У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Висоцької В.С., Умнової О.В.,Колодійчука
В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_9, про
зобов'язання вчинити певні дії та
відшкодування моральних збитків, за
касаційною скаргою, поданою
представником ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_10,
на рішення апеляційного суду м. Києва
від 25 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_8,
третя особа - ОСОБА_9, у якому, з
врахуванням уточнених позовних вимог,
просили зобов'язати відповідача
припинити дії, які завдають шкоду
особистим немайновим правам позивачів
та створюють перешкоди у здійсненні
ними права користування своєю
квартирою. Зобов'язати відповідача
дотримуватися заборони гучних
викриків, користування джерелами
побутового шуму, демонтувати та
припинити експлуатацію кондиціонера,
який установлений на зовнішній стіні.
Крім того позивач ОСОБА_6 просла
стягнути з відповідача на її користь
моральну шкоду в розмірі 15 940 грн, а
позивач ОСОБА_7 просив стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду в розмірі 14 382 грн.

Позовні вимоги мотивували тим, що над
їх квартирою, поверхом вище у квартирі
АДРЕСА_1, проживає відповідач ОСОБА_8 зі
своєю дружиною та двома неповнолітніми
дітьми.

Впродовж двох років відповідач створює
їм нестерпні умови для проживання. Саме
з квартири відповідача в денний та
нічний час доби створюється гучний шум,
як-то крики стуки, гудіння, тощо.

Крім того, відповідач встановив над
вікном їх спальні кондиціонер, який
працюючи також створює голосний шум, що
теж порушує їх права.

На неодноразові звернення, відповідач
не відреагував, у зв'язку з чим позивачі
були змушені звертатися до різних
інстанцій, а саме в органи міліції,
адміністративну комісію при
виконавчому органі Київської міської
ради, яка в подальшому винесла
постанову про притягнення ОСОБА_8 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Також за заявою позивачі, було
здійснено виїзд спеціалістів
СЕС Голосіївського району м. Києва,
які провели дослідження
шумового навантаження та встановили
наявність у квартирі позивачів рівні
звуку які перевищують нормативні
значення для денного та нічного часу,
згідно СН 3077-84.

Така тривала, неправомірна поведінка
відповідача завдала позивачам, як
зазначають останні, моральної шкоди, що
виразилась у моральних переживаннях,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми зв'язку з браком часу на
відпочинок та постійну втому з причин
ситуації, що склалася, постійним
нервовим напруженням, нервозності,
роздратування та втомі, які проявились
внаслідок неправомірних дій
відповідача, наслідком чого стало
звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 24 травня 2013 року позов
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_8 усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_6 та ОСОБА_7
свого права на користування
приміщенням квартири АДРЕСА_1, шляхом
заборони ОСОБА_8 у нічний та денний час
доби вчиняти активні дії, які
спричиняють перевищення припустимого
рівню шуму, що установлений
санітарними нормами припустимого шуму
в приміщеннях житлових та громадських
будівлях на території забудови № 3077-84.

Зобов'язано ОСОБА_8 демонтувати
кондиціонер торгової марки «MIDEA, IDEA»,
виробництва Китай, код за УКТЗЕД: 8415.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 10 114
грн 70 коп. та на користь ОСОБА_7 10 114 грн 70
коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
25 вересня 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено у
справі нове рішення про відмову в
позові у повному обсязі.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_10 просить
скасувати оскаржуване рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
часткове задоволення позовних вимог,
суд першої інстанції виходив з
наступних встановлених судом обставин,
які підтверджуються наявними в
матеріалах справи документами:

У квартирі АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9

В квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_8 з
дружиною та двома неповнолітніми
дітьми.

Протоколами СЕС Голосіївського району
м. Києва № 65-67 зафіксовано, що 28 жовтня
2012 року в приміщеннях вказаної вище
квартири позивачів АДРЕСА_3
еквівалентні рівні звуку, від сусідів
АДРЕСА_1 (квартира відповідача),
перевищують нормативні значення
еквівалентних рівнів звуку для денного
та нічного часу, згідно з СН 3077-84 (а. с.
12-17).

Постановою Київської міської
державної адміністрації
(адміністративна комісія ) № 5962 «про
накладення адміністративного
стягнення» від 17 грудня 2012 року
покладено на ОСОБА_8 адміністративне
стягнення у вигляді попередження у
зв'язку з порушенням останнім вимог ч. 1
ст. 182 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
виявлені 28 жовтня 2012 року о 22.10 год., а
саме: порушення правил додержання тиші
в населених пунктах і громадських
місцях (АДРЕСА_1) - (а. с. 42).

Відповідачем в ході розгляду справи
пояснено, що ним встановлено та
використовується кондиціонер торгової
марки «MIDEA, IDEA», виробництва Китай, код
за УКТЗЕД: 8415.

Згідно з висновком державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 18 жовтня 2011 року (а. с. 50) - вказаний
кондиціонер торгової марки «MIDEA, IDEA»,
виробництва Китай, код за УКТЗЕД: 8415
створює рівень шуму до 55 дБа,
згідно санітарних норм припустимого
шуму в приміщеннях житлових та
громадських будівлях на території
забудови № 3077-84 і є призначеним для
використання у побутових
приміщеннях(оптова та роздрібна
торгівля).

Проаналізувавши вказані вище докази у
сукупності з поясненнями сторін, суд
першої інстанції визнав доведеним факт
наявності порушення відповідачем
правил тиші та створення рівня шуму, що
перевищує 40 дБа в денний час і 30 дБА в
нічний час, які є припустимим рівнем
шуму в квартирах, у відповідності до
Правил дотримання тиші у громадських
місцях у місті Києві, затверджених
рішенням Київської міської ради від 26
вересня 2002 року № 47/207 і визначених
санітарними нормами припустимого шуму
в приміщеннях житлових та громадських
будівлях на території забудови № 3077-84.
Крім того, проаналізувавши вказаний
вище висновок, районний суд встановив
що саме кондиціонер торгової марки
«MIDEA, IDEA», виробництва Китай, код за
УКТЗЕД: 8415, який встановлений над
вікном спальної кімнати позивачів є
одним із джерел шуму, наслідком чого і
стало ухвалення судового рішення про
часткове задоволення позовних вимог.

Ухвалюючи у справі нове рішення про
відмову в позові, апеляційний суд
виходив з того, що позовні вимоги не є
доведеними, оскільки вказані вище
протоколи є неналежними доказами, так
як вони не містять посилок на джерело
шуму, крім того, відповідні
дослідження, внаслідок яких складено
такі протоколи, проведені з
порушеннями вимог державних
санітарних норм і правил, а саме п. 2
ГОСТ 23337-84 - щодо безперервності
дослідження, п. 2.4 ГОСТ 23337-84 - щодо точок
оцінки, п. 2.6, 2.8 - 2.9 ГОСТ 23337-84 щодо
відстаней та необхідності закриття
вікон і дверей при проведенні
досліджень.

При ухваленні судового рішення у
справі, апеляційним судом було
допущено порушення норм ст. ст. 303, 316, 215
ЦПК України, а саме: усіх висновків та
встановлених судом першої інстанції
обставин, покладених в основу рішення
районного суду, не спростовано, що
призвело до ухвалення судового
рішення, яке не відповідає вимогам ст.
ст. 213-214 ЦПК України.

Так, за правилами ст. 4 Закону України
«Про забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
(далі - Закону) визначено, що громадяни
мають право на відшкодування шкоди,
завданої їх здоров'ю внаслідок
порушення підприємствами, установами,
організаціями, громадянами
санітарного законодавства.

Громадяни зобов'язані виконувати інші
обов'язки, передбачені законодавством
про забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя (ст. 5
Закону).

Сільські, селищні, міські ради
затверджують правила додержання тиші в
населених пунктах і громадських
місцях, якими з урахуванням
особливостей окремих територій
(курортні, лікувально-оздоровчі,
рекреаційні, заповідні тощо)
установлюються заборони та обмеження
щодо певних видів діяльності, що
супроводжуються утворенням шуму, а
також установлюється порядок
проведення салютів, феєрверків, інших
заходів із використанням вибухових
речовин і піротехнічних засобів (ст. 24
Закону).

Пунктом 3 Розділу ІІ «Правил дотримання
тиші у громадських місцях у місті
Києві», затверджених рішенням
Київської міської ради від 26 вересня
2002 року № 47/207 встановлено, що
керівники, відповідальні посадові
особи підприємств, установ,
організацій, незалежно від форм
власності, а також громадяни
зобов'язані забезпечувати в прилеглих
жилих будинках, прилеглих жилих та
нежилих приміщеннях дотримання такого
рівня шуму працюючого обладнання,
вентиляційних систем, радіоприймачів,
телевізорів, гучномовних установок,
музичних інструментів, засобів
індивідуальної трудової діяльності, а
також інших джерел шуму, який не
перевищував би 40 дБа в денний та 30 дБа в
нічний час.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Пленумом Верховного Суду України в п. 3
постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» розяснено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Судом першої інстанції встановлено, що
кондиціонер відповідача торгової
марки «MIDEA, IDEA», виробництва Китай, код
за УКТЗЕД: 8415, створює рівень шуму до 55
дБа, що перевищує допустимий рівень
шуму працюючого обладнання в
приміщеннях житлових та громадських
будівель м. Києва. Крім того, факт
порушення правил додержання тиші в
населених пунктах і громадських місцях
відповідачем у справі підтверджується
постановою Київської міської
державної адміністрації
(адміністративна комісія) № 5962 «про
накладення адміністративного
стягнення» від 17 грудня 2012 року. Ці
обставини апеляційним судом жодним
чином не спростовано. Протоколи СЕС
Голосіївського району м. Києва № 65-67
містять посилку на джерело звуку, а
саме: «від сусідів АДРЕСА_1». Такі
протоколи, у встановленому Законом
порядку, відповідачем у справі не
оскаржено, вони є чинними, підстави
вважати їх неналежними доказами -
відсутні.

На підставі наведеного, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла до висновків, що
апеляційним судом скасовано судове
рішення, ухвалене згідно із законом. На
підставі норм ст. 339 ЦПК України
оскаржуване рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню із залишенням в
силі рішення суду першої інстанції,
який належним чином визначився з
характером правовідносин, в повному
обсязі дослідив обставини справи, дав
належну оцінку зібраним у справі
доказам та вірно застосував норми
матеріального права до спірних
правовідносин.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6,
ОСОБА_7 - ОСОБА_10 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
25 вересня 2013 року скасувати.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 травня 2013 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова
І.М. Фаловська