Провадження 2/0202/291/2014
Індустріальний районний суд м.
у складі: головуючої судді:
при секретарі : Яровій
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом ,-
В травні 2013 року позивачі звернулися
до суду з позовом до відповідача
територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачі в позовній заяві, і в
судовому засіданні посилалися на те, що
їх нині покійний батько ОСОБА_3, був
власником домоволодіння,
розташованого по АДРЕСА_1,
зареєстрованого на його ім'я 19.09.2008
року на підставі рішення виконкому
Індустріальної районної у м.
Дніпропетровську ради. За договором
дарування він подарував домоволодіння
своїй дружині ОСОБА_4. Крім цього їх
батько ОСОБА_3 03.06.2011 року подарував
також своїй дружині ОСОБА_4 земельну
ділянку, площею 0,0801 га., що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку ЯК 640227,
виданого відділом Держкомзему у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області 27.10.2010 року,
та зареєстрована в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
Дніпропетровською міською радою 02.11.2010
року. Кадастровий номер земельної
ділянка була набута ним згідно
приватизації земельної ділянки.
Земельна ділянка була прийнята в дар
обдарованою ОСОБА_4, але державного
акту на право власності на неї
батькова дружина за життя не отримала.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її
смерті відкрилася спадщина,
спадкоємцем першої черги є їх батько
ОСОБА_3 інших спадкоємців будь - яких
черг, крім її чоловіка не має. На день
її смерті батько постійно проживав з
дружиною та був зареєстрований за
тією ж адресою, що й його дружина по
АДРЕСА_1. До складу спадщини, що
відкрилася після смерті батькової
дружини ОСОБА_4 входило домоволодіння
та земельна ділянка по АДРЕСА_1. Батько
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, за своє життя він
ні на чиє ім'я заповіту не складав. За
життя він також не встиг оформити
земельну ділянку, раніше ним же
подаровану дружині, на його ім'я. Після
смерті батька відкрилася спадщина, що
складається із вищевказаного
домоволодіння та земельної ділянки,
які він успадкував від своє дружини
померлої ОСОБА_4 Спадкоємцями першої
черги після його смерті є вони,
позивачі по справі. У встановлений
законом шестимісячний строк позивачі,
звернулися кожна з заявою до Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, що відкрилася після смерті їх
батька ОСОБА_3 18 грудня 2011 року кожний
із них отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на ? частину
домоволодіння по АДРЕСА_1. В видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку
постановою державного нотаріуса від 18
грудня 2012 року їм було відмовлено,
оскільки йому не було надано документа,
необхідного для вчинення нотаріальної
дії. Просили суд: визнати за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 право власності в рівних
частках по ? частки, в порядку
спадкування за законом на земельну
ділянку, площею 0,0801 га., що розташована
по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.
В судовому засіданні позивачі у
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги та просили суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час і місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про що свідчить відмітка про
отримання повідомлення ( а.с.47). Про
причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився. Про час і місце
слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причину неявки суд
За згодою позивачів суд ухвалює
рішення при заочному розгляду справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, заслухавши пояснення позивачів,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з таких підстав.

Як встановлено у судовому засіданні,
відповідно до Державного Акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого на підставі рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
28.04.2010 року № 704/56, ОСОБА_3 є власником
земельної ділянки площею 0,0810 га,
розташованої на території АДРЕСА_1.
Цільове призначення земельної ділянки:
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.
Кадастровий номер земельної ділянки
:04: 223:0016. Земельна ділянка набута
згідно до приватизації (а.с. 44).
Відповідно до договору дарування
земельної ділянки від 03 червня 2011 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрованого в реєстрі за № 704
ОСОБА_3 (Дарувальник) подарував
ОСОБА_4 ( Обдарований) земельну ділянку
площею 0,0801 га., розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про одруження
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були чоловіком та
дружиною. Шлюб між ними зареєстровано 10
серпня 1979 року ( а.с.33).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.73).

Відповідно до листа Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 21.06.2013 року
спадкова справа після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальній
конторі не заводилася, свідоцтво про
право на спадщину не видавалось.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.81).

Відповідно до спадкової справи №79/2012
заведеної Шостою дніпропетровською
державною нотаріальною конторою 09.02.2012
року ( а.с. 71-119) з заявами про прийняття
спадщини звернулися його доньки -
позивачки по справі ОСОБА_1 ( а.с.72) та
ОСОБА_2 ( а.с.79)

Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за законом від 18 грудня 2012
року, посвідчених державним
нотаріусом Шостої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
І.М.Черненко, зареєстрованих в реєстрі
за номером 2-941 та 2-942, спадкоємцями
майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, є
його дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме ?
частки кожен. Спадщина на яку в
указаних частках видано це свідоцтво,
складається з: домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1, що складається
з: А-1 - житловий будинок (шл./бл.),
житловою площею 31,6 кв.м, загальною
площею 44,2 кв.м, Б - гараж (шл./бл.), В -сарай
(шл./бл.), Г - сарай (глинобит.), Ж -
вбиральня (цегла), І - навіс (дошки), К
-сарай /тимчасовий/ (дошки), Л - сарай
(цегла), М - вбиральня (цегла), Н - душ
(цегла), О - сарай /тимчасовий/ (дошки), П -
сарай (цегла), Р - сарай (цегла), №1-12, І, II -
споруди, С - навіс.

