Справа № 274/800/14-ц Провадження № 2/0274/773/14
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за
позовомОСОБА_1до1) ОСОБА_2, 2)
ОСОБА_3,провизнання осіб такими, що
втратили право на користування жилим
приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у
якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_2 позов визнала (а. с. 52).

Від ОСОБА_3 заяви про визнання позову
або заперечень проти позову не
надходило.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 22.12.2000 р. є власником 47/100
часток будинку АДРЕСА_1 (а. с. 7, 8, 47).

Власником 53/100 часток цього ж будинку на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Бердичівською державною
нотаріальною конторою 12.02.1987 р., є
ОСОБА_4 (а. с. 51).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №
805 від 03.02.2014 р. Міського комунального
виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 7 (а. с. 10).

У цій довідки також зазначено, що
ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1, а ОСОБА_3 -
дочкою ОСОБА_2.

Зі змісту позовної заяви випливає, що
ОСОБА_1 зареєстрував ОСОБА_2 та її дочку
ОСОБА_3 як членів своєї сім'ї.

Частиною першою статті 401, частиною
першою статті 402 Цивільного кодексу
України передбачено, що право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом. Сервітут
може бути встановлений договором,
законом, заповітом або рішенням суду.

Частиною першою статті 405 Цивільного
кодексу України встановлено, що . члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Враховуючи зазначені норми Цивільного
кодексу України, суд вважає, що право
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користуванням
житлом - будинком АДРЕСА_1 (сервітут),
виникло в них на підставі закону як у
членів сім'ї власника 47/100 часток цього
будинку - ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_5 дала показання про те, що
ОСОБА_2 не проживає у в АДРЕСА_1 більше
дев'яти років, а - ОСОБА_3 - близько
дев'яти років. Будинок вони залишили
добровільно, перешкод у користуванні
будинком їм ніхто не чинив, їх ніхто не
виселяв.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перестали проживати у
АДРЕСА_1 близько десяти років тому. Їх
ніхто не виганяв. Спочатку уїхала
ОСОБА_3, а потім ОСОБА_2. Вони поїхали
добровільно, куди - не знає.

Свідок ОСОБА_4 дала показання про те, що
у 1987 р. купила частину будинку АДРЕСА_1
(53/100 часток). ОСОБА_2 та ОСОБА_3 давно не
живуть у цьому будинку, скільки точно -
не пам'ятає. Вони самі поїхали, на
заробітки. На даний час вони у будинку
не проживають.

В акті від 05.02.2014 р., затвердженому
директором Міського комунального
виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 7, зокрема, зазначено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1
зареєстровані, але на час перевірки не
проживають. Зі слів сусідів, вони за
даною адресою не проживають з 2004 р. (а. с.
9).

Виходячи з наведених показань свідків
та акту від 05.02.2014 р., затвердженому
директором Міського комунального
виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 7, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будинку
АДРЕСА_1 не проживають приблизно з 2004 р.
або 2005 р., тобто більше одного року, без
поважних причин.

Частиною другою статті 405 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Докази того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
перестали бути членами сім'ї ОСОБА_1,
відсутні, а відтак суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як члени
сім'ї власника 47/100 часток будинку
АДРЕСА_1 - ОСОБА_1, які були відсутні у
цьому будинку без поважних причин
понад один рік, втратили право
користуванням ним (будинком).

Тобто позов ОСОБА_1 ґрунтується на
вимогах законодавства України.

Як вказувалось раніше, будинок АДРЕСА_1
перебуває у спільній частковій
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Відповідно ж до частини першої статті
358 Цивільного кодексу України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Тобто однією з обов'язкових умов
задоволення позову про визнання ОСОБА_2
та ОСОБА_3 такими, що втратили право
користування жилим приміщенням в
будинку АДРЕСА_1, є подання такого
позову обома співвласниками цього
будинку або одним з них за умови згоди
другого.

ОСОБА_4 підтримала позов ОСОБА_1, що
свідчить про її згоду з ним (а. с. 59).

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 79
Цивільного процесуального кодексу
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Частиною першою статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України
перебачено, що стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Тобто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 підлягають стягненню у якості
відшкодування судових витрат по 121,80
грн.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 -
60, 63, 64, 79, 88, 208, 209, 212 - 215 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
якості відшкодування судових витрат
121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у
якості відшкодування судових витрат
121,80 грн.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
В.В. Корбут