Провадження №: 2/752/731/14
13.02.2014 року Голосіївський районний суд
Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
при секретарі Короткій Н.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,
22.08.2013 року позивач звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
В обґрунтування заявлених
позовних вимог позивачем зазначено, що
відповідно до укладеного договору
№АВ59RX03080068 від 15.12.2007 року ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 3 117, 59 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12, 00 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач, погодився з тим, що
підписана ним заява разом із умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», тарифами складає між ним
і банком кредитно-заставний договір.
Відповідач був ознайомлений і
погодився з Умовами надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка», банком
надана повна інформація про умови
кредитування, що підтверджується
Відповідно до умов укладеного
договору, погашення заборгованості
здійснюється позичальником щомісяця
для чого останній повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також інших
З підстав невиконання зобов'язань за
кредитним договором, станом на 05.06.2013
року відповідач має заборгованість у
розмірі - 44 215, 31 грн., яка складається з
заборгованості за: кредитом - 3 117, 60 грн.;
по процентам за користування кредитом
- 222, 29 грн.; по комісії за користування
кредитом - 840, 18 грн.; пені за
несвоєчасність виконання зобов»язань
за договором - 37 453, 56 грн.; штрафу
(фіксована частина) - 500, 00 грн.; штрафу
(процентна складова) - 2 081, 68 грн..
Посилаючись на те, що відповідач
не виконав свої зобов»язання за
кредитним договором, просило стягнути
з останнього на користь ПАТ
«Акцент-Банк» заборгованість у
розмірі 44 215, 31 грн., а також судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі - 442, 15 грн..
Представник позивача у судовому
засіданні заявлений позов підтримала,
просила задовольнити заявлені
позивачем вимоги у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про його дату, час та місце
повідомлявся публікацією оголошення
про виклик у газеті «Урядовий кур»єр»,
оскільки адреса зареєстрованого його
місця проживання (перебування), місця
знаходження чи місця роботи невідомі,
що за правилами п. 9 ст. 74 є підставою для
висновку суду про належне повідомлення
З огляду на викладене, врахувавши думку
представника позивача, суд визнав за
можливе розглянути справу за
відсутності відповідача, ухваливши
заочне рішення на підставі наявних у
Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволені заявленого
позову необхідно відмовити з наступних
За правилами ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з»ясуванню
обставин справи: роз»яснює особам, які
беруть участь у справі їх права та
обов»язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.
Правилами ст. 11 цього Кодексу також
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Таке право мають також
особи (за винятком тих осіб, які не
мають цивільної процесуальної
дієздатності) в інтересах яких
Судом встановлено, що 15.12.2007 року
позичальник ОСОБА_1 зробив заяву
№АВ59RX03080068, відповідно до якої останній
ознайомився та погоджується з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт), які
були надані йому у письмовій формі.
Погодився, що зроблена ним заява разом
із запропонованими А-Банком Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
Тарифами, складає між ним і банком
кредитно-заставний договір (а.с.4).
Відповідно до змісту заяви
позичальника №АВ59RX03080068 від 15.12.2007 року
ОСОБА_1, банк надав останньому
строковий кредит у сумі 3 117, 60 грн. на
строк 12 місяців з 15.12. 2007 року по 15.12.2008
року включно з умовами сплати за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 76,38 грн. та
одноразової винагороди за надання
фінансового інструменту 519, 60 грн. в
обмін на зобов»язання позичальника з
повернення кредиту та сплати
відсотків, винагороди комісії.
Погашення заборгованості здійснюється
в період з 20 по 25 число кожного місяця
наданням банку щомісячних платежів у
сумі 353,62 грн.. Для виконання
зобов»язань банк відкриває
позичальнику рахунок НОМЕР_1 для
зарахування коштів, спрямованих на
погашення заборгованості по кредиту,
відсоткам, винагороді та іншим
платежам. Позичальник зобов»язується
повернути суму кредиту, відсотків,
винагороди відповідно до Заяви та Умов.
При порушенні позичальником
зобов»язань із погашення кредиту
позичальник сплачує банку пеню, розмір
якої зазначений у п.5.1. умов за кожний
Звертаючись в суд з позовом, позивач
стверджує, що кредитором було виконано
зобов»язання щодо надання
позичальнику кредиту та відкриття
рахунку для зарахування коштів для
виконання зобов»язань за кредитним
Відповідно до статей 1049, 1050, 1054
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові
у розмірі та на умовах встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів. Зобов'язання, згідно ст. 526
ЦК України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк. За
правилами ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором, або законом.
На підтвердження заявлених вимог про
стягнення заборгованості за договором
№АВ59RX03080068 від 15.12.2007 року, укладеного
між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1
позивачем надано суду розрахунок
станом на 05.06.2013 року, що містить
інформацію щодо нарахованих сум:
заборгованості за кредитом - 3 117, 60 грн.;
по процентам за користування кредитом -
222, 29 грн.; по комісії за користування
кредитом - 840, 18 грн.; пені за
несвоєчасність виконання зобов»язань
за договором - 37 453, 56 грн.; штрафу
(фіксована частина) - 500, 00 грн.; штрафу
(процентна складова) - 2 081, 68 грн..
Як встановлено судом, укладений
15.12.2007 року сторонами у справі договір
№АВ59RX03080068 є споживчим кредитом, а
правилами ч. 3 ст. 1054 ЦК України
визначено, що особливості регулювання
відносин за договором про надання
споживчого кредиту встановлені
Закон України «Про захист прав
споживачів» регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів. Захист
інтересів споживачів фінансових
послуг є метою державного регулювання
ринків фінансових послуг також
відповідно до пункту 2 статті 19 Закону
України „Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" від 12.07.2001 року №
За правилами п.7 ч.13 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.
Відповідно до рекомендацій, що
містяться у п.31 Постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» №5 від 30.03.2012 року,
враховуючи положення п.7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв»язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення п.7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).
За даними заяви позичальника
№АВ59RX03080068 від 15.12.2007 року про надання
банківських послуг, банк надав
позичальнику строковий кредит у сумі 3
117, 60 грн. на строк 12 місяців, а саме з
15.12.2007 року по 15.12.2008 року включно, а
пунктом 5.5. Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) встановлено, що термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
Відповідно статтей 256,257,259,261,266 ЦК
України: позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу;
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки;
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі; за зобов»язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання; зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).
Так, до правовідносин за укладеним
сторонами у справі кредитним договором
застосовується загальна позовна
давність, яка встановлена тривалістю у
три роки, оскільки договір про
збільшення позовної давності
сторонами за кредитним договором
№АВ59RX03080068 від 15.12.2007 року не
З огляду на те, що строк виконання
зобов»язань позичальником за
зазначеним вище кредитним договором
сплив 15.12.2008 року, а в суд з позовом про
захист порушеного відповідачем права
позивача на повернення кредиту та
сплати відсотків, комісії за
користування кредитом, останній
звернувся тільки 20.08.2013 року,
відповідно строк позовної давності на
право кредитора звернутися в суд з
вимогою про захист зазначеного права
За правилами ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.
Наразі, та обставина, що правовідосини
сторін за договором №АВ59RX03080068 від
15.12.2007 року врегульовані Законом
України «Про захист прав споживачів», а
при зверненні в суд з позовом за
захистом порушеного права позивач
звернувся після спливу строку
позовної давності, а тому суд на
виконання положень п. 7 ч. 13 ст. 11
зазначеного Закону має застосувати
правило ст. 267 ЦК України та відмовити в
задоволенні заявлених ПАТ
«Акцент-Банк» позовних вимоги до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором і за
відсутності заяви останнього про це.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, оскільки у задоволені
позовних вимог відмовлено, позивач
немає права на відшкодування судових
витрат за розгляд справи судом.
На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про захист прав
споживачів»,ст.ст. 256,257, 259,
261,266,267,1049,1050,1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 179, 208, 213, 218 ЦПК України, суд -
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №АВ59RX03080068 від 15.12.2007 року
залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення Апеляційна скарга
подається апеляційному суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, наведеному вище. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановления
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя:
Плахотнюк К.Г.