Справа № 427/2623/14-ц
Провадження № 4-с/427/3/14
УХВАЛА

23.04.2014 року

Свердловській міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Шевцова О.А.,

при секретарі с/з Арнаутовій М.О.,

розглянувши в судовому засіданні в
залі Свердловського міського суду
Луганської області цивільну справу за
скаргою ОСОБА_2 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на
дії ВДВС Свердловського МУЮ, в
обґрунтування якої зазначила, що 27.01.2014
року Свердловським міським судом
видано виконавчий лист № 427/9312/13-ц, який
було спрямовано до ВДВС Свердловського
МУЮ. 08.04.2014 року ОСОБА_2 отримано
постанову державного виконавця від
25.03.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.
6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження», через відсутність
ідентифікаційного коду боржника. Із
зазначеним рішенням заявник не
погоджується, оскільки вимоги до
судових рішень встановлюються ЦПК
України, у зв'язку із чим у скарзі
просить суд скасувати постанову
державного виконавця від 25.03.2014 року у
виконавчому провадженні № 42670201.

У судовому засіданні заявник
підтримала доводи своєї скарги,
наполягала на її задоволенні з підстав
зазначених у скарзі.

Державний виконавець Каруніна Г.В.
заперечувала проти вимог заявника та
зазначила, що при здійсненні
примусового виконання вона керується
спеціальним законодавством, до якого
відноситься Закон України «Про
виконавче провадження», яким визначено
вимоги до виконавчого листа. У
відкритті виконавчого провадження
відмовлено керуючись саме
вищевказаним Законом, а не загальними
нормами ЦПК України. Крім цього,
державним виконавцем не оспорювався
той факт, що постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
отримана ОСОБА_2 08.04.2014 року.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
державного виконавця, дослідивши
матеріали скарги, приходить до
наступних висновків.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України,
стороною виконавчого провадження може
бути подано скаргу на дії державного
виконавця протягом десяти днів з дня,
коли особа дізналася, або повинна була
дізнатися про порушення її прав.

Під час судового розгляду, суду не
надано відомостей, які б свідчили про
направлення або про вручення заявнику
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим суд не вважає строк звернення зі
скаргою пропущеним та не вважає
необхідним вирішувати питання про його
поновлення.

Згідно ст. 124 Конституції України
судові рішення є обов'язковими до
виконання на всієї території України.
Примусове виконання рішень судів та
інших юрисдикційних органів законом
покладено на державну виконавчу
службу. Умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб) закріплені у Законі
України «Про виконавче провадження».

Цим же Законом встановлено правові
засади захисту прав стягувача,
боржника у виконавчому провадженні, що
полягають у можливості оскарження дій
(бездіяльності) державного виконавця
при примусовому виконанні рішення
суду. Судовий контроль за виконанням
судових рішень, ухвалених в порядку
цивільного судочинства, здійснюється в
порядку, передбаченому розділом VII ЦПК
України.

Примусове виконання рішень судів та
інших юрисдикційних органів закон
покладає на державну виконавчу службу,
яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Правові
засади діяльності державної
виконавчої служби визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Відповідно до положень ст. 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначаються, зокрема, повне
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

У судовому засіданні було оглянуто
оригінал виконавчого листа № 427/9312/13-ц
виданий 27.01.2014 року ОСОБА_2, з якого
вбачається, що рішення набрало
законної сили 27.01.2014 року, відомості про
боржника: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Луганська, громадянина
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код не
відомий, не працюючий. У виконавчому
листі мається відмітка про відмову у
відкритті виконавчого провадження
згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження».

Постановою ВП № 42670201 від 25.03.2014 року,
винесеною державним виконавцем ВДВС
Свердловського МУЮ Луганської області
Каруніною Г.В., стягувачу було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження по виконавчому документу -
виконавчому листу Свердловського
міського суду Луганської області №
427/9312/13-ц виданий 27.01.2014 року про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, оскільки відсутній
ідентифікаційний код боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Суд приходить до висновку, що
відсутність у виконавчому документі
ідентифікаційного коду боржника не
може бути достатньою підставою для
винесення державним виконавцем
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження з посиланням
на невідповідність виконавчого
документу вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
п. 3 ч. 1 ст. 18 вказаного Закону чітко
вказує на те, що відомості про боржника
зазначаються у виконавчому документі,
якщо вони відомі суду. При цьому у
виконавчому листі суду № 427/9312/13-ц
зазначено, що ідентифікаційний код
суду не відомий, що вказує на те, що
відсутність цих відомостей не є
помилкою технічного характеру
внаслідок якої не зазначено ці
відомості, а про неможливість їх
зазначення у виконавчому листі. Крім
цього, з урахуванням повноважень
наданих державному виконавцю згідно п.
3 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець має
право вжити заходів щодо отримання
відомостей про ідентифікаційний код
боржника. Також суд приходить до
висновку, що відсутність
ідентифікаційного коду не може
призвести до унеможливлення
проведення виконавчих дій державним
виконавцем.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

За таких обставин суд вважає, що права
стягувача порушені і підлягають
судовому захисту, шляхом визнання дій
державного виконавця неправомірними,
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
покладення обов'язку щодо відкриття
виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції
України, ст.ст. 1, 11, 18, 22, 47 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. ст. 10,
131, 210, 211, 383-388 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції України в
Луганській області Каруніної Г.В. в
частині винесення постанови ВП № 42670201
від 25.03.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом Свердловського міського суду
Луганської області №427/9312/13-ц від 27.01.2014
року.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції України в
Луганській області Каруніної Г.В. ВП №
42670201 від 25.03.2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом Свердловського
міського суду Луганської області
№427/9312/13-ц від 27.01.2014 року.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції України в
Луганській області відкрити виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частки
щомісячних прибутків, але не менше ніж
30 відсотків від прожиткового мінімуму
для дітей відповідного віку, починаючи
з 04.11.2013 року до повноліття дітей, на
підставі виконавчого листа
Свердловського міського суду
Луганської області № 427/9312/13-ц від 27.01.2014
року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
Луганської області через
Свердловський міський суд Луганської
області.

Суддя
О.А. Шевцов