Справа № 760/5473/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року

м. Київ

22 квітня 2014 року суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Українець В.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Приватного підприємства «Топаз ЛТД»
про стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, перевіривши
виконання вимог статті 121 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

17 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась в
суд з позовом до ПП «Топаз ЛТД» про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Ухвалою судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року
позовна заява залишена без руху та
надано строк на усунення її недоліків
терміном п'ять днів з моменту отримання
копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали позовна
заява не відповідає вимогам пунктів 3, 5,
6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, відповідно до
яких позовна заява повинна містити:
зміст позовних вимог, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
та зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Зміст позовних вимог викладений не
чітко. Позивачем у заяві не зазначено,
коли їй перестали сплачувати заробітну
плату, тобто за який саме період вона
просить стягнути з відповідача
нараховану, але не виплачену заробітну
плату. Розмір заробітної плати, яку
вона отримувала на підприємстві,
ОСОБА_1 також не вказала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна
заява щодо вимог, визначених у частині
першій статті 96 цього кодексу, може
бути подана тільки в разі відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу або скасування його судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 ЦПК України до
позовної заяви, що подається у
випадках, визначених частиною третьою
статті 118 цього кодексу, мають бути
подані копії ухвали про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу або ухвали про скасування
судового наказу.

Зазначені документи позивачем суду не
надані. Відсутній такий документ
(ухвала суду) і в переліку додатків до
позовної заяви. Таким чином, позивачем
у заяві не зазначено, з яких правових
підстав вона звернулась до суду з
вимогою про стягнення нарахованої, але
не виплаченої суми заробітної плати в
порядку позовного провадження. Інші
вимоги позовної заяви не потребують
попереднього звернення в наказному
провадженні, проте пов'язані з
первинною вимогою - фактом
встановлення невиплати заробітної
плати.

Позивач зазначила адресу відповідача -
АДРЕСА_1. Разом з тим, доказів на
підтвердження місцезнаходження
відповідача саме за цією адресою вона у
заяві не зазначила. У випадку
неможливості підтвердити зазначену
обставину законом (ч. 1 ст. 110 ЦПК
України) позивачу надано право на
звернення до суду за своїм місцем
проживання у разі подання позову, що
виник з трудових правовідносин.

Крім того, ОСОБА_1 просить суд
витребувати у відповідача довідки про
середньомісячну заробітну плату та про
заборгованість по виплаті їй
заробітної плати. Згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК
України докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК
України у випадках, коли щодо отримання
доказів у сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, є складнощі, суд
за їх клопотанням зобов'язаний
витребувати такі докази. Клопотання
про витребування доказів має бути
подано до або під час попереднього
судового засідання, а якщо попереднє
судове засідання не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті із
долученням відомостей про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною або іншою особою, яка
бере участь у справі. Підтвердження
таких складностей позивач суду не
надала та не зазначила жодного доказу,
який би підтвердив факт її звернення до
будь-яких осіб, держаних органів чи
організацій з проханням надати такі
документи та відмови в задоволені її
прохання.

Ухвала судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року
отримана позивачем 08 квітня 2014 року.

Станом на 22 квітня 2014 року до суду не
подано будь-яких заяв чи клопотань про
поновлення чи продовження строку для
усунення вказаних недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору,
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Вбачається, що вимоги ухвали від 20
березня 2014 року про залишення заяви без
руху позивачем не виконано, для
виконання було достатньо часу,
наслідки невиконання вимог ухвали були
роз'яснені.

З огляду на наведене, позовну заяву
необхідно визнати неподаною та
повернути позивачу.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Топаз ЛТД» про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні вважати неподаною та
повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя: