17.02.2014 Справа № 756/877/14-ц
Унікальний № 756/877/13-ц
Провадження № 2/756/1511/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 лютого 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва

в складі головуючого судді
Белоконної І.В.

при секретарі
Поливко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві про зняття арешту з
майна,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі -
позивач) звернулося до суду з позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві , ОСОБА_1, про зняття
арешту з майна , а саме автомобіля марки
«Ranger Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип
ТЗ:легковий універсал, №кузова/шасі:
НОМЕР_1 реєстраційний номер: НОМЕР_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказав наступне. 20.09.2007 між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № К2Н7АА00000002, згідно
з яким Позивач надав ОСОБА_1 кредит у
розмірі 93641.38 дол.США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 14.28% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 20.09.2010, та
відповідно до якого, ОСОБА_1 передав в
заставу Позивачу автомобіль марки Ranger
Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип
ТЗ:легковий універсал, №кузова/шасі:
НОМЕР_1 реєстраційний номер: НОМЕР_2.

29.11.2013 ОСОБА_1 передав позивачу
автомобіль марки Ranger Rover», модель 4.2, рік
випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал,
№кузова/шасі: НОМЕР_1 реєстраційний
номер: НОМЕР_2 для його реалії, про що
було складено акт передачі автомобіля.

16.03.2012 року Індустріальним районним
судом м. Дніпропетровська винесено
рішення №2/0417/2865/2012 про звернення
стягнення на предмет застави:
автомобіль марки Ranger Rover», модель 4.2, рік
випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал, №
кузова/шасі: НОМЕР_1 реєстраційний
номер: НОМЕР_2, що належав на праві
власності відповідачу ОСОБА_1, шляхом
опису та передачі зазначеного
автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з правом
його продажу будь-яким способом з іншою
особою покупцем, із зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ КБ
"ПриватБанк" всіх вповноважень,
необхідних для здійснення продажу.

На підставі вищезазначеного рішення
суду, було видано виконавчий лист,
згідно з яким головним державним
виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ
ОСОБА_2 винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчудження (ВП №32163927).

Також 27.08.2012 було винесено постанову
про проведення виконавчих дій та
направлено на адресу Вишгородського
РУЮ з метою опису заставленого
автомобіля.

У зв'язку із неналежним виконанням
Відповідачем ОСОБА_1, своїх зобов'язань
за кредитно-заставним договором,
Позивач мав намір звернути стягнення
на заставне майно, але у зв'язку з
накладенням арешту на автомобіль у
нього виникають складнощі, тому
позивач і звернувся до суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив його
задовольнити з підстав викладених у
позовній заяві.

Представник ВДВС Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
в судовому засіданні проти позову
заперечував, пояснив, що арешт на все
майно, що належить ОСОБА_1 вчинено у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» у зв'язку
із стягненням боргу на користь
позивача. При цьому, просив ухвалити
рішення у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про час та дату розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причини неявки в судове
засідання не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову необхідно відмовити.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

20.09.2007 між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №
К2Н7АА00000002, згідно з яким Позивач надав
ОСОБА_1 кредит у розмірі 93641,40 дол.США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 14.28% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 20.09.2010, та
відповідно до якого, ОСОБА_1 передав в
заставу Позивачу автомобіль марки Ranger
Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип
ТЗ:легковий універсал, №кузова/шасі:
НОМЕР_1 реєстраційний номер: НОМЕР_2
(а.с.10).

Факт передачі автомобіля марки Ranger
Rover», модель 4.2, рік випуску 2007,тип
ТЗ:легковий універсал, №кузова/шасі:
НОМЕР_1 реєстраційний номер: НОМЕР_2,
також підтверджує договір застави
рухомого майна від 21.09.2007, та договір №1
про внесення змін до договору застави
рухомого майна, які долучені до
матеріалів справи (а.с.11-18).

Також в судовому засіданні було
встановлено, що 16.03.2012 року
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська було винесено
рішення №2/0417/2865/2012 про звернення
стягнення на предмет застави:
автомобіль марки Ranger Rover», модель 4.2, рік
випуску 2007,тип ТЗ:легковий універсал, №
кузова/шасі: НОМЕР_1 реєстраційний
номер: НОМЕР_2, що належав на праві
власності відповідачу ОСОБА_1, шляхом
опису та передачі зазначеного
автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з
правом його продажу будь-яким способом
з іншою особою покупцем, із зняттям
вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України, а також наданням
ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх вповноважень,
необхідних для здійснення продажу
(а.с.26-27).

На підставі вищезазначеного рішення
суду, було видано виконавчий лист,
згідно з яким головним державним
виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ Диких
О.О. винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчудження (ВП №32163927) (а.с.32).

Також 27.08.2012 року цим самим державним
виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ було
винесено постанову про проведення
виконавчих дій та направлено на адресу
Вишгородського РУЮ з метою опису
заставленого автомобіля (а.с.34).

29.листопада 2013 року відповідач ОСОБА_1
передав позивачу заставлений
автомобіль для його реалії, про що
свідчить акт передачі автомобіля від
29.11.2013 (а.с.36-38).

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідно до постанови ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві від 03.12.2013,
всі вищезазначені виконавчі
провадження, щодо стягнення з
відповідача ОСОБА_1 боргів, було
зведено до одного за №41048493.

В судовому засіданні представник ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві зазначив, що
для полегшення та прискорення
процедури продажу автомобіля задля
забезпечення вимог кредиторів ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві, було
об'єднано вищезазначені виконавчі
провадження у зведене виконавче
провадження, тому і реалізація
вищезазначеного транспортного засобу,
на який було накладено арешт, мала
відбуватися в рамках саме зведеного
виконавчого провадження, а кошти які б
надійшли від реалізації автомобіля,
були б спрямовані на забезпечення
погашення боргу перед позивачем.

Зі змісту ст. 572 ЦК України вбачається,
що в силу застави кредитор
(заставодержатель) має переважне перед
іншими кредиторами право одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна лише у разі невиконання
боржником (заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою.

У відповідності до ч. 3 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; у
разі якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Посилання позивача про те, що внаслідок
вчинених дій ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві, щодо виконавчого провадження,
позивач позбавлених законного права на
відшкодування шкоди завданої йому
відповідачем ОСОБА_1, внаслідок
неналежного виконання умов кредитного
договору, не знаходять свого
підтвердження, оскільки всі дії щодо
зведеного виконавчого провадження
№41048493, про стягнення с ОСОБА_1 на
користь позивача боргу в сумі 493138,75 грн,
виконувались, та виконуються належним
чином, відповідно та в межах чинного
законодавства України.

Згідно ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку.

Також варто відзначити, що відповідно
до ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження»
однією з підстав для відкриття
виконавчого провадження є заява
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення. З
матеріалів справи вбачається, що 06.04.2012
стягувач через свого представника
звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві із заявою про відкриття
виконавчого провадження, стосовно
стягнення з ОСОБА_1 на його користь
боргу, та накладення арешту на
заставлений автомобіль. Тобто можна
зробити висновок, що саме з ініціативи
позивача було відкрите виконавчого
провадження, та накладено арешти на
заставлений автомобіль.

Твердження представника позивача про
те, що фактично, в наслідок тривалої
реалізації виконавчого провадження
його довіритель позбавлений права на
відшкодування боргу, не знаходять
свого підтвердження в матеріалах
справи , оскільки відповідно до ст.44 ЗУ
« Про виконавче провадження» у разі
якщо сума, стягнута з боржника,
недостатня для задоволення всіх
вимог за виконавчими документами,
вона розподіляється державним
виконавцем між стягувачами в порядку
черговості, встановленому цією
статтею, а саме у першу чергу
задовольняються забезпечені заставою
вимоги щодо стягнення з вартості
заставленого майна. Тобто в разі
реалізації заставленого автомобіля
позивач першочергово отримає суму
відшкодування, що ніяким чином не
порушує його прав та інтересів.

В судовому засіданні було встановлено,
що до відповідача ОСОБА_1 зі сторони
позивача жодних позовних вимог не
виникає.

За таких обставин, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, оцінивши
зібрані докази у сукупності, на
підставі вказаних норм закону,
враховуючи, що відповідач ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві вжив всіх
можливих заходів в межах своїх
повноважень, та відповідно до чинного
законодавства , щодо реалізації
заставленого майна, та відповідного
проведення виконавчого провадження,
суд вважає, що у задоволенні позовоних
необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись,
ст.ст. 11, 19, 44, 54, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 572 ЦК
України, ст.ст. 11, 33, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, Відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у м. Києві про
зняття арешту з майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
І.В. Белоконна