (
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3
видане 20 травня 2011 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Корсунь-Шевченківського
районного управління юстиції у
Черкаській області), який за життя
набув право власності на земельну
ділянку загальною площею 2,53 га,
кадастровий номер земельної ділянки
:03:001:0041, що розташована на
території Шендерівської сільської
ради Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області, але Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЧР № 098530 виданий 10 грудня
2004 року на підставі розпорядження
Корсунь-Шевченківської районної
державної адміністрації,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею за
№55 було зіпсовано - розірвано
навпіл і поновити його неможливо.
Померлий заповіту не залишив. Інших
спадкоємців за законом не має.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Після смерті батька позивач ОСОБА_1
прийняла спадщину в установленому
законом порядку, подавши відповідну
заяву в нотаріальну контору і 21 липня
2009 року була заведена спадкова справа
№425/2009. Але в зв'язку із тим, що
Державний акт на право власності на
земельну ділянку зіпсовано і поновити
його неможливо, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Нормативно грошова оцінка земельної
ділянки становить 67986,70 грн. згідно
витягу з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки №157/3.3 від 06 лютого 2014 року.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право
власності припиняється у разі
припинення юридичної особи або смерті
власника.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Положення ст. 126 ЗК України в
редакції, яка діяла на час видачі
Державного акту на право власності на
земельну частку, тобто на 2001 рік,
передбачали посвідчення права
власності на земельну ділянку
державними актами, форми яких
затверджувались Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 9. Розділу VII Закону
України «Про Державний земельний
кадастр» до 1 січня 2013 року державна
реєстрація земельних ділянок, які
передаються у власність із земель
державної чи комунальної власності,
здійснювалась з видачею державних
актів на право власності на земельні
ділянки. Реєстрація державних актів на
право власності здійснюється у книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі. Постанова
Кабінету Міністрів України №449 від
02.04.2002 року «Про затвердження форм
державного акта на право власності на
земельну ділянку та державного акта на
право постійного користування
земельною ділянкою» втратила чинність
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 03.06. 2013 року № 483. Наказ
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43
«Про затвердження Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі»
втратив чинність (згідно з наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 3 липня 2013
року №404). Отже, окремого порядку видачі
дублікатів взамін втрачених або
зіпсованих документів, підтверджуючих
право власності, користування
земельними ділянками законодавство на
даний час не передбачає.

Згідно ст.126 ЗК України у редакції після
01.01.2013 року «Право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Ст. 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (далі - Закон)
визначає, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме
майно, обтяження таких прав шляхом
внесення відповідного запису до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Підстави для державної реєстрації прав
та їх обтяжень визначені в ст.19 Закону,
відповідно до якої державна реєстрація
прав проводиться на підставі, в тому
числі і державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом.

А тому, враховуючи викладене, суд
вважає за позивачем слід визнати право
власності на спадкове майно, оскільки
вона є спадкоємцем зазначеного майна
та своєчасно прийняла спадщину
шляхом подачі заяви про прийняття
спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також в разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, оскільки
цивільні справи розглядаються в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, а тому на
запитання суду про надання інших
доказів, крім наданих, чи неможливості
їх витребування і необхідність цієї
дії судом, сторони пояснили, що всі
докази надані.

До початку розгляду справи по суті
позивач не змінив предмет або підставу
позову, а відповідач не пред'явив
зустрічний позов та протягом усього
часу розгляду справи позивач не
збільшив та не зменшив розмір позовних
вимог, а тому суд розглянув цивільну
справу в межах пред'явлених вимог і на
підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не
вживалися.

Задовольняючи позов, суд залишає за
позивачем понесені судові витрати по
справі, оскільки ні до пред'явлення
позову, ні потім відповідач не
заперечував про його задоволення і
прав позивача не порушував.

Керуючись ст.ст.169,174,212,213,214,215 ЦПК
України, ст.ст. 391, 392, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1269
ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка с. Нова Буда
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області, зареєстрована і
проживає АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_4
виданий 03 січня 2001 року Шполянським РВ
УМВС України в Черкаській області,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2 після смерті
батька ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_3 видане 20 травня 2011 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану
Корсунь-Шевченківського районного
управління юстиції у Черкаській
області) право власності на земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 2,53 га, кадастровий номер
:03:001:0041, розташовану в
адміністративних межах Шендерівської
сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Савранський О. А.