АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року про повернення
скарги ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві, ОСОБА_2 про визнання
неправомірними дії державного
виконавця, скасування постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
дії Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у місті Києві,
ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій
державного виконавця та скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 грудня 2013 року скаргу
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у місті Києві,
ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій
державного виконавця та скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
визнано неподаною та повернуто
заявнику.

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/3724/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Савлук Т.В.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.Не погодившись з такою ухвалою
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу та повернути
справу суду першої інстанції в іншому
складі суду на новий розгляд.

В скарзі апелянт висловлює думку, що
при її поданні було виконано вимоги
щодо суб'єктного складу, тому вважає
незаконним твердження суду, що ОСОБА_1
не виконано вимогу щодо суб'єктного
складу, про що він на виконання ухвали
про залишення без руху його скарги,
додатково повідомив у своїй заяві від
28.12.2013 року.

Також в цій заяві він повторно вказав,
що ним були виконано вимоги ч. 7 статті 82
закону України «Про виконавче
провадження», тому незаконним було
твердження суду про те, що ОСОБА_1 має
вказати відомості, перелічені у даній
статті.

Крім того, апелянт зазначає, що суд
першої інстанції передчасно
постановив оскаржувану ухвалу, чим
позбавив ОСОБА_1 права на справедливий
суд.

В судове засідання сторони не
з'явились, повідомлені належним чином,
причини своєї неявки суду не
повідомили, тому в силу ч.2 ст.305 ЦПК
України, колегія суддів вважає за
можливе розглядати справу у їх
відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої судом ухвали, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.312 ЦПК України, розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Повертаючи скаргу ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що заявник не
надав докази, які мали підтвердити
виконання вимог суду, які викладені в
ухвалі суду від 29 листопада 2013 року, в
порядку передбаченому ст.73 Цивільного
процесуального кодексу України,
заявник не зверталась до суду з
клопотанням про продовження
процесуальних строків для виконання
ухвали.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком районного суду та вважає
його помилковим виходячи з наступного.

Згідно копії супровідного листа, що
міститься в матеріалах справи (а.с. 9),
копія ухвали від 29 листопада 2013 року
направлена заявнику, проте супровідний
лист не містить дати відправлення
супровідного листа, крім того
матеріали справи не містять
підтвердження про вручення копії даної
ухвали ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Таким чином, станом на 25 грудня 2013 року,
у суду не було правових підстав для
застосування ч.2 ст. 121 ЦПК України, отже
судом порушено порядок постановлення
оскаржуваної ухвали.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що діюче законодавство не
передбачає встановлення точної дати
виконання ухвали про залишення скарги
без руху, а пов'язує ці дії з днем
отримання копії відповідної ухвали.

Всебічно і повно перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
ухвала суду першої інстанції винесена
з порушенням порядку її постановлення,
а тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала скасуванню з
передачею справи до суду першої
інстанції на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 25 грудня 2013 року скасувати,
матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дії
державного виконавця, скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
повернути до Дніпровського районного
суду м. Києва на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: