Справа № 201/344/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

26 лютого 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа П'ята
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,
скасування свідоцтва про права на
спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом. В обґрунтування
своїх позовних вимог посилається на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її сестра
ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася
спадщина, яка складається з квартири
АДРЕСА_1. Позивач не звернулася у
встановлений законом строк з заявою
про прийняття спадщини, оскільки
перебувала у скрутному матеріальному
становищі та перебувала на лікуванні. У
вересні 2012 року позивач звернулася до
П'ятої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину.
Постановою державного нотаріуса їй
було відмовлено у видачі свідоцтва у
зв'язку з пропущенням строку для
прийняття спадщини. Окрім того
позивачу стало відомо, що сестра
залишила заповіт на ім'я ОСОБА_2, якому
було видано свідоцтво про право на
спадщину. Позивач вважає, що вказане
свідоцтво має бути скасоване, оскільки
вона має право на обов'язкову частку у
спадщині незалежно від заповіту. Тому
позивач просить суд визначити їй
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті сестри
та скасувати видане відповідачу
свідоцтво про право на спадщину.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі,
посилаючись на те, що позивач вчасно не
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини в зв'язку
з юридичною необізнаністю та поганим
самопочуттям позивача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву про розгляду справи без його
участі.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності відповідача та
представника третьої особи і
постановити заочне рішення суду за
правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивача та її
представника, дослідивши докази по
справі, суд вважає, що позовні вимоги
необґрунтовані та такі, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 т. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно зі спадкоємцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 1272 ЦК України за позовом
спадкоємця, що пропустив термін для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
термін, достатній для подачі їм заяви
про прийняття спадщини.

В пунктом 24 постанови пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 роз'яснено, що особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК.
Зазначене положення застосовується до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності зазначеним Кодексом. Суди
відкривають провадження в такій справі
у разі відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину, а
також за відсутності інших
спадкоємців, які могли б дати письмову
згоду на подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як встановлено в судовому
засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації
смертей зроблено актовий запис № 4072, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 30/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, яка складається з квартири
АДРЕСА_1 /а.с.33-34/.

11 січня 2008 року ОСОБА_3 залишила
заповіт, відповідно до якого зроблено
таке розпорядження - усе належне їй
майно вона заповіла ОСОБА_2 /а.с.32/.У
встановлений законом строк 23 травня 2008
року ОСОБА_2 звернувся до П'ятої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за заповітом /а.с.27/.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України визначено,
що право на обов'язкову частку у
спадщині мають малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка). Перелік осіб, які
мають право на обов'язкову частку, що
визначений статтею 1241 ЦК України є
вичерпним.

В встановлений законом 6-місячний строк
для прийняття спадщини позивач не
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини,
посилаючись на юридичну необізнаність
та погане самопочуття, проте в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази на підтвердження вказаного.
Окрім того позивач не відноситься до
осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині.

При розгляді справ про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини судом не можуть бути визнані
поважними такі причини пропуску строку
для подання заяви про прийняття
спадщини, як необізнаність позивача
щодо строку та порядку прийняття
спадщини, необізнаність особи про
наявність спадкового майна, похилий
вік, непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини, невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

18 вересня 2013 року позивач
звернулася до П'ятої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Листом
№ 1660/02-14 від 18 вересня 2012 року
роз'яснено, що видати свідоцтво про
право на спадщину за законом немає
можливості в зв'язку з пропуском
встановленого строку для подання заяви
про прийняття спадщини, окрім того
ОСОБА_3 залишила заповіт на ім'я
відповідача /а.с.41/.

Враховуючи викладене суд вважає, що
позивач пропустила строк на подачу
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини не з поважних
причин, а тому її вимоги про визначення
додаткового строку, достатнього для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті її сестри та скасування
виданого відповідачу свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 3, 10,
11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа П'ята
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,
скасування свідоцтва про права на
спадщину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О.Демидова