Справа № 2-2387/12
Провадження № 22ц/782/447/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року, квітня місяця, 18-го дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Луганської
області у складі : головуючого судді:
Яресько А.В., суддів: Маляренко І.Б.,
Борисова Є.А., при секретарі: Арутюнян
Р.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганську
апеляційну скаргу ДП "Шахта Крепінська"
на рішення Ровеньківського міського
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ДП "Шахта Крепінська"
про поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року позивачка
звернулася до суду із позовною заявою у
якій просила визнати незаконним наказ
від 30 жовтня 2012 року про її звільнення
за п. ст. 40 КЗпП України, просила
поновити її на роботі на посаді
ведучого бухгалтера по обліку
матеріальних цінностей, стягнути з
відповідача на користь позивача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 30 жовтня 2012 року по день
поновлення на роботі. Рішенням
Ровеньківського міського суду
Луганської області від 21 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Шахта
«Крепінська» про поновлення на роботі
було задоволено, було скасовано наказ
ДП «Шахта Крепінська» №75-к від 30 жовтня
2012 року про звільнення ОСОБА_1 з посади
бухгалтера на підставі ст. 40 п.1 КЗпП
України та поновлено ОСОБА_1 на роботі в
ДП «Шахта «Крепінська» на посаді
бухгалтера з 30 жовтня 2012 року, стягнуто
з ДП «Шахта «Крепінська» на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 42 464 грн. 60
коп. Ухвалою Ровеньківського міського
суду Луганської області від 09 квітня 2014
року було виправлено описки у тексті
судового рішення (а.с. 178).

Відповідач не погодився із винесеним
рішенням суду та надав на нього
апеляційну скаргу у якій просив
апеляційну скаргу задовольнити,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
Ровеньківського міського суду
Луганської області від 21 листопада 2013
року скасувати, та прийняти нове
рішення, яким відмовити у позовних
вимогах ОСОБА_1.

Вислухавши доповідача, сторони та їх
представників, обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечень проти
неї, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до наступних
висновків.

Так, статтею 213 ЦПК є встановленим, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи по суті судом
першої інстанції було встановлено, що
ОСОБА_1 перебувала у трудових
відносинах із ДП ''Шахта Крепінська» на
посаді бухгалтера згідно наказу №58-к
від 01 листопада 2007 року (а.с. 78). Судом
було встановлено, що наказом № 232 ДП
«Шахта Крепінська» від 30.07.2012 року було
приведено структуру штату у
відповідності з
організаційно-технічними умовами, у
зв'язку з переходом роботи шахти в
режимі водовідливного комплексу на 2
півріччя 2012 року, шляхом проведення
скорочення чисельності та штату
працівників шахти з 30 жовтня 2012 року у
кількості 116 одиниць, у тому числі у
загальношахтній структурі шахти, -
одиниці ведучого бухгалтера по обліку
матеріальних цінностей. Згідно
протоколу №40 засідання профспілкового
комітету ДП «Шахта «Крепінська» від
02.10.2012 року, було постановлено дати
попередню згоду на звільнення у зв'язку
з скороченням штату 41 робітника, у тому
числі ОСОБА_1, ведучого бухгалтера по
матеріальним цінностям. Суд встановив,
що позивач ОСОБА_1 дійсно працювала у ДП
«Шахта Крепінська» з 01 листопада 2007
року до 30 жовтня 2012 року у якості
бухгалтера, і наказом №75-к від 30 жовтня
2012 року була звільнена з посади
бухгалтера у зв'язку із скороченням
кількості та штату працівників згідно
з п.1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, суд
встановив, що наказом ДП «Шахта
Крепінська» від 1 жовтня 2012 року було
увільнено ОСОБА_1, ведучого бухгалтера,
від виконання службових обов'язків на
час роботи у дільничній виборчій
комісії виборчої дільниці №440728
одномандатного виборчого округу №110 на
постійній основі з 01 жовтня 2012 року до 30
жовтня 2012 року, зі збереженням займаної
посади, а також із зарахуванням періоду
виконання обов'язків у виборчої
комісії до стажу роботи, постановою
окружної виборчої комісії з виборів
народних депутатів України
одномандатного виборчого округу №110
від 31 жовтня 2012 року, було залишено
виконувати обов'язки на платній основі
в дільничних виборчих комісіях з 1
листопада 2012 року до закінчення
проведення виборів ОСОБА_1 Суд дійшов
до висновків про те, що звільнення
позивачки було виконано із порушенням
вимог законодавства про працю, тобто
було зроблене незаконно.

Колегія суддів погоджується із такими
висновками суду першої інстанції, адже
до них він дійшов із належним
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, при оцінці
доказів судом не було допущено таких
порушень норм процесуального права, що
давали б підстави для скасування чи
зміни рішення. Доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують. Так, звільнено ОСОБА_1
було вже 30 жовтня 2012 року -як це
вбачається зі змісту наказу в.о.
директора ДП «Шахта «Крепінська» №75-к
від 30 жовтня 2012 року (а.с. 29) - між тим,
попереднім наказом №139-кн від 01 жовтня
2012 року ОСОБА_1 було увільнено від
виконання службових обов'язків для
роботи секретарем дільничної виборчої
комісії терміном по 30 жовтня 2012 року
включно - що теж вбачається зі змісту
цього наказу (а.с. 30), тоді як виборчим
законодавством є передбачено, що
зазначені особи на цей період
звільняються від виконання виробничих
або службових обов'язків за основним
місцем роботи із збереженням
загального та спеціального стажу на
весь час безпосереднього виконання
ними обов'язків члена виборчої комісії
(участь у засіданнях комісії, інших
заходах на виконання цього Закону чи
рішень комісії). Більш того - постанова
окружної виборчої комісії №119 є
датованою вже 31 жовтня 2012 року, тобто
станом на фактичний день звільнення
ОСОБА_1 -30 жовтня 2012 року - ще не сплив
термін виконання нею обов'язків
секретарем дільничної виборчої
комісії, а отже роботодавець не мав
права в цей день звільняти ОСОБА_1 з
посади бухгалтера у зв'язку із
скороченням кількості та штату
працівників згідно з п.1 ст. 40 КЗпП
України. Посилання у апеляційній
скарзі на постанову окружної виборчої
комісії №119 на увагу тут теж не
заслуговують із наведених вище
підстав, адже позивачку було звільнено
вже 30 жовтня 2012 року, а згадувану у
скарзі постанову видано лише 31 жовтня
2012 року. Тобто, висновки суду першої
інстанції щодо доведеності порушення
вимог законодавства про працю
відповідачем знайшли своє
підтвердження та доводами апеляційної
скарги не спростовуються, як роз'яснено
у п. 19 Постанови ПВСУ № 9 від 06.11.1992 року
розглядаючи трудові спори, пов'язані зі
звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди
зобов'язані з'ясувати і те, чи було
належним чином додержано власником або
уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника. Звільнення
працівника із порушенням вимог ст.119
КЗпП підтверджують таке недотримання
вимог закону.

Як визначено у п.п. 6, 11 ст. 36 Закону
України «Про вибори народних
депутатів» -«за рішенням виборчої
комісії, яке затверджується виборчою
комісією вищого рівня, голова,
заступник голови, секретар або інші
члени окружної чи дільничної виборчої
комісії (загальною кількістю не більше
трьох осіб) протягом усього періоду
повноважень виборчої комісії або
частини цього періоду можуть
виконувати свої повноваження у
виборчій комісії відповідно до статті
47 цього Закону на платній основі на
підставі цивільно-правового договору
між ними і виборчою комісією. Зазначені
особи на цей період звільняються від
виконання виробничих або службових
обов'язків за основним місцем роботи із
збереженням загального та
спеціального стажу. На час
безпосереднього виконання обов'язків
члена виборчої комісії (участь у
засіданнях комісії, інших заходах на
виконання цього Закону чи рішень
комісії) на кожного члена виборчої
комісії поширюються гарантії і
компенсації, передбачені
законодавством для працівників на час
виконання ними державних або
громадських обов'язків у робочий час.
Члени виборчої комісії звільняються
від виконання службових обов'язків за
місцем постійної роботи на час,
необхідний для здійснення обов'язків
члена комісії, на підставі письмового
повідомлення голови, заступника голови
чи секретаря відповідної виборчої
комісії про скликання засідання
комісії або рішення виборчої комісії
про залучення члена комісії до участі в
інших заходах, передбачених цим
Законом. Такі повідомлення або рішення
повинні містити зазначення дати, часу
та запланованої тривалості засідання
виборчої комісії чи іншого заходу.»
Згідно ст. 235 КЗпП України, при
звільненні працівника без законних
підстав, він повинен бути поновлений на
колишнє місце роботи.

Щодо інших доводів у апеляційній
скарзі, зокрема оформлення та
викладення мотивувальної частини
судового рішення, то статтею 308 ЦПК є
передбаченим, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення із
додержанням норм матеріального і
процесуального права, при цьому не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань. Ст. 303 ЦПК
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, апелянтом не
заперечується порядок визначення та
сам розрахунок середнього заробітку,
що є визначений у судовому рішенні.

З огляду на викладене вище та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314 - 315 ЦПК України,
судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ДП "Шахта Крепінська"
відхилити.

Рішення Ровеньківського міського суду
Луганської області від 21 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:________________
Судді:________________________