АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1876/2014
Головуючий у І інстанції - Буша Н.Д.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Желепи О.В.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Онищенко О.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
припинення права власності на незначну
частку у спільній власності, визнання
права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з
зазначеним позовом до відповідача,
мотивуючи свої вимоги тим, що з 23.07.2004
року по 20.12.2010 року вона з відповідачем
ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому
шлюбі. За цей час за договором
іпотечного кредиту ними було набуто
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 57,40 кв.м та житловою
площею 28,20 кв.м. При поділі майна
подружжя після розірвання шлюбу
Апеляційний суд м.Києва в своєму
рішенні від 28 лютого 2013 року визначив
частки сторін спору на квартиру в таких
розмірах: за ОСОБА_3 визнав право
власності на 93/100 частини спірної
квартири, за ОСОБА_2 - 7/100. Відповідач
проживає у спірній квартирі,
користується всією квартирою, чинить
перешкоду у користуванні квартирою
позивачу, змінив замки на вхідних
дверях, з приводу чого позивач
неодноразово зверталася до
правоохоронних органів. З огляду на
викладене просить суд позов
задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 25 листопада 2013 року позов
задоволено. Припинено право власності
ОСОБА_2 на 7/100 частин квартири АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_3 право власностіна 7/100
частини квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію
вартості 7/100 частини квартири АДРЕСА_1 у
розмірі 45 508 грн. 40 коп., за рахунок
внесених ОСОБА_3 на депозитний рахунок
суду коштів.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду та
закрити провадження по справі,
вказуючи на неправильне встановлення
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

В суді апеляційної інстанції
апелянт та його представник просили
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Позивач та її представник
просили рішення суду залишити без змін,
апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що за час
перебування в зареєстрованому шлюбі з
23.07.2004 року по 20.12.2010 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 за договором іпотечного кредиту
набули у власність двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 57,40
кв.м та житловою площею 28,20 кв.м.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
28.02.2013 року в порядку поділу майна
подружжя визнано за позивачем ОСОБА_2
право власності на 7/100 частини квартири
АДРЕСА_1, а за відповідачем ОСОБА_3 - 93/100
(а.с. 5-8).

Згідно з довідкою Ф №3, виданою ЖЕК № 314
від 21.09.2013 року, в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрований ОСОБА_2 та син
відповідача від другого шлюбу - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 57).

Відповідно до ст.. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі, 2) річ є
неподільною, 3) спільне володіння і
користування майном є неможливим, 4)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Задовольняючи вимоги про припинення
частки у спільному майні сторін, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що частка
відповідача в майні є незначною 7100 до
93100 у позивачки, і виділена в натурі
бути не може, оскільки ізольованого
приміщення, яке б відповідало частці
відповідача в квартирі немає, а тому
спільне володіння і користування
майном є неможливим.

Неможливим є також спільне володіння і
користування майном , оскільки між
сторонами склалися конфліктні
стосунки, що підтверджується
зверненням позивача до правоохоронних
органів.

Позивач в судовому засіданні
підтвердила, що відповідач змінив
замки в квартирі, вона не має доступу до
свого житла, так як ключі від квартири
він їй не надає.

Згідно висновку про вартість майна,
зробленого ПП «Консалтингова група
«АГРО-ЕКСПЕРТ» від 5.08.2013 року, ринкова
вартість спірної квартири станом на
5.08.2013 року становить 650 120 грн.

Частка відповідача 650 120 : 100 х 7 = 45 508 грн
40 коп., яка позивачем внесена на депозит
суду та стягнута з позивача на користь
відповідача в рахунок компенсації за
його частку у спільному майні.

Посилання апелянта на ту обставину, що
припинення права власності на частку у
спільному майні завдасть істотної
шкоди його інтересам та інтересам
його сім'ї, оскільки він має маленьку
дитину , яка зареєстрована в спірній
квартирі, і припинення його частки у
власності та виселення його із
квартири порушить права дитини, не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки судом встановлено , що позивач
також має маленьку дитину,.
ІНФОРМАЦІЯ_1, її частка в спільній
власності значно перевищує частку
відповідача, вона та її малолітня
дитина взагалі позбавлена можливості
користуватися своєю власністю, що
також порушує її право та право
малолітньої дитини . Право власності
відповідача компенсується вартістю
його частки у спільній власності.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку , що суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини справи, зібраним доказам дав
належну оцінку і прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав,що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308 , 313-314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м.Києва від 25 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :