У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_5, про
визнання поруки припиненою,

за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі
представника за довіреністю ОСОБА_7 на
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 23 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
27 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
(далі - ПАТ «УкрСиббанк»), у якому просив
визнати договір поруки №224846 від 21
серпня 2008 року таким, що припинений з 26
лютого 2010 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що договір поруки,
укладений між ним та ПАТ «УкрСиббанк» і
відповідно до умов якого він
зобов'язується відповідати за
виконання ОСОБА_5 усіх зобов'язань, що
виникають з договору про надання
останньому споживчого кредиту, є
припиненим з 26 лютого 2010 року, оскільки
днем настання строку виконання
основного зобов'язання, від якого слід
вести відлік шестимісячного строку,
протягом якого ПАТ «УкрСиббанк» має
право звернутись до поручителя з
вимогою про стягнення коштів, є день
першого порушення боржником графіку
платежів, тобто з 25 серпня 2009 року, коли
ОСОБА_5 припинив внесення щомісячних
платежів згідно графіку погашення
платежів.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 23 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
27 листопада 2013 року, у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи
свої доводи неправильним
застосуванням судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з рішенням якого
погодився суд апеляційної інстанції,
правильно застосував положення ч. 4 ст.
559 ЦК України та дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4, оскільки
кредитор звернувся до суду з вимогою, в
тому числі і до поручителя, про
стягнення заборгованості 10 травня 2010
року, тобто до закінчення строку
виконання основного зобов'язання, який
був змінений відповідно до п. 6.1.2
кредитного договору на 16 червня 2010 року
у зв'язку з надісланням позичальникові
07 травня 2010 року вимоги про дострокове
повернення кредиту, чим змінив дату
повернення кредиту на 41 день
після надіслання вказаної вимоги, і за
таких обставин на час звернення
кредитора до суду договір поруки
припинений не був.

Докази та обставини, на які посилається
заявник у касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом апеляційної
інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених у мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 23 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
27 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук А.В. Маляренко