Справа № 314/1671/14-ц
Провадження № 2/314/806/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014
м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Галянчук Н.М.,

при секретарі
Майдановій Н.І.,

за участю відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вільнянськ
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

Позивач по справі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, у якому
зазначив, що 22.09.2006 між Закритим
акціонерним товариством комерційним
банком «ПриватБанк» (правонаступник -
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та відповідачем у
справі ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір № ZPE0RX00600078, за умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 2565,19
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідно до умов договору
погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно умов договору. Однак,
ОСОБА_1 свої зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку із чим у останнього станом на
12.03.2014 утворилась заборгованість у
розмірі 23652,14 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 1768,27 грн.;
заборгованості по процентам за
користуванням кредитом - 8579,56 грн.;
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 274,78 грн.; пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 11427,05 грн.;
штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн.;
штрафу (процентної складової) - 1102,48 грн.

На підставі викладеного, просить
стягнути з відповідача на користь
банка вищевказану заборгованість за
кредитним договором та понесені судові
витрати.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, звернувся до суду
з клопотанням про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити на тих підставах, що в
ньому зазначені (а.с. 23-25).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов не визнав, посилався на пропуск
позивачем строку позовної давності, у
зв'язку з чим просив відмовити в
задоволенні позову (а.с. 20-22).

Вислухавши відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
переконання, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від відповідача виконання
його обов'язку. Зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що для
придбання товару ОСОБА_1 звернувся до
ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник -
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» а.с. 13) із заявою
позичальника № ZPE0RX00600078, згідно якої
йому надано грошові кошти у сумі 2565,20
грн. на строк 12 місяців по 21.09.2007
включно, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 2,0 % на
місяць на суму заборгованості за
кредитом (а.с. 4). Грошові кошти у
сумі 2565,20 грн. було перераховано банком
на поточний рахунок підприємства
торгівельно-сервісної мережі.

У заяві зазначено, що позичальник
ознайомився та згоден з Умовами про
надання споживчого кредиту фізичним
особам, які були надані йому у
письмовій формі (а.с. 4 оборот).

Позичальник зобов'язався щомісячно
сплачувати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 277,61 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами згідно Умов.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України під порушенням
зобов'язання передбачено його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання. А
відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Однак, відповідач ОСОБА_1 неналежним
чином та не у повному обсязі виконував
свої зобов'язання за вищезазначеним
кредитним договором, у зв'язку із чим,
станом на 12.03.2014 утворилась
заборгованість у розмірі 23652,14 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 1768,27 грн.; заборгованості по
процентам за користуванням кредитом -
8579,56 грн.; заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 274,78 грн.;
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 11427,05 грн.;
штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн.;
штрафу (процентної складової) - 1102,48 грн.
(розрахунок а.с. 3).

Оцінивши в сукупності докази у справі,
суд дійшов висновку про те, що
відповідач не виконав грошового
зобов'язання за кредитним договором, що
спричинило виникнення заборгованості.

Разом з цим, відповідач ОСОБА_1 заявив
клопотання про відмову в задоволенні
позовних вимог у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у задоволенні позову.

Пунктом 7 частини одинадцятої статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» визначено, що кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особа, які є складовою
частиною кредитного договору, терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки встановлено тривалістю 5
років.

Строк дії кредитного договору
закінчився 21 березня 2007 року, з цього ж
часу розпочався строк позовної
давності для пред'явлення позову до
суду з метою захисту своїх цивільних
прав та інтересів.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся з
позовом до суду 31 березня 2014 року
(а.с. 2), тобто з пропуском п'ятирічного
строку позовної давності.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини одинадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Позивачем не заявлене клопотання про
поновлення та визнання поважними
причини пропуску строків позовної
давності.

Таким чином, суд дійшов висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги
позивача щодо відшкодування понесених
ним судових витрат задоволенню не
підлягають, оскільки йому в
задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.М.Галянчук

25.04.2014