АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Литвинюк І.М., Височанської
Н.К.

секретаря Лисак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка за
довіреністю виступає в інтересах
ОСОБА_1 на заочне рішення Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 28 серпня 2013 року, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У липні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
згідно укладеного договору від 06.03.2007
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 0,00
гривень з подальшим його збільшенням
до 6780,00 гривень , у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік, з кінцевим терміном повернення,
що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір і
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору,він автоматично лонгується на
такий же термін.

____________________________________________________________________

№ 22ц/794/390/2014 р.
Головуючий у І
інстанції Єфтеньєв О.Г.

Категорія: 19/27
Суддя-доповідач
Владичан А.І.

В порушення норм закону та умов
кредитного договору ОСОБА_1
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, щомісячних
погашень не здійснював в результаті
чого, станом на 31 травня 2013 року має
заборгованість за кредитом в розмірі
6869,31 грн., за відсотками в розмірі 16988,09
гривень, 500 гривень фіксованої частини
штрафу , 1192,87 гривень відсоткової
частини штрафу, що складає 25550,27
гривень.

ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 25550,27 гривень та судовий збір.

Заочним рішенням Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 28 серпня 2013 року позовні вимоги ПАТ
КБ «Приватбанк» задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням ОСОБА_2, яка за
довіреністю виступає в інтересах
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій вважає, що суд не звернув увагу на
факт спливу позовної давності, що
свідчить про порушення норм
матеріального права, і тому прийняте
рішення не є обґрунтованим та
всебічним. Просила скасувати рішення
Хотинського районного суду і ухвалити
нове, відповідно до якого відмовити
ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні
позову до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по кредитному договору,
у зв'язку із спливом строку позовної
давності.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню виходячи з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

06 березня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит
у розмірі 0,00 гривень з подальшим його
збільшенням до 6780,00 гривень , у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік. Кінцевий термін повернення
відповідає строку дії кредитної
картки.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору,він автоматично лонгується на
такий же термін.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, щомісячних погашень не
здійснював в результаті чого, станом на
31 травня 2013 року має заборгованість за
кредитом в розмірі 25550,27 гривень.

За встановлених обставин суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позовних вимог
про стягнення заборгованості.

Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи
доведені.

Доводи апеляційної скарги щодо
невідповідності висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

Відповідно до ст.526, ч. ст.530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Згідно з ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. У
відповідності до вимог ч.2 ст.1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу.

Посилання апелянта на те, що суд
першої інстанції при постановленні
рішення не звернув увагу на факт спливу
позовної давності, щодо основної
вимоги про стягнення заборгованості не
застосувавши загальну позовну
давність, не заслуговують на увагу,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права чи інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
а позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору,він автоматично лонгується на
такий же термін.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивач звернувся до суду в межах
строку позовної давності.

Згідно з вимогами ст. 266 ЦК України
зі спливом позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги. Однак позовна давність
застосовується лише за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення ним
рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).

Дослідивши матеріали справи,
колегією суддів встановлено, що
відповідач в судовому засіданні суду
першої інстанції участі не брав і заяву
про застосування строку позовної
давності не подавав, а тому у суд першої
інстанції не було правових підстав для
застосування такого строку.

Пунктом 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року №14 «Про судове рішення у
цивільній справі» роз'яснено,
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Крім того, в судовому засіданні
колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1
та ОСОБА_1 одна і та ж особа, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с.13,22).

Згідно ч.1 ст.219 ЦПК України суд може
з власної ініціативи або за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Рішення
суду ухвалено відповідно до норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування по доводам
апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка за
довіреністю виступає в інтересах
ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Хотинського районного
суду Чернівецької області від 28 серпня
2013 року залишити без змін .

Виправити описку в рішенні Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 28 серпня 2013 року у цивільній справі
за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
змінивши у вступній, мотивувальній та
резолютивній частині рішення ім'я
відповідача ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: