Справа № 145/175/14-ц
Провадження №2/145/202/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2014 р. Тиврівський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина
М. Ю.

за участю секретаря Віценко
К.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт Тиврів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в
якій вказує, що з відповідачкою у
справі в період з 1997 по 2008 роки проживав
однією сім'єю без укладення шлюбу.

В період спільного проживання в них
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2008 році в зв'язку з тим, що між ними
постійно виникали сварки, відповідачка
разом з їх сином ОСОБА_3 виїхала з с.
Грижинці, де вони проживали, в с.
Дзвониха Тиврівського району
Вінницької області.

За період з 2008 по 2013 роки він постійно
бачився з сином, забирав його до себе
додому на вихідні та канікули, придбав
йому мобільний телефон та кожний день
спілкувався з ним за допомогою
мобільного зв'язку.

Розпорядженням голови Тиврівської
районної державної адміністрації № 347
від 14 серпня 2013 року місцем проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було
визначено його фактичне місце
проживання - АДРЕСА_1.

Таким чином, починаючи з січня 2013 року
фактично, а з серпня 2013 на відповідній

правовій підставі, і по даний час його
син ОСОБА_3 проживає із ним .

Відповідачка, як мати їх
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
зобов'язана утримувати його до
досягнення повноліття. Він намагався
вирішити з відповідачкою питання про
надання допомоги на утримання сина,
однак даного обов'язку вона
добровільно не виконує, згоди між ними
щодо її участі в утриманні дитини не
досягнуто.

Він працює в ТОВ «Гніванський
гранітний кар'єр», отримує заробітну
плату, однак цих коштів недостатньо для
забезпечення їх сина ОСОБА_3 всім
необхідним для його розвитку та
навчання. Крім того, син хворіє на
виразкову хворобу, потребує
систематичного лікування, що тягне за
собою додаткові витрати на його
утримання.

Відповідачка по справі постійного
місця роботи не має, однак працює на
сезонних роботах в
сільськогосподарських підприємствах,
отримує дохід, відтак вона спроможна
надавати кошти на утримання сина
ОСОБА_3.

Оскільки в даний час дохід
відповідачки є мінливим, нерегулярним,
вважає, що розмір аліментів доцільно
визначити відповідно до ч.1 ст. 184 СК
України у твердій грошовій сумі.

На його думку, відповідачка має змогу
сплачувати аліменти у розмірі 700 грн.
щомісячно на його користь на утримання
сина, що не погіршить суттєво її
матеріального становища.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на його
користь на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у
твердій грошовій сумі в розмірі 700
гривень щомісячно, починаючи з дня
звернення до суду з даним позовом і до
досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_5 вимоги
підтримали, просять позов задоволити з
підстав, наведених в заяві .

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала,
пояснивши, що не працює, має на
утриманні малолітню дочку, батько якої
помер .

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного .

Сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що стверджується свідоцтвом про його
народження.

Дитина проживає з позивачем,
знаходиться на його утриманні, що
стверджується довідкою КП
«Гніваньводопостач» № 3240 від 18.12.2013 р.
та актом обстеження
матеріально-побутових умов позивача
від 06.03.2013 року .

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону
дитинства" батько і мати мають рівні
права та обов'язки щодо своїх дітей.

Син ОСОБА_3 перебуває на утриманні
позивача, відповідачка матеріальної
допомоги на утримання сина не надає.

Відповідачка ОСОБА_2 постійної роботи і
стабільних доходів не має, тому вимоги
про стягнення аліментів в твердій
грошовій сумі обґрунтовані .

ОСОБА_2 працездатна, має на утриманні
неповнолітню дочку, тому стягнення
аліментів по 400 грн. в місяць, що є
меншим від 1/2 доходу на дитину віком
від 6 до 18 років на утримання сина, буде
обґрунтованим і суттєво не погіршить
матеріального стану відповідачки .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214,
215, 367 ЦПК України, 180, 182, 184 СК України, -

вирішив:

Позов задовольнити частково .

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки с. Селище, Тиврівського
району, Вінницької області на користь
ОСОБА_1 аліменти в розмірі 400 ( чотириста
) гривень щомісячно на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 23.01.2014
року до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
сумі 243,60 гривень .

Рішення в частині стягнення
аліментів в розмірі за один місяць
допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення .

Суддя: М. Ю. Ліщишина