№ справи:106/6477/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Куликовська О.М. №
провадження:22-ц/190/993/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Ісаєв Г. А.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Ісаєва Г.А.
суддів:Белинчук Т.Г. Підлісної І.А. при
секретарі:Урденко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
відшкодування шкоди спричиненої
залиття квартири, за клопотанням
ОСОБА_6 про забезпечення позову, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_7 ОСОБА_10 на ухвалу
Євпаторійського міського суду АР Крим
від 17 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

05 вересня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з зазначеним позовом, разом заявив
клопотання про накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить
відповідачці по справі. Заяву
мотивовано тим, що шкода спричинена
позивачу залиттям його квартири
складає 145 303 грн.

Ухвалою Євпаторійського міського суду
АР Крим від 17 вересня 2013 року
клопотання задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_7

Не погодившись з зазначеною ухвалою
суду, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_10
звернулася до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу суду
першої інстанції скасувати та
постановити нову про відмову в
задоволенні заяви, посилаючись на те,
що судом першої інстанції порушені
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши ОСОБА_6, розглянувши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Постанавлючи ухвалу про забезпечення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що невжиття заходів забезпечення
позову, шляхом накладення арешту, може
ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, призвести до
порушення прав учасників процесу.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може, оскільки вони не відповідають
положенням процесуального закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

Частина 3 ст. 151 ЦПК України встановлює,
що забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень викладених в
п. 1 Постанови Верховного Суду України
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.
151 ЦПК України), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 151 ЦПК України
допускається забезпечення позову до
подання позовної заяви та відкриття
провадження у справі тільки з метою
запобігання порушенню права
інтелектуальної власності.

З матеріалів справи вбачається, що 05
вересня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із позовом про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, яка
спричинена йому в результаті залиття
його квартири.

17 вересня 2014 року суддя суду першої
інстанції задовольнила клопотання
позивача про забезпечення позову та
наклала арешт на квартиру, яка належить
відповідачці.

20 вересня 2013 року було відкрито
провадження у справі.

03 грудня 2013 року судом першої інстанції
постановлена ухвала про виправлення
описки в ухвалі від 20 вересня 2013 року,
відповідно до якої вказано правильно
дату постановлення ухвали: «17 вересня
2013 року» замість «20 вересня 2013 року».

Незважаючи на виправлення описки,
колегія суддів вважає, що у суду першої
інстанції під час застосування заходів
забезпечення позову не було
процесуальних підстав для накладення
арешту, оскільки вирішуючи це питання
суд розглядав не матеріали цивільної
справи, а матеріали позовної заяви, що
свідчить про те, що фактично заходи
забезпечення позову були застосовані
до відкриття провадження у справі.

Оскільки заходи забезпечення позову
були застосовані судом до відкриття
провадження у справі, позов не
стосується порушення права
інтелектуальної власності, то суд
першої інстанції, застосовуючи заходи
забезпечення позову порушив порядок
встановлений для вирішення цього
питання.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала
суду про забезпеченню позову підлягає
скасуванню з направленням питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Євпаторійського міського суду
АР Крим від 17 вересня 2013 року скасувати,
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді:

Ісаєв Г.А.
Белинчук Т.Г.
Підлісна І.А.