Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/819/14
Головуючий у 1 інстанції: Марченко
Суддя-доповідач: Ломейко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Камінській О.Є

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 на рішення
Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 23 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
третя особа: Перша Запорізька державна
нотаріальна контора, про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

В позові вона зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла її мати ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського юстиції, актовий запис № 7361.
Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить 29/50 частин
житлового будинку що розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Вказана спадщина
належала матері на підставі договору
дарування від 09.08.1983року, посвідченого
Кирюшко М.Т. державним нотаріусом
Першої Запорізької державної
нотаріальної контори. Право власності
зареєстровано в Запорізькому міському
бюро технічної інвентаризації.
Відповідачка також є дочкою померлої
ОСОБА_6 і спадкоємицею першої черги, що
прийняла спадщину.

В жовтні 2013 року вона розрахувалася із
боргами, у тому числі, шляхом продажу
квартири, яка була її єдиним житлом і
тепер проживає у частині будинку,
складає спадкове майно разом із дочкою
ОСОБА_8 та онукою ОСОБА_9. ІНФОРМАЦІЯ_1,
які постійно проживають та
зареєстровані з 06.07. 2010 року у цьому
будинку. Зазначені обставини
підтверджуються медичною карткою,
оригінал якої надано у судове
засідання та випискою про відрахування
із пенсії.

Посилаючись на вказані обставини,
просила суд, встановити їй додатковий
строк для прийняття спадщини, оскільки
вважає, що пропустила строк на
прийняття спадщини з поважних причин.

Рішенням Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 23 грудня 2013 року позов
задоволено.

Надано ОСОБА_5 додатковий строк
тривалістю три місяці для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 в особі представника
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати рішення суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що в силу скрутного матеріального
становища та численних хвороб
позивачки, строк подання заяви про
прийняття спадщини пропущено нею з
поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати
позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського юстиції, актовий запис № 7361(а/
4-6).

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить 29/50 частин
житлового будинку що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Вказана спадщина належала спадкодавцю
на підставі договору дарування від
09.08.1983року, посвідченого державним
нотаріусом Першої Запорізької
державної нотаріальної контори
Кирюшко М.Т. Право власності
зареєстровано в Запорізькому міському
бюро технічної інвентаризації(а/с 30).

Сторони є дочками померлої ОСОБА_6 і
спадкоємцями першої черги(а/с 5, 22).

Відповідачка звернулася з заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори 16.04.2013року(а/с 63), а позивачка ні,
посилаючись на поважність пропуску,
хвороби та скрутне матеріальне
становище.

Так, згідно зі статтею 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

За статтею 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Частинами 1, 3 статті 1272 ЦК України
передбачено, що якщо спадкоємець
протягом строку, встановленого статтею
1270 цього Кодексу, не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 20 травня 2008
року № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування" судам роз'яснено, що
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи, які
досліджувались судом першої інстанції
у судовому засіданні вбачається, що у
період, який визначений законодавством
для прийняття спадщини, ОСОБА_5
перебувала на лікуванні, що
підтверджується копіями медичних
довідок, є пенсіонеркою за віком, її
матеріальний стан скрутний.

Колегія суддів, врахувавши те, що
ОСОБА_5 є спадкоємцем першої черги
після смерті її матері, а також те, що
матеріалами справи підтверджено
наявність об'єктивних причин пропуску
позивачкою строку для прийняття
спадщини, дійшла висновку, що позов
ОСОБА_5 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
правильно задоволено судом першої
інстанції.

Визначаючи додатковий строк,
достатній для подання позивачкою заяви
про прийняття спадщини, який не може
перевищувати шестимісячного строку,
встановленого статтею 1270 ЦК, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що три місяці є
достатнім строком для подання
позивачкою відповідної заяви.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги,
не є суттєвими та не спростовують
висновок суду першої інстанції про
поважність пропуску позивачем строку
на подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини, тому
підстав для скасування рішення рішення
суду немає.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 23 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: