Ухвала

іменем україни

10 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного
майна подружжя,

за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 19 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 18 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, який в подальшому був
уточнений, до ОСОБА_5 про поділ
спільного майна подружжя.

Посилався на те, що
сторони перебували в шлюбі з 23
листопада 2002 року по 18 червня 2010 року. В
період перебування в шлюбі відповідачу
передано у власність земельну ділянку
площею 0,0753 га по АДРЕСА_1. Рішенням від 3
березня 2008 року № 51 ОСОБА_5 був наданий
дозвіл на реконструкцію частини
житлового будинку під магазин-кафе в
АДРЕСА_2, а рішенням Івановецької
сільської ради Мукачівського району
Закарпатської області від 4 квітня 2008
року, б/н, був наданий дозвіл на зміну
цільового призначення земельної
ділянки, площею 0,01 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку в
АДРЕСА_2 на комерційне призначення. 24
жовтня 2008 року ОСОБА_5 видано свідоцтво
про право власності на зазначене
нерухоме майно. Перебуваючи у шлюбі
сторони разом будували цей будинок.
Крім того, сторонами були придбані
спільні речі: пральна машинка-автомат
марки «Ардо» та морозильна камера
марки «Стінол».

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 19
вересня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4
право володіння на Ѕ частину
кафе-магазину по АДРЕСА_2,
зареєстрованого на праві власності за
ОСОБА_5 В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 18 грудня 2013
року рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 19 вересня 2013 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
першої та апеляційної інстанції,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції
в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи
частково позовні вимоги, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ОСОБА_5 успадкувала
за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року батьком
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про
право на спадщину від 14 листопада 2003
року, а тому є особистою власністю
ОСОБА_5 Житловий будинок по АДРЕСА_2 в
експлуатацію не введений, його
реєстрація не проведена.

Відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 57 Сімейного Кодексу України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але на підставі договору
дарування або в порядку спадкування .

Згідно положень ст. 331
ЦК України право власності на жилий
будинок виникає з моменту його
державної реєстрації.

Викладені в судових рішеннях висновки
відповідають фактичним обставинам,
встановленим на підставі поданих
сторонами доказів, і ґрунтуються на
нормах матеріального права. Порушень
норм процесуального законодавства при
проведенні оцінки доказів не
встановлено.

Крім того, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 19 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 18 грудня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ
спільного майна подружжя, залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна Є.П.
Євграфова