Дата документу 26.02.2014
Справа № 479/938/13-ц
№ 2/479/10/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2014 року
Кривоозерський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого
судді Кондрачук А.П.

при секретарі
Добровольській І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Криве Озеро цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Руслана Івановича,
третя особа: відділ Держземагенства у
Кривоозерському районі про повернення
земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Руслана Івановича,
третя особа: відділ Держземагенства у
Кривоозерському районі про повернення
земельної ділянки, вказуючи на те, що
вона в кінці 2005 року на усній
домовленості з відповідачем передала у
користування належну їй на праві
приватної власності земельну ділянку
розміром 4,70 га, з того часу отримувала
плату за користування землею. В липні
2013 року звернулася до відповідача з
претензією про розірвання договору
оренди та повернення земельної
ділянки, поскільки бажала самостійно
обробляти земельну ділянку, однак
Лазарєв Р.І. відмовився повернути
землю, вказуючи, що між ними 1 липня 2005
року укладений письмовий договір
оренди землі строком на 10 років, який
продовжено додатковою угодою до 30
грудня 2020 року. Підпис від її імені в
договорі вчинено її внуком - ОСОБА_3,
який не мав на те повноважень. Вказуючи,
що вона не укладала договору оренди, та
бажає розпорядитися земельною
ділянкою, належною їй на праві
приватної власності, просила
зобов'язати відповідача повернути їй
земельну ділянку.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити. Представник позивача
в судовому засіданні подав заяву про
доповнення позовних вимог, просив
визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки № 165, укладений від
імені ОСОБА_4 01 жовтня 2005 року,
зареєстрований у Кривоозерському
районному відділі МРФ ДП «Центр ДЗК» 27
вересня 2005 року за реєстровим № 15
та зобов'язати відповідача повернути
позивачу земельну ділянку.

В судовому засіданні відповідач
заявлені позовні вимоги не визнав.
Представник відповідача просив
відмовити у задоволенні позову,
вказуючи, що договір оренди землі
пройшов державну реєстрацію, тому
відповідно до діючого законодавства
України, є чинним. Протягом 9 років
ОСОБА_1 отримувала оренду плату, що є
підтвердженням укладення договору,
вважає, що не має підстав визнавати
договір недійсним.

Представник третьої особи -
відділ Держземагенства у
Кривоозерському районі, в судовому
засіданні вважає, що позов не підлягає
задоволенню, підтвердив, що договір
оренди земельної ділянки № 165
укладений 1 липня 2005 року є дійсним та
пройшов державну реєстрацію 27 вересня
2005 року в центрі державного земельного
кадастру.

Вислухавши пояснення сторін,
їх представників, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
із слідуючих підстав.

Згідно даних державного акту на право
власності на земельну ділянку серії МК
№ 012376, виданого Кривоозерською
районною державною адміністрацією 15
жовтня 2004 року, ОСОБА_1 належить
земельна ділянка загальною площею 4,7
га, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована в межах території
Березківської сільської ради
Кривоозерського району, яка
складається: ділянка 1 кадастровий №
:02:000:0284, площею 0,43 га; ділянка 2
кадастровий № :02:000:0285, площею 3,56
га; ділянка 3 кадастровий №
:01:000:0377, площею 0,05 га; ділянка 4
кадастровий № :02:000:0834, площею 0,04
га; ділянка 5 кадастровий №
:01:000:0607, площею 0,48 га; ділянка 6
кадастровий № :02:000:1017, площею 0,14
га.

Позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи
надано фотокопію договору оренди
земельної ділянки № 165 від 1 жовтня 2005
року, акт прийому передачі земельної
ділянки без дати та додаткову угоду до
договору оренди земельної ділянки між
ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Р.І. за 2010 рік.

Судом встановлено, що згідно даних
відділу Держземагенства у
Кривоозерському районі датою
укладення договору за № 165 між ОСОБА_1
та Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Р.І., є 1 липня 2005
року, відповідно до договору оренди
землі, орендодавець ОСОБА_5 надає, а
орендар Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Р.І. приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 4,7 га.,
вказаний договір зареєстрований у
Кривоозерському районному відділі МРФ
ДП «Центр ДЗК» 27 вересня 2005 року за
реєстровим № 15. До договору
додано акт прийому-передачі земельної
ділянки від 01 липня 2005 року та
додаткову угоду до договору оренди
землі від 25 липня 2010 року, згідно якої
договір оренди укладено до 30 грудня 2020
року.

Згідно оглянутої в судовому
засіданні книги записів реєстрації
державних актів на право власності на
землі та на право постійного
користування землею Центру державного
земельного кадастру серія 4 АА 009003,
вищевказаний договір внесений в Книгу
06 вересня 2010 року та зареєстрований за
№ 529.

Цю обставину підтвердив свідок ОСОБА_6
в суді.

Відповідно до даних довідки № 101
від 23 вересня 2013 року, виданої
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз», ОСОБА_1 з
2005 року по 2012 рік отримувала щорічно
орендну плату в повному обсязі.
Довідкою № 119 від 08 жовтня 2013 року
встановлено, що до Міністерства
доходів і зборів за 2005 - 2012 роки було
сплачено прибутковий податок на
загальну суму 1 859 грн. 57 коп. по
орендодавцю ОСОБА_1

Як випливає з матеріалів справи -
протоколу № 1 загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» від 29
грудня 2004 року Лазарєв Р.І. обраний
головою Товариства та за наказом № 1-к
від 29 грудня 2004 року прийнятий на
вищевказану посаду.

Згідно витягу № 396932 Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» внесено
до Єдиного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, керівником
Товариства вказаний Лазарєв Р.І.

Свідок ОСОБА_3 - внук позивача, в
судовому засіданні підтвердив, що
позивач проживає в іншому районі та
восени 2004 року він передав відповідачу
Лазарєву Р.І. державний акт на земельну
ділянку для укладення договору оренди
землі на кращих умовах оренди та влітку
2005 року він підписав договір оренди
між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Р.І., акт
прийому-передачі земельної ділянки не
маючи на те відповідних повноважень,
але додаткову угоду про продовження
договору оренди не підписував.

Цю обставину підтвердили свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_4 в суді.

Згідно висновку експертів Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 13433/13434/13-32 від 27 січня 2014
року встановлено, що підписи від імені
ОСОБА_1 у рядках орендодавець договору
оренди № 165, укладеного в 2005 році від
імені ОСОБА_1 та ТОВ
«Агротехінвестиційний союз» та акті
прийому-передачі земельної ділянки до
вказаного договору, виконані ОСОБА_3.

Підписи від імені ОСОБА_1 у рядках
«орендодавець» оспорюваного договору
оренди землі укладеного між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Р.І., який
зареєстровано у Кривоозерському
відділі МРФ ДП «Центр ДЗК» від 27
вересня 2005 року за № 15 та акт
прийому передачі землі до вказаного
договору виконані не ОСОБА_1, а ОСОБА_3.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно вимог ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Пунктом 8 Постанови № 9 Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від 06
листопада 2009 року встановлено, що
відповідно до частини першої статті 215
ЦК підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено. Встановивши вказані
обставини, суд відмовляє в задоволенні
позову про визнання правочину
недійсним. Наслідки недійсності
правочину не застосовуються до
правочину, який не вчинено. Недійсним
може бути визнано лише укладений
договір.

В рішенні Верховного Суду України від 18
вересня 2013 року за позовом прокурора
Врадіївського району Миколаївської
області в інтересах Особи до
приватного підприємства
«Виробничо-комерційне підприємство
«Каро», третя особа: відділ Держкомзему
у Врадіївському районі Миколаївської
області про витребування земельної
ділянки із чужого незаконного
володіння викладена правова позиція,
згідно якої, якщо у встановленому
законом порядку здійснено державну
реєстрацію спірного договору оренди
землі, він є укладеним, а отже
оспорюваним та за рішенням суду може
бути визнаний недійсним.

Тому заперечення відповідача в цій
частині, що договір є неукладеним та
його неможливо визнати недійсним суд
не приймає до уваги.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України
встановлено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213
вищевказаного Кодексу, набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про
оренду землі» орендодавцями земельних
ділянок є громадяни та юридичні
особи, у власності яких перебувають
земельні ділянки, або уповноважені
ними особи.

