Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Бережанського районного суду
Тернопільської області від 21 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 10 січня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і
піклування в особі служби у справах
дітей Бережанської районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання неповнолітніх дітей та
малолітньої дитини; за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
орган опіки і піклування в особі служби
у справах дітей Бережанської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання
неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и л а:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та малолітньої дитини ОСОБА_6 з
нею, посилаючись на те, що її колишній
чоловік - ОСОБА_2 забороняє їй
спілкуватися з дітьми, не пускає
до дітей, погрожуючи фізичною
розправою, до дітей ставиться
негативно, налаштовує їх проти неї,
негативно впливає на їх психологічний
розвиток, виховання та здоров'я.

Не погоджуючись з позовними вимогами,
відповідач подав зустрічний позов про
визначення місця проживання дітей,
обґрунтовуючи його тим, що після
розірвання шлюбу з позивачкою, діти
проживають з ним в будинку його матері,
він має можливість матеріально
забезпечити сім'ю, веде підсобне
господарство, завжди відповідально
ставиться до виконання своїх
батьківських обов'язків. Відповідачка
висловлюється до дітей нецензурною
лайкою, своєю поведінкою і способом
життя негативно спливала на виховання
та розвиток дітей.

Рішенням Бережанського районного суду
Тернопільської області від 21 листопада
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 10 січня 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Місцем
проживання малолітньої дитини - дочки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, визначено місце
проживання її матері - ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1. Місцем проживання
малолітньої дитини - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено місце
проживання його матері - ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні вимог
про визначення місця проживання
неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовлено за
безпідставністю заявлених вимог.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання дітей
разом з ним, відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права, просить рішення
Бережанського районного суду
Тернопільської області від 21 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 10
січня 2014 року скасувати, постановити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

Вивчивши касаційну скаргу,
ознайомившись із змістом оскаржуваних
судових рішень, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження слід
відмовити, оскільки касаційна скарга є
необґрунтованою, і викладені в ній
доводи не дають підстав для перевірки
матеріалів справи.

Фактично доводи касаційної скарги
зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного
провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись 328, 335 ЦПК України, суддя
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Бережанського районного суду
Тернопільської області від 21 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 10 січня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і
піклування в особі служби у справах
дітей Бережанської районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання неповнолітніх дітей та
малолітньої дитини; за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
орган опіки і піклування в особі служби
у справах дітей Бережанської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання
неповнолітніх дітей, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
О.В. Попович