Справа № 740/503/14
Провадження № 2/740/230/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2014 року Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської
головуючої судді
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
1/2 частину будинку як на спільне
сумісне майно подружжя.
В позові до суду позивачка зазначила,
що вони проживали з чоловіком в шлюбі з
13.01.1990 року по 29.10.2013 року.За час
спільного проживання, а саме 17 квітня
1992 року її чоловік уклав договір
довічного утримання, відповідно до
якого йому у власність перейшла
квартира по АДРЕСА_1.Даний договір
зареєстрований в Ніжинському БТІ,
реєстровий №1-790.
Відповідно до п.5 договору довічного
утримання сторонами визначена сума
матеріального забезпечення, що
становить 300 (рублів), дані кошти йшли з
сімейного бюджету, оскільки на момент
укладання договору у неї з
відповідачем був спільний бюджет та
вони вели спільне господарство.Також
вона допомагала відповідачу в
утриманні ОСОБА_3 - прала, прибирала,
дійснювала купівлю продуктів.
В 2004 році відповідач відповідно до
договору міни обміняв квартиру АДРЕСА_1
на житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_2, в якому
вони стали проживати разом.
Вищевказаний будинок відповідач
зареєстрував в Ніжинському БТІ в
цілому за собою, про що свідчить витяг
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно №5746981 від 08.12.2004 року та
довідка про технічний стан нерухомого
майна №187 від 03.10.2013 року.
Відповідач не погоджується що будинок
АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю,
у з в"язку з чим вона змушена звернутися
до суду.
Вважає, що набуте майно відповідачем на
підставі договору довічного утримання
є спільною сумісною власністю подружжя
і відповідно й будинок набутий
відповідачем на підставі договору міни
є також спільною сумісною власністю
Підстав для визначення належності
спірного будинку відповідачу на праві
приватної власності відповідно до
положень ст.57 СК України немає.
В позові до суду просила визнати
житловий будинок АДРЕСА_2 разом з
господарськими будівлями спільною
сумісною власністю її та відповідача.
Також просила визнати право власності
на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2
разом з господарськими будівлями за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
До суду позивачка надала заяву в якій
підтримала позовні вимоги за обставин
викладених вище та просила розглянути
справу у її відсутність.
Відповідач також надав до суду заяву в
якій просив розглянути справу у його
відсутність та проти задоволення
позову не заперечував.
Суд, вивчивши матеріали справи
приходить до висновку, що позовні
вимоги обгрунтовані і підлягають
задоволенню у відповідності до вимог
ч.4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 13.01.1990 року по 18.10.2013 року.
17.04.1992 року ОСОБА_2 уклав договір
довічного утримання з ОСОБА_3,
відповідно до якого остання передала
йому належну їй квартиру АДРЕСА_1.В свою
чергу ОСОБА_2 зобов"язувався пожиттєво
утримувати ОСОБА_3, забезпечувати
харчуванням, одягом, доглядом, надавати
необхідну допомогу і зберігати в її
безплатному пожиттєвому користуванні
житлову кімнату.Даний договір
зареєстрований в Ніжинському БТІ,
реєстровий №1-790.
11.11.2004 року ОСОБА_2 відповідно до
договору міни обміняв квартиру АДРЕСА_1
на житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_2, в якому
став проживати з дружиною ОСОБА_1
Відповідно до довідки за №187 від 03.10.2013
року за даними технічної
інвентаризації право власності на
вказаний будинок зареєстровано за
Відповідно до ч.1 ст.22 Кодексу про
шлюб та сім"ю України (далі - КпШС
України), яка була чинною на час
виникнення правовідносин, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю.Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
Аналогічна норма міститься в ст.60
СК України, який набрав чинності з
Згідно зі статтею 28 КпШС України в
разі поділу майна, що є об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
їх частки є рівними.
Аналогічне положення закону
закріплено й у статті 70 СК України.
Відповідно до ч.1 ст.69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
З наведеного, визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 174, 213-215 ЦПК України,
ст.ст. 60, 69, 70 СК України, ст.ст.22,28 КпШС
України, суд,-
Визнати житловий будинок АДРЕСА_2
спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_2.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_2.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: