УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Нагорняка В.А.,

суддів: Леванчука А.О.,

Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Домобудівний комбінат № 3» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 01 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від
17 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Домобудівний
комбінат № 3» (далі - ПАТ «Домобудівний
комбінат № 3»), в якому просила
зобов'язати відповідача укласти з нею
трудовий договір з підстав переважного
права при повторному прийнятті на
роботу та стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 23 січня 2013 року до
дати ухвалення рішення та 3 500 грн
моральної шкоди.

Позивачка посилалась на те, що наказом
від 26 липня 2010 року № 236-к вона була
прийнята на роботу на посаду
юрисконсульта на завод
ЗБВ ВАТ «ДБК-3», який в подальшому
перейменований на ПАТ «Домобудівний
комбінат № 3». Наказом від 23 травня 2012
року № 206-к її було звільнено з роботи
за скорочення штату працівників.

Зазначала, що 25 січня 2013 року
звернулася до відповідача з заявою про
укладання з нею трудового договору в
разі прийняття на роботу працівників
аналогічної кваліфікації. Також
просила повідомити, чи були прийняті на
роботу працівники на посаду
юрисконсульта за період з 23 травня 2012
року до її звернення. При цьому, 30
квітня 2013 року їй стало відомо, що
посаду юриста на підприємстві
відповідача займає ОСОБА_3

Позивачка вважала, що відповідач
зобов'язаний сплатити їй середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з часу звернення до нього з
письмовою заявою від 25 січня 2013 року до
дати ухвалення судового рішення. На
думку позивачки, відповідач умисно
принизив її гідність тим, що не надав
переважного права у разі повторного
прийняття на роботу, позбавивши її
можливості заробляти собі на життя
працею, тобто на достатній життєвий
рівень, що призводить до моральних
страждань. Порушення законного права
на працю призвело також до душевних
страждань та втрати нормальних
життєвих зв'язків. Моральну шкоду
позивачка оцінює в розмірі місячного
окладу, який становить 3500 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 01 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року, у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, вірно
виходив з відсутності правових підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 01 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.А. Нагорняк

Судді: А.О.
Леванчук

М.А. Макарчук