Справа №
Провадження № 2/531/168/14
РІШЕННЯ

іменем України

03 березня 2014 року Карлівський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Попов М.С.,

при секретарі судових засідань -
Шаршонь Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Карлівка Полтавської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Ланнівської сільради
Карлівського району Полтавської
області, ОСОБА_4 про визнання права
власності на 1/3 частину квартири та
земельну ділянку в порядку
спадкування ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Ланнівської сільради
Карлівського району Полтавської
області, ОСОБА_4 про визнання права
власності на 1/3 частину квартири та
земельну ділянку в порядку
спадкування, свої позовні вимоги
мотивуючи наступним.

Позивач проживала з 1981 року близько 28
років без реєстрації шлюбу сім»єю із
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, який був
зареєстрований і постійно проживав
АДРЕСА_1. Квартира, в якій вони
проживали належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 08.01.1999 р., яке
видане згідно з розпорядженням
(наказом) від 08.01.1999 р. №119. Рішенням
Карлівського районного суду
Полтавської області від 03.02.2010 року
було визначено, що кожному із
співвласників належить по 1/3 частині
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 помер. Але
за життя він склав заповіт, відповідно
до якого заповів ОСОБА_2 все майно де б
воно не було і з чого б воно не
складалось і взагалі все те, що буде
йому належати на день смерті і на що він
за Законом матиме право. Крім квартири
померлий мав право приватної власності
на земельну ділянку площею 3,67 га на
території Ланнівської сільської ради
Карлівського району Полтавської
області (державний акт серії Р3 3652081
від 04.11.2002 р. Абзацом 5 п.4 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 р. №703 передбачено, що
державна реєстрація речових прав на
земельні ділянки проводиться після
державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі. Тобто, претендувати на
визнання права власності на земельну
ділянку ( в судовому чи позасудовому
порядку) позивач може тільки після
державної реєстрації самої земельної
ділянки у Державному земельному
кадастрі.На виконання вищезазначеної
вимоги законодавства позивачем
проведена відповідна реєстрація
земельної ділянки.Після смерті
спадкодавця на підставі поданої
позивачем заяви про прийняття
спадщини згідно заповіту, посвідченого
виконкомом Ланнівської сільської ради
Карлівського району 25.10.2000 року за
реєстром № 1905 у Карлівській державній
нотаріальній конторі заведено
спадкову справу № 345/2009 на майно
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 та видано
01.09.2009 року Витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі за № 21263778.У
визначений законом термін до
Карлівської держнотконтори також
подано заяву про прийняття спадщини
згідно закону на підставі статті 1241
Цивільного кодексу України
непрацездатною за віком дружиною
померлого- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
проживає та зареєстрована в сщ.
Халтурине Карлівського району
Полтавської області. Ніяких інших заяв
про прийняття його спадщини чи про
відмову від спадщини в шестимісячний
термін з дня відкриття спадщини
вищевказаного спадкодавця до
Карлівської держнотконтори не
надходило. Дружиною померлого ОСОБА_4
не подано до Карлівської державної
нотаріальної контори документу, який
би підтверджував її родинний стосунок
з померлим, а саме те, що вона є його
вдовою. У наданому вищевказаною
громадянкою свідоцтві про одруження
серії НОМЕР_1 не зазначено її
по-батькові «ОСОБА_4», а має місце
незастережене виправлення її
по-батькові, яке чітко прочитати
неможливо. При подачі заяви про
прийняття спадщини цій спадкоємиці
було рекомендовано звернутися до
відділу державної реєстрації актів
громадянського стану Карлівського
районного управління юстиції для
усунення такої помилки та надати
документ, який підтверджує підставу її
закликання до спадкування як
непрацездатної за віком дружини
померлого, оформлений належним чином.
До цього часу до Карлівської
держнотконтори ОСОБА_4 не надала
вищевказаного документу, що
унеможливлює на даний час вважати її
спадкоємцем відповідно до статті 1241
Цивільного кодексу України. Відповідно
до п.5.10 частини 4 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України при визначенні розміру
обов»язкової частки у спадщині
нотаріус враховує всіх спадкоємців за
законом, які могли б бути закликані до
спадкування, якби порядок спадкування
не було змінено заповідачем. Отже,
спадкоємицею за заповітом померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 - ОСОБА_2 не надані
Карлівській державній нотаріальній
конторі всі необхідні документи для
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом. Істотним є те, що розмір
частки спадкоємця за заповітом
зменшується на ту частку, на яку буде
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на обов»язкову частку.
Оскільки немає можливості визначити
розмір обов»язкової частки у спадщині,
який має спадкувати ОСОБА_4, яка
прийняла спадщину згідно статті 1241
Цивільного кодексу України у
визначений шестимісячний термін з дня
відкриття спадщини, відповідно
неможливо визначити розмір частки
спадкового майна, на який повинно бути
видане свідоцтво про право на спадщину
за заповітом спадкоємиці ОСОБА_2. А тому
видача свідоцтва про право на спадщину
за заповітом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 не може бути
вчинена Карлівською держнотконторою
на ім»я спадкоємиці за заповітом
ОСОБА_2.Враховуючи викладене, державний
нотаріус Карлівської державної
нотаріальної контори Полтавської
області Яковлєва С. А. постановила
відмовити ОСОБА_2 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 у
зв«язку з неможливістю визначення
розміру обов»язкової частки у
спадковому майні та розміру частки, на
яку повинно бути видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом
(постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 29.07.2013 року, вих. №
712/02-31).З часу відкриття спадщини минуло
більше 4-х років, спадкоємиця за
законом так і не підтвердила свої
родинні стосунки з померлим, не надала
відповідні документи до державної
нотаріальної контори. Згідно до
положень чинного Цивільного кодексу
України, визнання за ним права
власності в порядку спадкування за
заповітом на вищевказану частину
квартири та земельну ділянку можливе
лише на підставі судового рішення.
Тому, позивач змушена звертатися до
суду з вищевказаною позовною заявою.

Позивач та його представник до суду не
з'явилися, але мається заява про
розгляд справи без їхньої участі,
позивач повністю підтримує позовні
вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Ланнівської
сільради Карлівського району
Полтавської області в судове
засідання не з'явився, але надійшла
заява про розгляд справи без їхньої
участі, також позовні вимоги позивача
визнають повністю і не заперечують
проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з*явилася, хоча належним чином
повідомлялася про час та місце
розгляду справи, тому суд вважає за
можливе справу розглядати без її
участі, на підставі наявних в ній даних
та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, вивчивши і дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до висновку, що позов
обґрунтований і підлягає повному
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки № 02-27/912 від
04.07.2013 р. ОСОБА_5 був зареєстрований та
проживав АДРЕСА_1 та мав такий склад
сім*ї: співмешканка ОСОБА_2 ( а.с.6).

У матеріалах справи також мається
Свідоцтво про право власності на житло
від 08.01.1999 р., якім засвідчується , що
АДРЕСА_1, належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 ( а.с.7).

Рішенням Карлівського райсуду від
03.02.2010 р. визначено те , що ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_6 належить по 1/3 частині
вищевказаної квартири ( а.с.8).

Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 31.05.2010 р. ( а.с.9)
підтверджується, що ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 на праві спільної часткової
власності належить по 1/3 часткі
квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 ( а.с.10).

З заповіту від 25.10.2000 р. ( а.с.11)
вбачається , що на випадок свої смерті
ОСОБА_5 все належне йому майно , де б
воно не було і з чого б воно не
складалося , все те, що буде йому
належати на день смерті і на що за
законом він матиме право, заповів
позивачу по даній справі ОСОБА_2

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю серії Р3
№652081 від 04.11.2002 р. ( а.с.18) , ОСОБА_5
належала земельна ділянка площею 3,67
га, передана у приватну власність для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території Ланнівської
сільради Карлівського району
Полтавської області.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Частиною першою статті 1241 Цивільного
кодексу України встановлено, що
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала кожному з
них у разі спадкування за законом
(обов»язкова частка).

Але, до цього часу ОСОБА_4, відповідачем
по справі, не подано до Карлівської
державної нотаріальної контори
документу, який би підтверджував її
родинний зв*язок з померлим, а саме те,
що вона є його вдовою.

За таких обставин, суд вважає за
можливе задоволити позов ОСОБА_2, та
визнати за нею право власності на
земельну ділянку загальною площею 3,67
гектарів, яка передана у приватну
власність для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території Ланнівської
сільради Карлівського району
Полтавської області, що належала
померлому ОСОБА_5 підставі державного
акту на право приватної власності на
землю серії та визнати за позивачем
право власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після померлого ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 328, 1241, 1258, 1261,1268 ЦК
України, ст. ст. 60, 209, 212, 215, 221-223 ЦПК
України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6
- ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на земельну ділянку площею
3,6712 га (кадастровий номер: :00:003:0554)
на території Ланнівської сільської
ради для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, в
порядку спадкування за заповітом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5, якому
належала земельна ділянка на підставі
державного акта серія Р3 №652081, виданого
04.11.2002 р. та зареєстрованому в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 515.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Полтавської області, через Карлівський
районний суд Полтавської області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення , а у разі якщо рішення
було винесено без участі особи, яка
його оскаржує, з дня отримання копії
рішення.

Суддя М.С.
Попов