Справа № 274/4609/13-ц
Провадження № 2-др/274/3/14
УХВАЛА

06.03.2014
м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ
СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної
І.Ю.,

з участю секретаря Соломянюк Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердичеві заяву ОСОБА_1
та заяву ОСОБА_2, про ухвалення
додаткового рішення у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 04 грудня 2013 року
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя задоволено частково,
поділено спільне майно подружжя -
виділено у власність сторін майно.

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про ухвалення
додаткового рішення, просить ухвалити
додаткове рішення, яким зобов'язати
ОСОБА_2 передати йому виділені судом
кухонні меблі з мийкою, вартістю 3000
грн., кухонну витяжку, вартістю 313 грн.
та карниз (2м) вартістю 47 грн., оскільки
ще майно знаходиться за адресою місця
проживання ОСОБА_2 і вона добровільного
його не передає йому, а державний
виконавець відмовив у відкритті
провадження, оскільки рішення суду не
передбачає примусовий порядок його
виконання.

В березні 2014 року ОСОБА_2 також
звернулася до суду із заявою про
ухвалення додаткового рішення у
зазначеній справі, яким зобов'язати
ОСОБА_1 передати їй виділені судом
картину, вартістю 650 грн. та міжкімнатні
двері, вартістю 600 грн., оскільки ОСОБА_1
добровільно це майно їй не передає.

В судове засідання сторони, належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду їх заяв, не з'явилися. Їх
неявка, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК
України, не перешкоджає розгляду заяв.

Розглянувши заяви та матеріали справи
суд приходить до висновку, що в
ухваленні додаткового рішення
заявникам слід відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги,
з приводу якої сторони подавали докази
і давали пояснення, не ухвалено
рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати;

3) суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Перелік підстав для ухвалення
додаткового рішення є вичерпним.

Як вбачається із позовної заяви та
рішення суду від 04 грудня 2013 року, всі
позовні вимоги ОСОБА_1 були судом
розглянуті та відносно них ухвалено
рішення, а тому відсутні правові
підстави для ухвалення додаткового
рішення.

Заявлені ж сторонами вимоги про
винесення додаткового рішення, яким
зобов'язати один одному передати
присуджене майно свідчить про
труднощі, що виникли в процесі
виконання рішення суду і фактично
можуть бути вирішенні судом в порядку
ст. 373 ЦПК України, шляхом встановленням
способу та порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 220 ЦПК України про
відмову в ухваленні додаткового
рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення у
цивільній справі з позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя -
відмовити.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення у
цивільній справі з позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя
І.Ю. Хуторна