У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Висоцької В.С., Умнової О.В.,Колодійчука
В.М., Фаловської І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом першого заступника
прокурора Житомирської області в
інтересах Держави в особі Житомирської
обласної державної адміністрації,
Головного управління Держкомзему в
Житомирській області до
Коростишівської районної державної
адміністрації, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, третя особа - Квітнева
сільська рада Коростишівського району
Житомирської області, про визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки,
зобов'язання повернути земельні
ділянки до земель запасу Квітневої
сільської ради Коростишівського
району, знесення самочинно збудованих
споруд, за касаційними скаргами
заступника прокурора Житомирської
області на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 24 квітня 2013
року та на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 05
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року перший заступник
прокурора Житомирської області
звернувся до суду з позовом в інтересах
Держави в особі Житомирської обласної
державної адміністрації, Головного
управління Держкомзему в Житомирській
області до Коростишівської районної
державної адміністрації, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, третя
особа - Квітнева сільська рада
Коростишівського району Житомирської
області, про визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки, зобов'язання
повернути земельні ділянки до земель
запасу Квітневої сільської ради
Коростишівського району, знесення
самочинно збудованих споруд.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 07 та
12 квітня 2009 року головою
Коростишівської районної державної
адміністрації ОСОБА_23 та начальником
управління Держкомзему у
Коростишівському районі ОСОБА_24, з
порушенням порядку визначеного ст. 118
Земельного кодексу України, було
підписано державні акти про право
власності на земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22

31 травня 2011 року прокуратурою
Житомирської області порушено
кримінальну справу за фактом
зловживання владою стосовно службових
осіб Коростишівської районної
державної адміністрації за ознаками
злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 та ч. 2
ст. 366 Кримінального кодексу України.

Крім того, проведеною
Держземінспекцією відповідною
перевіркою встановлено факт
нецільового використання спірних
земельних ділянок, а саме
незаконними власниками на наданих
спірних земельних ділянках
сільськогосподарського призначення
проведено самочинне будівництво
капітальних споруд - житлових будинків.

У зв'язку з чисельним порушенням
відповідачами у справі чинного
законодавства України, спірні земельні
ділянки незаконно вибули із володіння
Держави та використовуються не за
призначенням, тому позивач просив
задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Коростишівського районного
суду Житомирської області від
16 січня 2013 року позов задоволено.

Визнано недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки
серії ЯЗ за номерами: № 431450, виданий 12
березня 2009 року ОСОБА_14, № 432251,
виданий 12 березня 2009 року ОСОБА_22,
№ 432252, виданий 12 березня 2009 року
ОСОБА_11, № 432253, виданий 12 березня
2009 року ОСОБА_21, № 432254, виданий 12
березня 2009 року ОСОБА_9, № 432255,виданий 12
березня 2009 року ОСОБА_20, № 432256,
виданий 12 березня 2009 року ОСОБА_10, №
432257, виданий 07 квітня 2009 року
ОСОБА_7, № 432258, виданий 07 квітня 2009 року
ОСОБА_8, № 432259, виданий 12 березня 2009
року ОСОБА_17, № 432260, виданий 12 березня
2009 року ОСОБА_12, № 432262, виданий 12
березня 2009 року ОСОБА_16, № 432261, виданий
12 березня 2009 року ОСОБА_19, № 432263,
виданий 12 березня 2009 року ОСОБА_15,
№ 432264, виданий 12 березня 2009 року
ОСОБА_18, № 432265, виданий 12 березня 2009
року ОСОБА_6, № 432266, виданий 12 березня
2009 року ОСОБА_13, по 2 га. кожному для
ведення окремого
сільськогосподарського господарства
із земель запасу Квітневої сільської
ради Коростишівського району.

Зобов'язатно ОСОБА_15 та ОСОБА_13
привести земельні ділянки у попередній
стан, шляхом знесення самочинно
збудованих будівель та споруд.

Зобов'язано ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_22,
ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_19,
ОСОБА_12, ОСОБА_21, ОСОБА_18, ОСОБА_7,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_20, ОСОБА_13,
ОСОБА_6, ОСОБА_14, повернути спірні
земельні ділянки до земель запасу
Квітневої сільської ради
Коростишівського району.

Стягнуто з Коростишівської районної
державної адміністрації, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 судовий збір в
розмірі 1 450 780 грн в рівних
частинах, з кожного по 805 грн 98 коп.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 24 квітня
2013 року рішення Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 16 січня 2013 року в частині визнання
недійсним державного акта на право
власності на земельну ділянку, площею 2
га. для ведення особистого селянського
господарства, виданого 12 березня 2009
року ОСОБА_12, а також в частині
зобов'язання ОСОБА_12 повернути
земельну ділянку до земель запасу
Квітневої сільської ради
Коростишівського району та стягнення з
ОСОБА_12 судового збору, скасовано,
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні зазначених
позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в
частині зобов'язання ОСОБА_15 та ОСОБА_13
привести земельні ділянки у попередній
стан шляхом знесення самочинно
збудованих будівель та споруд -
скасовано, ухвалено в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні
таких позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з відповідачів
судового збору змінено шляхом
зменшення суми, яка підлягає стягненню,
з 1 450 780 грн до 3 441 грн, в рівних частках,
з кожного по 202 грн 41 коп.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 05 вересня
2013 року рішення Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 16 січня 2013 року в частині визнання
недійсним державного акта на право
власності на земельну ділянку, площею 2
га. для ведення особистого селянського
господарства, серія ЯЗ № 431450, виданого
12 березня 2009 року ОСОБА_14, а також в
частині зобов'язання ОСОБА_14 повернути
земельну ділянку до земель запасу
Квітневої сільської ради
Коростишівського району та стягнення з
ОСОБА_14 судового збору, скасовано,
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні зазначених
позовних вимог.

Рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 16
січня 2013 року в частині стягнення з
відповідачів судового збору змінено,
зменшено суму, яка підлягає стягненню,
з 1 450 780 грн до 3 441 грн, в рівних частках,
з кожного по 202 грн 41 коп.

У решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційних скаргах заступник
прокурора Житомирської області
просить скасувати рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 24 квітня 2013 року та
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 05 вересня 2013
року, рішення Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 16 січня 2013 року залишити в силі,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами обох інстанцій встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
розпорядженням голови Коростишівської
районної державної адміністрації
ОСОБА_23 від 09 квітня 2008 року за № 207
«Про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
для ведення ОСГ» надано дозвіл ОСОБА_8,
ОСОБА_10, ОСОБА_22, ОСОБА_9, ОСОБА_15,
ОСОБА_11, ОСОБА_19, ОСОБА_12, ОСОБА_21,
ОСОБА_18, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_20, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_14 на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки площею по 2 га
кожному для ведення особистого
селянського господарства із земель
запасу Квітневої сільської ради
Коростишівського району.

На підставі вказаного розпорядження,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Поліський край»
розроблено проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
зазначеним вище особам.

07 квітня 2009 року та 12 квітня 2009 року
головою Коростишівської районної
державної адміністрації ОСОБА_23 та
начальником управління Держкомзему в
Коростишівському районі ОСОБА_24
підписано державні акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯЗ
з: номерами: № 431450 (ОСОБА_14), №
432251 (ОСОБА_22), № 432253 (ОСОБА_11), №
432253 (ОСОБА_21), № 432254 (ОСОБА_9), № 432256
(ОСОБА_20), № 432256 (ОСОБА_10), № 432257 (ОСОБА_7),
№ 432258 (ОСОБА_8), № 432259 (ОСОБА_17), № 432260
(ОСОБА_12), № 432262 (ОСОБА_16), № 432261 (ОСОБА_19),
№ 432263 (ОСОБА_15), № 432264 (ОСОБА_18), № 432265
(ОСОБА_6.), № 432266 (ОСОБА_13).

Підставою для набуття даними
громадянами права власності на
земельні ділянки у зазначених актах
вказано розпорядження голови
Коростишівської районної державної
адміністрації від 09 квітня 2008 року за №
207 (Про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
для ведення ОСГ).

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
врегульовано положеннями ст. 118
Земельного кодексу України.

Частинами 1, 3, 4, 5, 7, 10 зазначеної вище
норми права (з врахуванням її редакції
чинної станом на 07 квітня 2009 року та 12
квітня 2009 року) визначено певний
порядок приватизації земельних
ділянок, який складається із наступних
процедур:

- подача відповідної
заяви до уповноваженого державного
органу;

- у разі наявності
підстав, надання державним органом
дозволу на розробку проекту
приватизації земель;

- розроблення проекту
відведення земельної ділянки
уповноваженим органом та його
погодження;

- розгляд проекту
відведення уповноваженим державним
органом та прийняття рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

Після проведення зазначених процедур
громадяни реєструють своє право
власності на земельні ділянки.

Також судами обох інстанцій
встановлено, що відповідачам у справі
(фізичним особам) надано державні акти
на право власності на спірні земельні
ділянки без розпорядження
уповноваженого державного органу про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення спірних земельних
ділянок. Таким чином, при оформленні
правовстановлюючих документів на
спірні земельні ділянки, було порушено
порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами,
визначений положеннями ст. 118
Земельного кодексу України.

На підставі наведених обставин, суд
першої інстанції дійшов до висновків
про обґрунтованість позовних вимог та
задовольнив їх у повному обсязі. В
частині зобов'язання ОСОБА_15 та ОСОБА_13
привести земельні ділянки у попередній
стан, шляхом знесення самочинного
будівництва, суд першої інстанції
керувався нормами ст. 376 ЦК України та
виходив з доведеності факту проведення
будівництва без погоджених та
розроблених проектів і без відповідних
дозволів, крім того, з недотриманням
цільового використання землі (для
ведення особистого селянського
господарства) на якій побудовано
споруди, без зміни її цільового
призначення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
до ОСОБА_12, ОСОБА_14 про визнання
недійсними відповідних державних
актів на землю та зобов'язання
повернути земельні ділянки до земель
запасу сільської ради (в рамках вимог
апеляційних скарг), апеляційний суд
Житомирської області при ухваленні
рішень від 24 квітня та від 05 вересня
2013 року виходив з того, що наявність
порушень з боку органу публічної влади
(в даному випадку порушення
Коростишівською районною державною
адміністрацією процедури закріпленої
ст. 118 ЗК України щодо безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами) не може бути підставою для
позбавлення майна (в даному випадку
земельних ділянок) іншої особи (ОСОБА_12,
ОСОБА_14 в рамках вимог апеляційних
скарг), яка жодних порушень не
вчинила.