Зазначене домоволодіння належало
ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1,
спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_3,
який прийняв спадщину, але не оформив
своїх спадкових прав, на підставі
договору дарування, посвідченого 12.05.2010
року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за р.№700;
право власності зареєстровано 10.06.2010
року КП "Дніпропетровське міжміське
бюро технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно за №25352173.

Згідно до постанови Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 27 січня 2012
року відмовлено ОСОБА_1, ОСОБА_2 у
вчиненні нотаріальної дії - у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
на земельну ділянку площею 0,0801 га, що
розташована в АДРЕСА_1, що належала
ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1,
спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_3,
який прийняв спадщину, але не оформив
своїх спадкових прав, у зв'язку із тим,
що не подано документи, необхідні для
вчинення нотаріальної дій.
Встановлено, що на день відкриття
спадщини право власності на зазначене
майно - земельну ділянку - не було
зареєстроване за ОСОБА_4, тобто за своє
життя ОСОБА_4 прийняла у дар зазначену
земельну ділянку згідно договору
дарування, посвідченого 03.06.2011 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за р.№704,
але Державний акт на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_4 не отримала
(а.с. 58).

Згідно до листа Управління
Держкомзему у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області № 8/8-442 від
10.12.2012 року земельна ділянка раніше
належала ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю від 22.11.2010 року,
номер державної реєстрації 22,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя він
подарував цю земельну ділянку своїй
дружині ОСОБА_4, яка померла, але за
свого життя не зареєструвала та не
отримувала Державний акт на право
власності на земельну ділянку на своє
ім'я у встановленому законом порядку (
а.с.57) .

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені. До спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою,
яка необхідна для їх обслуговування,
якщо інший її розмір не визначений
заповітом.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного
Кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
спадщини.

З 01 січня 2002 року відповідно до статті
125 Земельного кодексу України право
користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником
або землекористувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування або укладення
договору оренди, їх державної
реєстрації та встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), а з 2 травня 2009 р. у
відповідності із Законом України від 5
березня 2009 р. № 1066-VI право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав;

г) громадяни та юридичні особи
зберігають право на земельні ділянки
(пункт 7 розділу X "Перехідні положення"
ЗК), одержані ними до 1 січня 2002 р. у
власність, у тимчасове користування
або на умовах оренди в розмірах, що були
раніше передбачені чинним
законодавством;

ґ) при переході права власності на
будівлі та споруди за
цивільно-правовими угодами, укладеними
до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями
чинної до цієї дати статті 30 ЗК до
набувача від відчужувача переходить
належне йому право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані будівлі та споруди,
якщо інше не передбачалось у договорі
відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких
випадках право власності на земельну
ділянку або її частини могло
переходити відповідно до статті 120 ЗК
2001 року на підставі цивільно-правових
угод, а право користування - на підставі
договору оренди, укладених відповідно
відчужувачем або набувачем. До особи,
яка придбала житловий будинок, будівлю
або споруду після 31 грудня 2003 р„ згідно
зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін
до статті 120 ЗК Законом України від 27
квітня 2007 р. № 997-У - і згідно зі статтею
120 ЗК, переходило право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором; а якщо договором це не було
визначено, до набувача переходило
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для її
обслуговування. При переході права
власності на будинок або його частину
за договором довічного утримання до
набувача переходило право на земельну
ділянку, де вони розташовані, на умовах,
на яких ця ділянка належала
відчужувачу. В разі переходу права
власності на будівлі та споруди до
кількох осіб право на земельну ділянку
визначалось пропорційно часткам осіб у
вартості будівлі та споруди, якщо інше
не передбачено в договорі відчуження
останніх, а при переході права
власності на будівлі та споруди до
фізичних або юридичних осіб, які не
могли мати у власності земельні
ділянки, до них переходило право
користування земельною ділянкою. З 1
січня 2010 р. до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача) відповідно до
статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції
Закону України від 5 листопада 2009 р. №
1702-УІ; (Підпункт «ґ» пункту 18 із змінами,
внесеними згідно з постановою Пленуму
Верховного Суду України від 19 березня
2010 року № 2).

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Виходячи із вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності,
оскільки позивачі є власниками
домоволодіння АДРЕСА_1 по ? частині
кожен, то після набуття ними права
власності на ці частини домоволодіння
ним перейшло право власності й на
земельну ділянку пропорційно частки
домоволодіння, тобто по ? частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
оскільки позивачами при подачі позову
було сплачено судовий збір не в повному
розмірі то підлягає стягненню
недоплачений судовий збір від суми
оцінки земельної ділянки, а саме 3569
грн. 92 коп. ( по 1784 грн.96 коп. з кожної )

Керуючись:п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України « Про практику
у справах про спадкування», від 30.05.2008
року №7; ст. 12, 83,125 Земельного Кодексу
України, ст. ст. 15,16, 1220,1225,1261,1269,1270 ЦК
України, ст. 3,7, 11,15, 60,61,88, 224-226 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
до територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності в рівних частках по ? частки ,
в порядку спадкування за законом на
земельну ділянку, площею 0,0801 га., що
розташована по АДРЕСА_1, після смерті
батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір в розмірі 1784 грн.96 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь держави
судовий збір в розмірі 1784 грн.96 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення
рішення, апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Л.П. Слюсар