Єдиний унікальний номер 250/4230/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2825/2014
Головуючий в 1 інстанції Гаврилюк
Доповідач Пономарьова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді
Пономарьової О.М.,

суддів
Биліни Т.І., Соломахи Л.І.,

при секретарі
Мишко Д.О.,

за участю

представника позивача
Петрикіна О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 січня 2014 року,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з вказаним позовом до
відповідача та зазначав, що відповідно
до укладеного між Банком та
відповідачем кредитного договору від 18
листопада 2007 року, відповідач отримав
кредит у розмірі 2 692,80 грн., зі сплатою
12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
свої зобов'язання щодо погашення
кредиту та відсотків за кредитом не
виконує, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість перед Банком станом на
05 листопада 2013 року у розмірі 18 139,09 грн.,
з яких: 1 446,09 грн. - заборгованість за
кредитом, 52,64 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
329,85 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 14 970,55 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина), 839,96 грн. - штраф (процентна
складова).

Рішенням Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 січня 2014 року позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк (далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «Приват Банк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 18 139 грн. 09 коп. та понесені судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3
просить змінити рішення суду та
задовольнити вимоги позивача частково,
відстрочити платіж його
заборгованості за кредитом станом на 3
серпня 2010 року до його звільнення з
міст позбавлення волі, оскільки на
теперішній час він відбуває покарання
у Макіївській виправній колонії №32, не
має можливості сплачувати
заборгованість за кредитним договором.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
Петрикін О.Ю. просив залишити рішення
суду без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

Відповідач ОСОБА_3 про час та місце
судового розгляду повідомлений
належним чином, про що свідчить поштове
повідомлення про отримання ним судової
повістки.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги банку в
повному обсязі та стягуючи з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 18 139,09 грн., суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
порушив умови кредитного договору.

Проте повністю з таким висновком суду
погодитись не можна.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 1049 ЦК УКраїни передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимогам
Цивільного Кодексу України та інших
актів цивільного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи, що 18
листопада 2007 року між ПАТ КБ «Приват
Банк» та відповідачем укладено
кредитний договір, згідно з умовами
якого відповідачу на строк 12 місяців
по 18 листопада 2008 року надано кредит в
сумі 2 692,80 грн. зі сплатою 12,00% на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, згідно з кредитним
договором відповідач зобов'язання за
вказаним договором не виконує та
станом на 05 листопада 2013 року
утворилась заборгованість у розмірі 18
139,09 грн., з яких: 1 446,09 грн. -
заборгованість за кредитом, 52,64 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 329,85 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 14 970,55 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина), 839,96 грн. - штраф (процентна
складова).

Проте, як вбачається з наданого
розрахунку, 14 970,55 грн. - це пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором, яка нарахована за період з 20
лютого 2008 року по 5 листопада 2013 року за
1 603 дні.

Відповідно до ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 5.1. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка»)(«Стандарт»), з якими
відповідач при підписанні заяви
позичальника був ознайомлений і своїм
підписом підтвердив надання йому
повної інформації про умови
кредитування, при порушення
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.
3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право
нарахувати, а Позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню в
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу, але е менше 1 гривні за кожень
день прострочки платежу.

З урахуванням викладеного апеляційний
суд вважає, що з відповідача можливе
стягнення суми пені, нарахованої за
рік, тобто 365 днів, і її розмір буде
складати 3 408,76 грн.

З урахуванням вимог ст. 551 ч. 3ЦК України,
якою передбачено, що розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення,
та враховуючи положення ст. 616 ч. 2 ЦК
України, з якої вбачається, що суд має
право зменшити розмір збитків та
неустойки, які стягуються з боржника,
якщо кредитор умисно або з
необережності сприяв збільшенню
розміру збитків, завданих порушенням
зобов'язання, або не вжив заходів щодо
їх зменшення, апеляційний суд вважає
можливим зменшити розмір пені і
стягнути з відповідача на користь
позивача пеню 1 499 грн., обмеживши її
розміром боргу за кредитом та
процентами, при цьому суд враховує, що
про порушення зобов'язань за кредитним
договором позивачу стало відомо в
лютому 2008 року, 18 листопада 2008 року
сплинув строк виконання зобов'язання,
але з позовом до суду він звернувся
лише 12 листопада 2013 року, чим сприяв
збільшенню розміру збитків.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
як правильно зазначив суд першої
інстанції, з відповідача на користь
позивача належить стягнути розмір
понесених судових витрат по оплаті
судового збору в розмірі 229,40 грн.

Доводи апелянта про те, що він з серпня
2010 року перебуває в місцях позбавлення
волі, а тому не може погашати кредит, є
необгрунтованими, оскільки строк
погашення кредитного зобов'язання
сплинув ще 18 листопада 2008 року і
відповідно до вимог ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

З урахуванням викладеного апеляційний
суд вважає, що рішення суду відповідно
до положень ст. 309 ЦПК України підлягає
зміні і з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» належить стягнути
заборгованість за кредитним договором
№ DOXRRX92050039 від 11 листопада 2007 року
станом на 5 листопада 2013 року в розмірі 4
667 гривень 54 коп., з яких: 1 446,09 грн. -
заборгованість за кредитом, 52,64 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 329,85 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 1 499 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 839,96 грн. - штраф (процентна
складова), та понесені витрати зі
сплати судового збору у розмірі 229 грн.
40 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, апеляційний суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
частково задовольнити.

Рішення Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 січня 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець міста Ясинувата Донецької
області, ІПН НОМЕР_1), на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, будинок 50, )

- заборгованість за кредитним
договором № DOXRRX92050039 від 11 листопада 2007
року станом на 5 листопада 2013 року в
розмірі 4 667 (чотири тисячі шістсот
шістдесят сім) гривень 54 коп., з яких: 1
446,09 грн. - заборгованість за кредитом,
52,64 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 329,85 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 1 499 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 839,96 грн. - штраф (процентна
складова);

- понесені витрати зі сплати судового
збору у розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М.
Пономарьова

Судді:
Л.І. Соломаха

Т.І.
Биліна