У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М., суддів:
Висоцької В.С., Умнової О.В.,Гримич М.К.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні заяву
Севастопольської міської державної
адміністрації щодо виправлення описок
допущених при виготовленні ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 липня 2013 року,
постановленої за результатами
розгляду касаційної скарги ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на рішення Гагарінського
районного суду м. Севастополя від 21
грудня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду м. Севастополя від 18 квітня 2013 року
в справі за позовом Севастопольської
міської державної адміністрації до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення без
надання іншого житлового приміщення;
за зустрічним позовом ОСОБА_6 до
Севастопольської міської державної
адміністрації, комунального
підприємства «Комунальне
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 9» про визнання права власності на
житлове приміщення,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року Севастопольська
міська державна адміністрація
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6
та ОСОБА_7, у якому просила виселити
відповідачів із квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення,
та визнати ОСОБА_7 таким, що
втратив право на користування цим
житловим приміщенням.

ОСОБА_6 звернулася до суду із
зустрічним позовом до
Севастопольської міської державної
адміністрації, комунального
підприємства «Комунальне
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 9», у якому просила визнати за нею
право власності на квартиру АДРЕСА_1 на
підставі набувальної давності.

Рішенням Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 21 грудня 2012 року
первісні позовні вимоги задоволено, в
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7 із спірної
квартири без надання іншого житлового
приміщення.

Вирішено питання про відшкодування
судових витрат.

Додатковим рішенням Гагарінського
районного суду м. Севастополя
від 26 грудня 2012 року визнано ОСОБА_7
таким, що втратив право на
користуванням спірним житловим
приміщенням.

Ухвалою апеляційного суду м.
Севастополя від 18 квітня 2013 року
рішення Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 21 грудня 2012 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 липня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7
задоволено частково.

Рішення Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 21 грудня 2012
року та ухвалу апеляційного суду м.
Севастополя від 18 квітня 2013 року
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Севастопольська міська державна
адміністрація звернулася до суду
касаційної інстанції із заявою про
виправлення описок допущених при
виготовленні ухвали колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 липня 2013 року.

Такими описками заявник вважає
обставини викладені у мотивувальній
частині зазначеної вище ухвали
касаційного суду, а саме: фразу -
«Судами достовірно встановлено, що
ОСОБА_6 вселилася до спірної квартири
13 квітня 1994 року на підставі
ордера разом з померлим чоловіком».

Згідно ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може з
власної ініціативи або за заявою осіб,
які беруть участь у справі, виправити
допущені у судовому рішенні описки чи
арифметичні помилки.

Описки - це помилки, зумовлені
неправильним написанням слів.
Виправленню підлягають лише ті описки,
які мають істотний характер. До таких
належить написання прізвищ та імен,
адрес, найменувань спірного майна,
зазначення дат та строків.

Таким чином, заява про виправлення
описок не підлягає задоволенню,
оскільки зі змісту постановленої
ухвали не вбачається, що судом допущено
описки в тексі судового рішення у
розумінні ст. 219 ЦПК України, а тому
відсутні правові підстави для
задоволення заяви про виправлення
описок.

Крім того, аналогічна за змістом і
вимогами попередня заява
Севастопольської міської державної
адміністрації уже була розглянута
судом касаційної інстанції і за
результатами її розгляду, колегією
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ 11 грудня 2013 року
постановлено ухвалу про відмову в
задоволенні такої заяви у зв'язку з
безпідставністю заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись
нормами ст. 219 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Відмовити Севастопольській міській
державній адміністрації в задоволенні
заяви щодо виправлення описок
допущених при виготовленні ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 липня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук Судді:В.С.
Висоцька М.К. Гримич О.В. Умнова І.М.
Фаловська