Справа № 492/408/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
______________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення без задоволення

заяви про перегляд заочного рішення

15 квітня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі головуючого судді
Крикуна М.П. при секретарі Богдан А.І.,
за участю заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Арцизі
Одеської області заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
позики,

встановив:

22.01.2014 року Арцизьким районним судом
Одеської області ухвалено заочне
рішення у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики,
яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Зазначеним рішенням суду з ОСОБА_1
стягнуто на користь ОСОБА_2 сума боргу
за договором позики у розмірі 15000
гривень, проценти від суми позики у
розмірі 15000 гривень, а також судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 300 гривень, а всього стягнуто
30300 гривень 00 копійок.

06.03.2014 року заявниця ОСОБА_1 звернулася
до суду із заявою про перегляд
зазначеного заочного рішення суду,
посилаючись на те, що копію вказаного
заочного рішення суду вона отримала
24.02.2014 року. Їй було відомо, що розгляд
зазначеної цивільної справи був
призначений на 28.11.2013 року та на 22.01.2014
року, однак, 28.11.2013 року вона не змогла
з'явитись в судове засідання в зв'язку з
тим, що знаходилась на амбулаторному
лікуванні в період з 26.11.2013 року по
29.11.2013 року. 22.01.2014 року вона також не
з'явилась в судове засідання, оскільки
знаходилась на стаціонарному
лікуванні в період з 15.01.2014 року по
24.01.2014 року, що підтверджується
відповідними листками
непрацездатності та довідкою, виданими
КЗ «Одеська міська поліклініка № 29»,
які були надані нею суду в
незаповненому вигляді, без печаток
лікарського закладу, тому що на час їх
видачі вона ще знаходилась на
лікуванні і вони були повністю
оформлені після закінчення нею
лікування. Крім того, на думку заявниці,
позивачка ОСОБА_2 пропустила строк
позовної давності щодо стягнення
процентів за договором позики.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1
заяву підтримала, просила суд заяву
задовольнити у повному обсязі та
пояснила суду, що визнає той факт, що
вона у листопаді 2008 року взяла в борг у
позивачки ОСОБА_2 гроші в сумі
п'ятнадцять тисяч гривень під 10%
відсотків на шість місяців, які в
обумовлений строк не повернула. Вона на
підтвердження факту отримання позики
видала позивачці нові розписки від
23.02.2012р. та 17.07.2012р. якими визнала борг та
зобов'язалася повернути борг пізніше,
встановивши нові дати повернення
боргу. Так, на підтвердження факту
отримання нею від позивачки грошей в
борг, вона 17.07.2012 року написала
розписку, в якій зазначила, що у
листопаді 2008 року взяла в борг у ОСОБА_2
грошові кошти у сумі 15000 гривень під 10%
відсотків на 6 місяців. В обумовлений
строк борг не повернула. З 17.07.2012 року
зобов'язується повернути 15000 гривень та
відсотки у січні 2013 року. В судовому
засіданні відповідачка ОСОБА_1
підтвердила факт написання нею
вказаних розписок.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не
з'явилась, 09.04.2014 року звернулась до
суду з запереченнями на заяву ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення
Арцизького районного суду Одеської
області від 22.01.2014 року та просила суд
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її
заяви про перегляд заочного рішення
суду від 22.01.2014 року.

Вислухав пояснення заявниці, дослідив
матеріали цивільної справи, суд вважає,
що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення підлягає залишенню без
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачка ОСОБА_1 повторно в судове
засідання не з'явилась, судом
викликалась на 28.11.2013р. та 22.01.2014р., двічі
звернулась до суду з заявами про
відкладення розгляду справи в зв'язку з
її хворобою. Однак, з наданих
відповідачкою листків
непрацездатності вбачалось, що вони
оформлені неналежним чином, вони
незаповнені, на них були відсутні
печатки лікарського закладу та не
зазначений діагноз ОСОБА_1, з яким вона
знаходилась на лікуванні. Тому суд не
прийняв вказані листки
непрацездатності до уваги як докази
поважності неприбуття відповідачки у
судове засідання і у зв'язку з
повторною неявкою відповідачки, зі
згоди позивачки, судом ухвалено
рішення при заочному розгляді справи
(а.с. 36-37).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом, докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

З наведеної норми випливає, що заочне
рішення може бути скасовано судом за
наявності двох умов: 1) якщо судом буде
встановлено, що відповідач, тобто
заявник, не з'явився у судове засідання
та не повідомив про причини неявки з
поважних причин і 2) докази, на які
посилається відповідач, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи і обов'язок доказування
наявності саме двох умов для
скасування заочного рішення лежить
саме на відповідачеві.

Вимоги заявниці ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення обґрунтовуються лише
тим, що вона не з'явилися у судове
засідання з поважних причин і
позивачка ОСОБА_2 пропустила строк
позовної давності щодо стягнення
процентів за договором позики.

Таким чином, заявниця надала суду
докази щодо поважності причин своєї
неявки у судові засідання. Однак,
заявниця не послалась на жоден
переконливий доказ, що має істотне
значення для правильного вирішення
справи. В судовому засіданні заявниця
визнала той факт, що вона взяла в борг у
позивачки ОСОБА_2 15000 гривень зі сплатою
10% за шість місяців, тобто під 20% річних
і які в обумовлений строк не повернула.
Вона на підтвердження факту отримання
позики видала позивачці нові розписки
від 23.02.2012р. та 17.07.2012р. якими визнала
борг та зобов'язалася повернути борг
пізніше, встановивши нові дати
повернення боргу. Так, у розписці від
17.07.2012р. відповідачка встановила
останній строк повернення грошей -
січень 2013 року. В судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала
факт написання нею вказаних розписок.
Видав кредитору нові розписки,
відповідачка вчинила дії, що свідчать
про визнання нею свого боргу, чим
перервала строк позовної давності
відповідно до положень ч.1 ст. 264 ЦК
України. Отже заявниця ОСОБА_1 не
посилається та не надала суду доказів,
які мають істотне значення для
правильного вирішення справи, як того
вимагає ст. 232 ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про
перегляд заочного рішення залишити
заяву без задоволення.

Встановлені судом вищевказані
обставини є підставою для залишення
заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 74, 208 - 209, 231, 232 ЦПК
України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики -
залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. Строк на апеляційне
оскарження заочного рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя

Арцизького районного суду
М.П. Крикун