Згідно ст. 14 Закону України «Про оренду
землі» договір оренди землі
укладається у письмовій формі і за
бажанням однієї із сторін може бути
посвідчений нотаріально

Статтею 17 вищевказаного Закону
передбачено, що передача об'єкта
оренди орендарю здійснюється
орендодавцем у строки та на умовах, що
визначені у договорі оренди землі, за

актом приймання-передачі.

Частиною 5 ст. 6 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що право
оренди земельної ділянки підлягає
державній реєстрації відповідно до
Закону.

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду
землі» відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4-6, 11,

17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Таким чином, суд вважає, що
відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
правочин необхідно визнати недійсним,
поскільки судом встановлено
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які передбачені ч.ч.1-3,5 ст. 203 цього
Кодексу.

В порушення вимог ч. 3 ст. 203 ЦК
України волевиявлення учасника
правочину не було вільним і не
відповідало його внутрішній волі.

При укладанні договору оренди
землі порушено вимоги ст. 14 Закону
України «Про оренду землі.

Таким чином, поскільки 27 вересня
2005 року в установленому законом
порядку здійснено державну реєстрацію
спірного договору оренди № 96 від 01
липня 2005 року у Кривоозерському
районному відділі МРФ ДП «Центр ДЗК» за
реєстраційним номером 14 між
позивачем та відповідачем, його
необхідно визнати недійсним.

На підставі ст. ст. 203, 210, 215, 386, 387,
638-640, 1212, 1213 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК
України, ст. 15, 16 Закону України «Про
оренду землі», керуючись ст.ст. 10, 60, 88,
213, 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди
землі № 165 від 1 липня 2005 року, укладений
між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Руслана Івановича,
відповідно до якого в оренду передано
земельну ділянку розміром 4,7 га,
розташовану в межах території
Березківської сільської ради
Кривоозерського району, належну
ОСОБА_1 на підставі державного акту
серії МК № 012376, виданого
Кривоозерською районною державною
адміністрацією 15 жовтня 2004 року для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка складається:

- Ділянки 1 кадастровий №
:02:000:0284, площею 0,43 га;

- Ділянки 2 кадастровий №
:02:000:0285, площею 3,56 га;

- Ділянки 3 кадастровий №
:01:000:0377, площею 0,05 га;

- Ділянки 4 кадастровий №
:02:000:0834, площею 0,04 га;

- Ділянки 5 кадастровий №
:01:000:0607, площею 0,48 га;

- Ділянки 6 кадастровий №
:02:000:1017, площею 0,14 га.

Зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Руслана Івановича
повернути ОСОБА_1 земельну ділянку
розміром 4,7 га, розташовану в межах
території Березківської сільської
ради Кривоозерського району, належну
ОСОБА_1 на підставі державного акту
серії МК № 012376, виданого
Кривоозерською районною державною
адміністрацією 15 жовтня 2004 року для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка складається:

- Ділянки 1 кадастровий №
:02:000:0284, площею 0,43 га;

- Ділянки 2 кадастровий №
:02:000:0285, площею 3,56 га;

- Ділянки 3 кадастровий №
:01:000:0377, площею 0,05 га;

- Ділянки 4 кадастровий №
:02:000:0834, площею 0,04 га;

- Ділянки 5 кадастровий №
:01:000:0607, площею 0,48 га;

- Ділянки 6 кадастровий №
:02:000:1017, площею 0,14 га.

Стягнути з Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Агротехінвестиційний союз» в особі
директора Лазарєва Руслана Івановича
на користь ОСОБА_1 судові витрати за
оплату судового збору в сумі 229 грн. 40
коп., витрати за проведення експертизи
в сумі 2 509 грн. 20 коп. та послуги за
оплату експертизи в сумі 20 грн. 07 коп.,
разом 2 758 грн. 67 коп.

Рішення суду може бути оскаржено
в Апеляційний суд Миколаївської
області через Кривоозерський районний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ: (підпис)

Копія вірна:

Голова Кривоозерського

районного суду
А.П.Кондрачук

Рішення набрало законної сили «___»
_________________ 2014 року

Оригінал рішення знаходиться в
цивільній справі № 479/938/13-ц.

Керівник апарату суду
Л.В.Ковальчук