У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

Суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Карпенко С.О., Умнової О.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, Моторного (транспортного)
страхового бюро України про
відшкодування шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7
на рішення Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 25 липня 2012 року,
рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 23 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2007 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з відповідачів на його користь
матеріальну шкоду, завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі 36233,34 грн. та 10 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 9 лютого 2007
року сталася дорожньо-транспортна
пригода з участю автомобіля «ГАЗ-2410»,
д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6
та автомобіля «Вольво С80», д.н. НОМЕР_1,
яким керував ОСОБА_5 Внаслідок вказаної
ДТП транспортні засоби зазнали
механічні пошкодження. Вартість
відновлювального ремонту автомобіля
позивача складає 36223,34 грн., яку
останній просив стягнути на свою
користь з відповідачів та відшкодувати
моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Рішенням Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 25 липня 2012 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на користь ОСОБА_5
матеріальну шкоду у розмірі 10867,17 грн.,
моральну шкоду у розмірі 750 грн. В
іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя від 21 лютого 2013 року
рішення Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 25 липня 2012 року
скасовано в частині стягнення з
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на користь ОСОБА_5
матеріальної та моральної шкоди,
судових витрат і ухвалено нове, яким у
задоволенні позову в цій частині
відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.
Правонаступниками останнього є його
дружина ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_8, яка
відмовилася від спадщини на користь
ОСОБА_7

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_5
задоволено частково. Рішення
апеляційного суду в частині вирішення
позову до ОСОБА_6 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП
скасовано. Справу у цій частині
направлено до апеляційного суду на
новий розгляд. В іншій частині рішення
апеляційного суду залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя від 23 грудня 2013 року
рішення Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 25 липня 2012 року
в частині відмови у стягненні з ОСОБА_6
матеріальної та моральної шкоди
скасовано. Ухвалено у цій частині нове
рішення про часткове задоволення
позову ОСОБА_5 Стягнуто з ОСОБА_7 на
користь позивача матеріальну шкоду у
розмірі 28 978,74 грн., моральну шкоду у
розмірі 2000 грн., судові витрати у
розмірі 328,28 грн., всього 31307,02 грн. У
стягненні матеріальної та моральної
шкоди з ОСОБА_8 відмовлено.

ОСОБА_7 - правонаступник відповідача
ОСОБА_6, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подала касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати з
направленням справи до місцевого суду
на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову про стягнення з
ОСОБА_6 на користь позивача
матеріальної та моральної шкоди
виходив з того, що у
дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_6
порушив п.10.1 та 16.11 ПДР України (не
переконався у безпечному руху при
виїзді на головну дорогу з другорядної,
не пропустив транспортний засіб, який
рухався по головній дорозі). ОСОБА_9
порушив п.12.3 ПДР України (не прийняв
екстреного гальмування. Саме
невідповідність дій ОСОБА_9 вимогам
п.12.3 ПДР України, з технічної точки
зору, знаходяться в причинному заявку з
ДТП. Суд оцінив вину ОСОБА_9 на 70%,
ОСОБА_11 на 30%. У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 є
учасником бойових дій, тому відповідно
до вимог Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» звільнений від відшкодування
шкоди, завданої ним у наслідок ДТП
позивачу. Відшкодування збитків
повинно провести Моторне (транспортне)
страхове бюро.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
стягненні з ОСОБА_6 матеріальної та
моральної шкоди з ухваленням у цій
частині нового рішення про часткове
задоволення позову апеляційний суд
виходив з того, що ДТП відбулось з вини
обох водіїв. Оскільки ОСОБА_9 рухався по
головній дорозі, мав перевагу в русі,
небезпечна ситуація на дорозі створена
ОСОБА_6, який згідно п.п.10.1, 16.11 ПДР
України зобов'язаний був пропустити
автомобіль ОСОБА_12 Апеляційним судом
визначено вину ОСОБА_6 на 80%, вину
ОСОБА_9 на 20%. Автомобіль «Вольво»
відремонтований за рахунок ОСОБА_5,
фактичні витрати якого складають 36223,34
грн., тобто стягненню з ОСОБА_7 -
правонаступника ОСОБА_6 підлягають
28978,74 грн., що складає 80% від спричиненої
матеріальної шкоди. При цьому ціна
позову не перевищує вартість рухомого
та нерухомого майна, отриманого ОСОБА_7
у спадщину. Крім того, апеляційний суд
стягнув з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, завданої у зв'язку з
пошкодженням належного йому майна.

При встановлені фактичних обставин
судом апеляційної інстанції не було
порушено норми процесуального права, а
при ухваленні рішення правильно
застосовано норми матеріального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування
апеляційним судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, не спростовують висновки суду,
обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення. При вирішенні даної справи
судом апеляційної інстанції правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосовано закон, що
їх регулює, повно і всебічно досліджено
матеріали справи та надано належну
правову оцінку доводам сторін і
зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст.337
ЦПК України касаційну скаргу слід
відхилити і залишити оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції без
змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 25 липня 2012 року у не
скасованій апеляційним судом частині
та рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 23 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткачук О.С. судді
Висоцька В.С. Гримич М.К. Карпенко
С.О. Умнова О.В.