У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М., Умнової О.В.,
Фаловської І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, третя особа: орган опіки та
піклування Котовської міської ради
Одеської області, Котовська міжрайонна
прокуратура Одеської області про
визначення місця проживання та
відібрання дитини від батька без
позбавлення його батьківських прав, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі
представника ОСОБА_7 на ухвалу
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 11 червня 2013 року,
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 4 листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
зобов'язати орган опіки та піклування
Котовської міської ради Одеської
області надати до суду висновок про
доцільність визначення місця
проживання дитини; визначити місце
проживання малолітньої
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем
проживання матері ОСОБА_5; відібрати
дитину від батька ОСОБА_6 без
позбавлення його батьківських прав.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_6 не
дає можливості позивачу спілкуватись,
бачитись, особисто виховувати
малолітню доньку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки, відповідач
порушує її батьківські права та право
її дитини бути з матір'ю, звернулась з
до суду вищевказаним позовом.

Ухвалою Котовського міськрайонного
суду Одеської області
від 11 червня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 4 листопада 2013 року,
прийнято відмову позивача від позову,
провадження у справі закрито, на
підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Представник позивача, не
погоджуючись з даними ухвалами судів
першої та апеляційної інстанції подав
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права, просить їх
скасувати з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
задовольнити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, приймаючи
відмову позивача від позову та
закриваючи у зв'язку із цим провадження
у справі виходив з того, що відмова від
позову не суперечить вимогам закону та
не порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, а тому таку відмову
позивача слід прийняти, а провадження у
справі закрити на підставі п.3 ч.1 ст.205
ЦПК України.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої
інстанції апеляційний суд погодився з
наявністю підстав для закриття
провадження оскільки, в заяві про
відмову від позову позивач вказала, що
бажає відмовитися від позовних вимог у
повному обсязі, у зв'язку з примиренням
і відсутністю будь-яких претензій до
відповідача, просила справу
розглянути без її участі, вказавши, що
наслідки відмови від позову, які
містяться в статтях 174, 205, 206 ЦПК України
їй роз'яснені та зрозумілі. При цьому,
суд дійшов висновку, що мотиви, з яких
позивачка написала вказану заяву, не
мають правового значення з огляду на
диспозитивність цивільного
судочинства.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанції повністю
погодитися не можна, оскільки вони
зроблені без належного з'ясування
дійсних обставин справи, прав та
обов'язків сторін, з порушенням норм
процесуального права, з огляду на
наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо позивач відмовився від
позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч.3 ст.206 ЦПК України у разі
закриття провадження у справі повторне
звернення до суду з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав не
допускається.

Статтею 174 ЦПК України визначено, що
до ухвалення судового рішення у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
визнанням позову відповідачем суд
роз'яснює сторонам наслідки
відповідних процесуальних дій,
перевіряє, чи не обмежений представник
сторони, який висловив намір вчинити ці
дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Відмова позивача від позову - це вияв
принципу диспозитивності, тому ця дія
здійснюється під контролем суду. Ця
правомочність належить до числа більш
істотних, тому головуючий зобов'язаний
роз'яснити наслідки таких дій, а саме
неможливість повторного звернення до
суду з тим самим позовом.

Суд повинен перевіряти законність
відмови позивача від позову, чи не
порушуються при цьому інтереси самого
позивача, інших осіб, які беруть участь
у справі, інтереси держави. Причини
відмови від позову повинні оцінюватися
судом з урахуванням обставин справи.

Ці дії суд вчиняє до постановлення
ухвали про закриття провадження у
справі.

Разом з тим, закриваючи провадження у
справі з підстав відмови позивача від
позову суд першої інстанції вказаних
положень не врахував, не перевірив
законність та причини такої відмови, не
роз'яснив наслідки таких дій та не
пересвідчився, що позивач дійсно
відмовляється від позову.

Крім того, вирішуючи питання про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою від позову місцевий суд, на
виконання покладеного на нього
обов'язку щодо роз'яснення позивачу
наслідків таких дій обмежився лише
наявністю посилань останньої на
розуміння таких наслідків, зазначених
нею у поданій заяві. При цьому,
матеріали справи не містять доказів
належного повідомлення позивача про
день, час та місце розгляду справи,
зокрема щодо її виклику у судове
засідання 11 червня 2013 року.

Суд апеляційної інстанції вказаних
обставин також не врахував та
допущених місцевим судом порушень норм
процесуального права не виправив.

Вище викладене свідчить, що суди
першої та апеляційної інстанції
припустилися порушень норм
процесуального права, які згідно ст.342
ЦПК України, є підставою для скасування
постановлених ними судових рішень з
передачею справи до місцевого суду для
вирішення питання про закриття
провадження у справі з підстав відмови
позивача від позову, згідно поданої нею
заяви.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 342, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 11 червня 2013
року, ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 4 листопада 2013
року скасувати.

Справу передати до суду першої
інстанції на новий розгляд для
вирішення питання про закриття
провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткачук О.С. Судді
Висоцька В.С. Колодійчук В.М.
Умнова О.В. Фаловська І.М.