До таких висновків апеляційний суд
дійшов з врахуванням Закону України
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав і основних свобод людини 1950
року, Першого протоколу та Протоколів
№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997
року ратифіковано Конвенцію про захист
прав і основних свобод людини 1950 року,
Перший протокол та Протоколи № 2, 4, 7 та
11 до Конвенції, а також висновків
рішення Європейського суду з прав
людини у справі «Федоренко проти
України» та рішення Європейського суду
з прав людини «Стретч проти
Сполученого Королівства» у яких
зазначено, що «наявність порушень з
боку органу публічної влади не може
бути підставою для позбавлення майна
іншої особи, яка жодних порушень не
вчинила», «оскільки особу позбавили
права на його майно лише з тих підстав,
що порушення були вчинені з боку
публічного органу, а не громадянина, в
такому випадку мало місце
«непропорційне втручання у право
заявника на мирне володіння своїм
майном та, відповідно, відбулось
порушення статті 1 Першого протоколу
Конвенції».

З такими висновками апеляційного суду
погодитися не можна.

Посилання апеляційного суду на
положення Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод щодо
підстав позбавлення особи власності не
заслуговують на увагу, оскільки
обставини справ «Федоренко проти
України» і «Стретч проти Сполученого
Королівства» та даної справи за
позовом першого заступника прокурора
Житомирської області в інтересах
Держави в особі Житомирської обласної
державної адміністрації, Головного
управління Держкомзему в Житомирській
області, істотно різняться.

Висновки щодо справедливої рівноваги
між інтересами суспільства і особи в
кожній з цих справ не можуть бути
тотожними, а висновок Європейського
суду з прав людини про порушення прав
заявника у справі «Стретч проти
Сполученого Королівства» не є
безумовним прецедентом.

Аналогічна правова позиція викладена і
у постанові Верховного Суду України
від 18 вересня 2013 року в справі № 6-92цс13.

Наведене свідчить про те, що
апеляційним судом належним чином не
дотримано вимог ст. 303 ЦПК України,
передчасно без правового аналізу
чинного законодавства України та
характеру правовідносин, що виникли
між сторонами у справі скасовано
рішення суду першої інстанції в
частині позову до ОСОБА_12, ОСОБА_14 про
визнання недійсними відповідних
державних актів на землю та
зобов'язання повернути земельні
ділянки до земель запасу сільської
ради.

Крім того, при ухваленні апеляційним
судом Житомирської області рішення від
24 квітня 2013 року в частині відмови в
позові про зобов'язання ОСОБА_15 та
ОСОБА_13 привести земельні ділянки у
попередній стан, шляхом знесення
самочинного будівництва, апеляційним
судом (у вказаному вище судовому
рішенні), у порушення вимог ст. 309, п. 3 ч. 1
ст. 316, п. 3 ч. 1 ст. 215 ЦПК
України, не спростовано доводи суду
першої інстанції про те, що самовільне
будівництво вказаними вище особами
здійснено на земельних ділянках, які не
були відведені для такої мати (земельні
ділянки були призначені для ведення
особистого селянського господарства),
що, з врахуванням інших обставин справи
та вимог абз. 2 ч. 7 ст. 376 ЦК України, може
надати суду право на ухвалення
судового рішення про знесення такого
самочинного будівництва.

Не можна в повній мірі погодитися і з
висновками суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог, оскільки в основу
рішення суду першої інстанції
покладено розпорядження голови
Коростишівської районної державної
адміністрації від 09 квітня 2008 року
№ 207, яке стало підставою для
набуття громадянами права власності на
земельні ділянки у оскаржуваних актах.
Проте, при розгляді справи та перевірці
доводів сторін у справі, районним судом
в достатній мірі не перевірено який
уповноважений державний орган влади,
станом на 09 квітня 2008 року, мав право
розпоряджатися спірними земельними
ділянками у контексті з положеннями ст.
ст. 118, 151 Земельного кодексу України (в
редакції чинній на той момент). Таким
чином, характер правовідносин, що
виникли між сторонами залишився не
визначеним, що призвело до ухвалення
судом першої інстанції передчасного
судового рішення у справі.

За таких обставин, ухвалені у справі
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій не відповідають
вимогам ст. ст. 213-214 ЦПК України, вони
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до районного
суду.

На підставі викладеного та керуючись
нормами ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги заступника прокурора
Житомирської області на рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 24 квітня 2013 року та на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 05 вересня 2013
року задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 16
січня 2013 року, рішення апеляційного
суду Житомирської області від 24
квітня 2013 року та рішення апеляційного
суду Житомирської області від 05
вересня 2013 року скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова
І.М. Фаловська