АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________
Справа № 619/6260/13.
Головуючий 1 інст.: - Болибок Є.А.
Провадження №22-ц/790/1944/1945/13.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: -
Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського
В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Гелашвілі
Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_6 на
ухвали Дергачівського районного суду
Харківської області від 4 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 - про стягнення авансу,

в с т а
н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_7 звернувся в
суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог
зазначав, що 30 вересня 2013 року він та
ОСОБА_6 уклали попередній договір,
згідно з яким зобов'язалися в строк до 15
жовтня 2013 року укласти договір
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки, розташованих по
АДРЕСА_2, які належать на праві
власності відповідачці.

На виконання своїх зобов'язань він
передав ОСОБА_6 забезпечувальний
платіж в розмірі 152 000 грн.

Пунктами 10, 11 попереднього договору
вони передбачили, що у разі невиконання
цього договору з його вини, переданий
ним ОСОБА_6 забезпечувальний платіж
залишається у ОСОБА_6 і не підлягає
поверненню. У разі невиконання умов
попереднього договору ОСОБА_6, вона
зобов'язана повернути йому
забезпечувальний платіж та додатково
сплатити йому суму в розмірі
забезпечувального платежу.

Відповідачка ОСОБА_6 свої
зобов'язання за попереднім договором
не виконала та в обумовлений
попереднім договором строк не уклала з
ним договір купівлі-продажу житлового
будинку та земельної ділянки.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. ст. 386, 387, 570 ЦК України, ОСОБА_7
просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його
користь грошові кошти передані в
якості авансу в розмірі 304 000 грн.

Крім того, ОСОБА_7 звернувся в суд
заявою про забезпечення позову, в якій
просив накласти арешт на житловий
будинок та земельну ділянку,
розташовані по АДРЕСА_2, що належать
відповідачці.

Ухвалою Дергачівського районного
суду Харківської області від 4 грудня
2013 року відкрито провадження у справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення суми авансу.

Ухвалою Дергачівського районного
суду Харківської області від 4 грудня
2013 року частково задоволено заяву
ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Заборонено відчуження житлового
будинку та земельної ділянки площею
0,0941 га., розташованих по АДРЕСА_2, що
належать ОСОБА_6

В апеляційних скаргах ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухали суду про
відкриття провадження у справі,
забезпечення позову та постановити
нову ухвалу, якою повернути позовну
заяву ОСОБА_7

Апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно п. 3 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Відкриваючи провадження у справі та
забезпечуючи позов, суд виходив з того,
що дана справа підсудна Дергачівському
районному суду Харківської області, а
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він дійшов його
з порушенням норм процесуального
права.

Згідно ст. 109 ЦПК України позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.
Позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходів до
забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається
на будь-якій стадії розгляду справи,
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується: 1) накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; 2) забороною
вчиняти певні дії; 3) встановленням
обов'язку вчинити певні дії; 4)
забороною іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо нього
інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про звільнення майна з-під арешту; 6)
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

У разі необхідності судом можуть
бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Матеріали справи свідчать, що 2
грудня 2012 року ОСОБА_7 звернувся в суд з
позовом, в якому просив стягнути з
ОСОБА_6 на його користь грошові кошти
передані ним в якості авансу у сумі 340
000 грн. та судові витрати.

Крім того, 2 грудня 2013 року ОСОБА_7
подав до суду заяву про забезпечення
позову, в якій просив накласти арешт на
житловий будинок та земельну ділянку,
розташовані по АДРЕСА_2 (а. с. 14-15).

3 грудня 2013 року суд направив запит
до адресно-довідкового підрозділу ГУ
ДМСУ в Харківській області щодо
надання інформації про місці
проживання (перебування) ОСОБА_6

4 грудня 2013 року адресно-довідковим
підрозділом ГУ ДМСУ в Харківській
області повідомлено суд, що ОСОБА_6
зареєстрована в АДРЕСА_1.

Вказана інформація надійшла до суду
4 грудня 2013 року, що стверджується
штампом канцелярії суду (а. с. 11).

Ухвалю Дергачівського районного суду
Харківської області від 4 грудня 2013
року відкрито провадження у справі та
призначено справу до розгляду на 25
грудня 2013 року (а. с. 12).

Ухвалю Дергачівського районного
суду Харківської області від 4 грудня
2013 року частково задоволено заяву
ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Заборонено відчуження житлового
будинку та земельної ділянки площею
0,0941 га., які розташовані по АДРЕСА_2, що
належать ОСОБА_6 (а. с. 16).

Відкриваючи провадження у справі та
забезпечуючи позов, суд першої
інстанції не звернув увагу на те, що
відповідачка ОСОБА_6 зареєстрована у
встановленому законом порядку за
адресою: АДРЕСА_1, які територіально
віднесені до Жовтневого району м.
Харкова, а дана справа підсудна
Жовтневому районному суду м. Харкова.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилаються
позивачеві.

Зважаючи на те, що судом порушено
порядок вирішення питання про
відкриття провадження у справі та
забезпечення позову, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати
оскаржувані ухвали та передати справу
до суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6
про ухвалення судом апеляційної
інстанції нової ухвали про повернення
позовної заяви ОСОБА_7 для подання до
належного суду, задоволенню не
підлягають, оскільки питання про
повернення позовної заяви позивачу
віднесено до компетенції суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 3 ст. 312,
ст. ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія,

у х
в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_6
задовольнити - частково.

Ухвали Дергачівського районного
суду Харківської області від 4 грудня
2013 року про відкриття провадження у
справі та забезпечення позову -
скасувати.

Направити справу до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає,
я така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: