АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/569/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В. О.
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

за участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 2
грудня 2013 року про затвердження
мирової угоди та закриття провадження
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод,
встановлення порядку користування
житловим будинком та за зустрічним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
припинення права на частку у спільному
майні, припинення права власності,
визнання особи такою, що втратила право
на користування,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом, у якому просила
зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити
перешкод у користуванні належним на
праві власності будинком по АДРЕСА_1,
зобов'язавши відповідачів повідомити
код від паркану домоволодіння за
вказаною адресою та надати ключ від
дверей будинку, та встановити порядок
користування вищевказаним житловим
будинком з господарськими будівлями.

Звернувшись до суду зі зустрічною
позовною заявою, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
просили припинити право власності
ОСОБА_1 на частку домоволодіння по
АДРЕСА_1, та земельною ділянкою, площею
0,0550 га за вказаною адресою та визнати
за ними право власності на вказаний
житловий будинок та господарські
споруди, по 1/2 частині кожному,
стягнувши на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію за припинення її частки у
спільній частковій власності 100 000,00
грн., визнати ОСОБА_1 та її неповнолітню
доньку ОСОБА_5 такими, що втратили право
користування будинком.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 2 грудня 2013 року затверджено мирову
угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
ОСОБА_3, за умовами якої:

1) визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
власності на 1/3 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1, що складається з:
житлового будинку, літ. Аак, сараю, літ.
Вв, колодязя, літ. к, огорожі № 1-2,
замощення № І-ІІ, зливної ями № 3, яка
належить ОСОБА_1 на підставі договору
міни, посвідченого Першою
Кременчуцькою державною нотаріальної
конторою, 16 серпня 1996 року;

2) визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
власності на 1/3 частину
земельної ділянки площею 550 кв. м, для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_1 на підставі
державного акту на землю за №23
від 17 червня 2009 року;

3) ОСОБА_1 не заперечує проти
позбавлення її та її неповнолітньої
дитини ОСОБА_5 права користування
житловим будинком АДРЕСА_1 та
зобов'язується в добровільному порядку
знятись разом з донькою з реєстрації
місця проживання за вказаною адресою;

4) ОСОБА_2, ОСОБА_3 зобов'язуються
сплатити в солідарному порядку ОСОБА_1
120 000,00 грн., а саме: 100 000,00 гривень в день
підписання мирової угоди та 20 000,00
гривень в день зняття ОСОБА_1 з
реєстрації місця проживання разом з
неповнолітньої дитиною ОСОБА_5

Провадження у справі закрито.

Не погодившись з даною ухвалою, її в
апеляційному порядку оскаржено ОСОБА_1,
в апеляційній скарзі, посилаючись на
те, що ухвалу місцевого суду
постановлено з порушенням норм
процесуального права, оскільки, на її
думку, мирова угода укладена на вкрай
невигідних для неї і дитини умовах,
суперечить їх інтересам та просить
оскаржувану ухвалу скасувати з
направленням матеріалів справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
задовольнити.

Відповідно до п. 4 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

За змістом ст. 175 ЦПК України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову. Сторони можуть укласти мирову
угоду і повідомити про це суд, зробивши
спільну заяву.

Якщо умови мирової угоди суперечать
закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, з огляду на
положення ч. 5 ст. 175 ЦПК України, суд
постановляє ухвалу про відмову у
визнанні мирової угоди і продовжує
судовий розгляд.

Як убачається з матеріалів справи, що 2
грудня 2013 року між ОСОБА_1 з однієї
сторони, та ОСОБА_2, ОСОБА_3, з іншої
сторони, укладено мирову угоду, яка
була підписана ними особисто (а.с. 51).

Із журналу с/з від 2 грудня 2013 року
вбачається, що в судовому засіданні, де
було визнано судом мирову угоду та
закрито провадження у справі, приймала
особисто участь ОСОБА_1 та підтвердила
свій намір укласти мирову угоду (а.с. 53).

Мирова угода була визнана судом першої
інстанції на умовах, визначених
сторонами.

У той же час, затверджуючи мирову угоду,
місцевий суд, в порушення вимог ч. 5 ст.
175 ЦПК України, в достатній мірі не
перевірив, чи не суперечать її умови
закону та чи не порушують вони права та
інтереси інших осіб.

У тексті затвердженої судом мирової
угоди не міститься умови про
припинення права власності ОСОБА_1 на
належну їй на праві спільної часткової
власності на 1/3 частку домоволодіння
АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж
адресою.

Судом не перевірено правовстановлюючі
документи сторін на домоволодіння,
матеріали справи взагалі не містять
державних актів чи інших документів, що
підтверджують право власності чи право
користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
спірною земельною ділянкою.

Затверджуючи мирову угоду у частині
зобов'язання ОСОБА_1 у добровільному
порядку знятись разом з донькою з
реєстрації місця проживання у спірному
домоволодінні, місцевий суд не звернув
увагу на те, що домовленість сторін у
мировій угоді вийшла за межі предмету
позову, а саме, вимоги зустрічного
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 стосувались,
зокрема, визнання ОСОБА_1 та
неповнолітньої ОСОБА_5 такими, що
втратили право користування
зазначеним домоволодінням, без
зобов'язання останніх вчинити будь-які
дії.

Крім того, затверджена мирова угода не
може бути виконана у повному обсязі,
оскільки при її укладенні сторони не
передбачили механізму реалізації та
виконання досягнутих умов.

Відповідно до мирової угоди ОСОБА_2,
ОСОБА_3 зобов'язались сплатити ОСОБА_5 у
солідарному порядку 100 000,00 грн. у день
підписання мирової угоди та 20 000,00 грн. -
в день зняття ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з
державної реєстрації свого місця
проживання у житловому будинку по
АДРЕСА_1.

Тобто, дана умова мирової угоди може
бути виконана у повному обсязі лише за
добровільної згоди боржників в момент
вчинення іншою стороною дії, виконання
якої також не обмежено у часі.

Дана обставина не може свідчити про
врегулювання між сторонами спору на
основі взаємних поступок в момент
затвердження судом мирової угоди.

Таким чином, умови мирової угоди
суперечать вимогам ст. 175 ЦПК України, а
тому для її затвердження судом не було
законних підстав.

За таких обставин, ухвала місцевого
суду постановлена з порушенням
процесуального законодавства, що є
підставою для її скасування з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 2 п. 4, 311 п. 4, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 2
грудня 2013 року скасувати.

Матеріали справи направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Чічіль В.А.

Судді:
Кузнєцова О.Ю.

Хіль Л.М.

З оригіналом згідно:

суддя
Чічіль В.А.