Справа № 130/968/13-ц Провадження №
22-ц/772/646/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Шепель К. А.Категорія: 46
Доповідач: Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючої :
Стеблюк Л.П.

суддів: Іващука
В.А., Нікушина В.П.

при секретарі:
Іщук О.В.

за участю представника позивача адв.
ОСОБА_2,

представника відповідача адв. ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 15.01.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулась до суду з даним
позовом, мотивуючи його тим, що 26 травня
2006 р. вона зареєструвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу мають одну
неповнолітню дитину, яка проживає з
нею. За час перебування в шлюбі
сторонами за спільні кошти було
придбано однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. Позивач просила поділити
вищезазначену квартиру, яка є спільною
сумісною власністю подружжя, стягнувши
з відповідача на її користь 1/2 частину
вартості квартири - 47000 грн..

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги змінили.
Просили присудити їй квартиру в цілому,
і стягнути з неї на користь відповідача
половину вартості квартири. Пояснила,
що в даний час не має такої суми, щоб
покласти на депозитний рахунок. В кінці
судового розгляду підтримали первісні
позовні вимоги, просили їх
задовольнити.

Відповідач та його представник позов
визнали частково, в частині поділу
квартири по 1/2 частини кожному. На даний
час сплатити позивачу вартість 1/2
частини спільної квартири відповідач
можливості не має. Погоджується на
такий розподіл, щоб квартиру присудили
позивачці, а йому остання компенсувала
половину її вартості, але не частинами.
В кінці судового розгляду просили
визначити частки подружжя у спільній
квартирі по 1/2 частині.

Рішенням Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 15.01.2014 року
позов задоволено частково. Визнати за
ОСОБА_4 та за ОСОБА_5 право спільної
часткової власності - по 1/2 частині
кожному - на квартиру АДРЕСА_1. В решті
позовних вимог відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_4 недосплачений судовий збір в
сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться
питання про скасування рішення суду та
постановлення нового рішення, яким
позов задовольнити, оскільки судом
допущено порушення норми
матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що остання
підлягає до задоволення частково
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не
відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Із змісту поданої до суду позовної
заяви вбачається, що позивач просила
поділити спірну квартиру, яка є
спільною сумісною власністю подружжя,
стягнувши з відповідача на її користь
1/2 частину вартості квартири - 47000 грн...

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги змінили.
Просили присудити їй квартиру в цілому,
і стягнути з неї на користь відповідача
половину вартості квартири. Пояснила,
що в даний час не має такої суми, щоб
покласти на депозитний рахунок. В кінці
судового розгляду підтримали первісні
позовні вимоги, просили їх
задовольнити.

В матеріалах справи відсутні інші дані
про зміну чи доповнення заявлених
позивачем вимог.

За наведених обставин, ухвалюючи
рішення про задоволення позову
частково та визнання за сторонами
право спільної часткової власності - по
1/2 частині кожному - на спірну квартиру,
в порушення вимог ч.1 ст.11 ЦПК, суд
вийшов за межі заявлених в суді вимог.

Таких вимог в позові не було заявлено.
Отже, суд вийшов за межі позовних вимог,
що є підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 71 СК України
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

Оскільки жодна з сторін не внесла на
депозитний рахунок суду відповідну
грошову суму як компенсацію за 1/2
частину вартості спільної квартири, в
задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
із постановленням нового про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Приймаючі до уваги те, що в задоволенні
позову відмовлено повністю, в
відшкодування судових витрат не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження, та доведення перед судом
їх переконливості, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України. рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 15.01.2014 року
скасувати та ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4
до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: