У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Гордійчук
С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Буцяка
З.І.

секретар судового засідання :
Ковальчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Акцент банк» на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
30 грудня 2013 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Акцент банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 30 грудня 2013
року позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Акцент банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Акцент банк» заборгованість за
кредитним договором від 03.02.2011 року, а
саме: заборгованість за кредитом у сумі
14 142,95 грн., заборгованість за
процентами у сумі 13,64 грн.,
заборгованість по комісії у сумі 5 230,88
грн., пеню у сумі 1000 грн., штраф
(фіксована частина) у розмірі 500 грн.,а
також штраф (процентна складова) у сумі
2 067,23 грн., а всього 22 954,70 грн. та
судовий збір у сумі 230 грн.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач вказує на його
незаконність, в частині зменшення
розміру пені, оскільки суд першої
інстанції не врахував, обставини, які
мають істотне значення та належні
докази щодо можливості зменшення
розміру пені відповідно до ч.3 ст.551 ЦК
України. Вважає, що зазначена норма
права дає право суду на зменшення
неустойки в залежності від
співвідношення її розміру і збитків. А
поняття «значно» є оціночним і має
конкретизуватись судом, але суд не
визначив критерії значного розміру
збитків у порівнянні з розміром
неустойки.

Просить рішення суду в частині
стягнення пені змінити та стягнути
пеню у сумі 21 957,16 грн., в решті рішення
залишити без змін.

В запереченні на апеляційну
скаргу відповідач вказує, що рішення
суду законне та обґрунтоване. Просить
залишити його без зміни.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги із
наступних підстав.

В частині задоволення позовних
вимог про стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості по
кредиту, заборгованості по процентам
за користування кредитом, комісії,
штрафу - фіксована частина та процентна
складова рішення суду першої інстанції
не оскаржене, а тому, у відповідності до
ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку"
апеляційним судом не перевіряється.

Із матеріалів справи вбачається,
що сума основного боргу становить 14 142,95
грн. - тіло кредиту, 13,64 грн. -
заборгованість за процентами, а розмір
пені становить 21 957,16 грн., що значно
перевищує розмір основної
заборгованості.

Як роз'яснено у п. 27 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Під час розгляду справи
відповідачка подала письмову заяву про
зменшення розміру нарахованої
позивачем пені, мотивуючи тим, що сума
пені значно перевищує розмір боргу, а
також те, що перебуваючи у скрутному
матеріальному становищі вона
періодично здійснює погашення
заборгованості за кредитним договором.
(а.с.48).

Враховуючи такі доводи
відповідача, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), що
підлягає стягненню, при цьому, суд
виходив із засад справедливості,
добросовісності, розумності та
врахував зокрема, занадто високий її
розмір порівняно зі збитками
споживача, ступінь виконання
зобов'язання, майновий стан сторони, її
майнові та інші інтереси, що
заслуговують на увагу, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання.

Апеляційний суд вважає, що суд
правильно оцінив докази, що надані
сторонами та дав їм належну правову
оцінку. Підстави для переоцінювання
наявних в матеріалах справи доказів
відсутні.

Інші доводи викладені у
апеляційній скарзі, не спростовують
правильності висновків суду.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент-банк»
відхилити.

Рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 30 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: