справа № 562/441/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р.

Здолбунівський районний суд
Рівненської області

у складі: головуючого судді
Кушніра О.Г.,

при секретарі
Парфенюк Т.А.,

з участю прокурора
Соботюка О.О.

позивача-відповідача
ОСОБА_1,

його представника - адвоката
ОСОБА_2,

відповідача-позивача
ОСОБА_3,

її представника - адвоката
ОСОБА_4,

представника органу опіки та
піклування Овдійчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Здолбунові
Рівненської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням, та
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні
житлом та вселення, -

в с т а н о в и в:

У поданій в лютому 2013 року до суду заяві
ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_3 та її
доньку ОСОБА_6 такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1, обґрунтовуючи тим, що
відповідачі у вказаному житлі не
проживають понад 6 місяців без поважних
причин і їх прописка змушує його нести
додаткові витрати на оплату
житлово-комунальних послуг, будь-які
особисті речі ОСОБА_3 у квартирі
відсутні, що підтверджується актами,
складеними сусідами, перешкод у
користуванні їй спірної квартирою ним
не чинилися. Утворення сім'ї в іншому
місці, перевезення свого майна в інше
жиле приміщення свідчать про обрання
ОСОБА_3 іншого постійного місця
проживання. Тому наймач або член його
сім'ї, який вибув на інше постійне місце
проживання відповідно до ст.107 ЖК
України втрачає право користування
жилим приміщенням з дня вибуття.

У зустрічній позовній заяві
відповідач ОСОБА_3 просить зобов'язати
ОСОБА_1 не чинити їй перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
вселити її та її малолітню доньку
ОСОБА_6 у вказане житлове приміщення,
обґрунтовуючи тим, що вказане житло
належала її мамі ОСОБА_7, яка повністю
сплатила пай по кооперативу. При житті
мами вона її постійно провідувала та
допомагала матеріально. У зв'язку з
одруженням та напруженими стосунками у
сім'ї вона змушена була поселитися у
тимчасове житло за місцем проживання
чоловіка. Проте, сімейне життя не
склалося, чоловік неодноразово виганяв
її зі свого помешкання і вона
поверталася додому, де залишалися її
речі. Після смерті мами та чергової
сварки з чоловіком у листопаді 2012 року
вона намагалася потратити додому у
спірну квартиру, але не змогла,
оскільки ОСОБА_1 змінив замок на
вхідних дверях та відмовився її
пустити. З цього приводу вона
зверталася до голови ОСББ
«Коперніка-59» Чумака В.Ф. та у міліцію.
На даний час вона зі своїм чоловіком
розлучилася, через чинення ОСОБА_1
перешкод у користуванні спірною
квартирою змушена знімати для себе та
дитини тимчасове житло, оскільки
іншого власного не має.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник повністю підтримали
свій первісний позов та з аналогічних
мотивів, просять відмовити у
зустрічному позові ОСОБА_3 за
безпідставністю вимог.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
позовні вимоги за первісним позовом не
визнали, вказуючи на те, що в інше
постійне місце проживання вона не
вибувала, а тимчасова відсутність у
спірній квартирі пояснюється поважною
причиною - вимогою чоловіка проживати з
ним заради збереження сім'ї. На даний
час нею, як спадкоємцем, подано до
нотаріуса заява про прийняття
спадкового майна після смерті мами, у
тому числі на спірну квартиру. Просять
у задоволенні первісного позову
ОСОБА_1, який не є власником квартири,
відмовити за безпідставністю вимог, а
її зустрічний позов задоволити.

Заслухавши думку прокурора, пояснення
сторін, їх представників, показання
свідків, представника органу опіки та
піклування, з'ясувавши обставини та
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
згідно до ст.60 ЦПК України зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

Як установлено судом, 08 лютого 2007 року
ОСОБА_7, як член житлово-будівельного
кооперативу, на підставі рішення №377
від 25 жовтня 2006 року отримала ордер на
право зайняття житлового приміщення
жилою площею 41,7 м2, котре складається з
трьох кімнат у квартирі по АДРЕСА_1 у
складі сім'ї ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 /а.с.15/.

Спірна квартира до державного або
громадського житлового фонду не
належить, і ці обставини сторонами не
заперечуються.

Права і обов'язки члена
житлово-будівельного кооперативу, а
також членів його сім'ї, умови
користування і підстави припинення
користування жилими приміщенням
відповідно до ст.149 ЖК України
визначаються статутом кооперативу.

Відповідно до ч.2 пункту 57 «Примірного
статуту житлово-будівельного
кооперативу», затвердженого
постановою КМУ №186 від 30 квітня 1985 року,
при тимчасовій відсутності членів
сім'ї члена кооперативу жиле
приміщення за ними зберігається у
випадках і в межах строків,
встановлених ст.71 ЖК УРСР, а також за
умови бронювання жилого приміщення у
порядку, встановленому для членів сім'ї
наймача жилого приміщення в будинку
державного і громадського житлового
фонду. Після закінчення зазначених
строків або строку броні член
кооперативу вправі вимагати у судовому
порядку визнання цих членів сім'ї
такими, що втратили право на жиле
приміщення.

Позивач ОСОБА_1 доказів того, що він є
членом житлово-будівельного
кооперативу та відповідно набув права
вимоги визнання членів сім'ї члена
житлово-будівельного кооперативу
такими, що втратили право на жиле
приміщення, суду не надав.

З довідки голови ОСББ «Коперника-59» №1
від 04 березня 2014 року вбачається, що
вартість квартири по АДРЕСА_1 становить
50895,71 грн., пай по кооперативу ОСОБА_7
внесений повністю.

А відповідно до положень ст.384 ЦК
України будинок, споруджений або
придбаний житлово-будівельним
(житловим) кооперативом, є його
власністю. Член житлово-будівельного
(житлового) кооперативу має право
володіння і користування, а за згодою
кооперативу - і розпоряджання
квартирою, яку він займає в будинку
кооперативу, якщо він не викупив її, а у
разі викупу квартири член кооперативу
стає її власником.

Згідно положень ст.156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Належних доказів укладення угоди між
ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яка змінила своє
прізвище на «ОСОБА_6» у зв'язку з
укладенням шлюбу 30 червня 2007 року
шлюбу, про порядок користування жилим
приміщенням спірної квартири, сторони
суду не надали.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про її смерть, та 26 червня 2012
року згідно витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі приватним
нотаріусом ОСОБА_12 зареєстровано
спадкову справу, яка заведена з
пояснень ОСОБА_3 за її заявою та ОСОБА_13,
як спадкоємцями майна ОСОБА_7

Згідно довідки об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Коперника-59» №31 від 07 вересня
2012 року за вказаною адресою по АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9/.

Доказів оформлення права власності на
спірну квартиру сторони не надали.

Обставини виникнення сімейних
конфліктів, зміни місця проживання,
неодноразового бажання подружжя
ОСОБА_6 припинити сімейні стосунки та
розірвати шлюб підтверджуються
ухвалами Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 05 травня
2011 року, від 30 серпня 2013 року та
рішенням суду від 28 лютого 2014 року
/а.с.41, 57/

03 листопада 2012 року ОСОБА_3 зверталася
до голови ОСББ «Коперника-59» Чумака В.Ф.
із заявою вплинути на ОСОБА_1, який
після смерті матері поміняв замки у
вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 та не
дає їй доступу до квартири, де вона
зареєстрована /а.с.42/.

З аналогічною заявою щодо чинення
перешкод у користуванні спірною
квартирою ОСОБА_3 19 грудня 2012 року
зверталася в Здолбунівський РВ УМВС
України в Рівненській області, за
наслідками якої з ОСОБА_1 проводилася
профілактична бесіда /а.с.73-80/.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
повністю підтвердили обставини
сімейних конфліктів подружжя ОСОБА_6,
чинення ОСОБА_1 перешкод у користуванні
ОСОБА_3 спірною квартирою, відсутності
у неї іншого власного житла.

А тому, складені на прохання ОСОБА_1 і
підписані ОСОБА_17 та ОСОБА_18 акти від 19
вересня 2012 року, 03 грудня 2012 року та 04
лютого 2013 року, якими останні
засвідчили факт відсутності ОСОБА_3 і
її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 за
місцем їх реєстрації по АДРЕСА_1 та їх
особистих речей судом не можуть бути
прийняті як належні докази не
проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі
без поважних причин /а.с.6-8/.

Доказів обрання відповідачем ОСОБА_3
іншого постійного місця проживання
позивачем ОСОБА_19 не надано, а його
покликання на утворення нею сім'ї з
огляду на встановлені судом обставини
є помилковими.

Відповідно до ст.47 Конституції України
кожен має право на житло. Ніхто не може
бути примусово позбавлений жила інакше
як на підставі закону та рішення суду.

З огляду на вищевикладене, судом
встановлено, що позивачу за зустрічним
позовом ОСОБА_3 та її малолітній дитині,
які іншого постійного місця проживання
не мають, чиняться ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_1, а тому
її вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню, а в
задоволенні позову ОСОБА_1 слід
відмовити за їх безпідставністю.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України
з ОСОБА_1 підлягаю стягнення на користь
ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у
розмірі 114,70 грн.

На підставі наведеного, ст.ст.384 ЦК
України, 71, 72, 107, 156 ЖК України та
керуючись ст.ст.10, 11, 57 - 60, 88, 213-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання осіб такими, що втратили
право на користування житловим
приміщенням, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні
житлом та вселення задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та вселити її з малолітньою
донькою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказане
житлове приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
понесені нею судові витрати у розмірі
114 (сто чотирнадцять) грн. 70 (сімдесят)
коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
шляхом подачі через Здолбунівський
районний суд Рівненської області
апеляційної скарги протягом 10 /десяти/
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення у той же
строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 18
квітня 2014 року.

Суддя: