РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.02.2014 року
м.Кременчук

Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кременчуці цивільну справу за позовом
Кременчуцької виховної колонії
управління державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області
до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Кременчуцька виховна колонія
управління державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області
звернулася до Автозаводського
районного суду м.Кременчука з позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з
13.09.2012 року ОСОБА_2 відбував покарання в
Кременчуцькій виховної колонії УДПтСУ
в Полтавській області за вироком
Богунського районного суду м.Житомира
за ст.. 289 ч.2,3, ст.185 ч.2 КК України. 27.08.2013
року відповідач здійснив втечу з місць
позбавлення воліта зник у невідомому
напрямку, чим скоїв кримінальне
правопорушення. Вироком
Автозаводського районного суду
м.Кременчука від 10.09.2013 року ОСОБА_2
засуджено за ч.1 ст. 393 КК України і
призначено покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки.

Під час проведення розшукових заходів
Кременчуцькою виховною колонією були
понесені матеріальні збитки на
загальну суму 1504,22 грн., які полягають у
витратах на пальне для службового
транспорту та оплаті добових за
відрядження двох співробітників
колонії.

Посилаючись на вказані обставини, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на
його користь матеріальну шкоду в
розмірі 1504,22 грн.

Представник позивача Кременчуцької
виховної колонії УДПтСУ в Полтавській
області - Федорова І.О. в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила задовольнити з
підстав, визначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Заперечень до позову суду не
надіслав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
надані суду докази, приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Статтею 136 КВК України передбачено, що
засуджені до позбавлення волі
несуть матеріальну

відповідальність за заподіяні під
час відбування покарання
матеріальні збитки державі згідно із
законодавством. Засуджені також
повинні відшкодувати збитки,
заподіяні колонії, і додаткові витрати,
пов'язані з припиненням втечі
засудженого, лікуванням засудженого,
який навмисно заподіяв собі тілесні
ушкодження. Якщо збитки заподіяні у
процесі виконання трудових
обов'язків, засуджені несуть
матеріальну відповідальність у
розмірі і на підставах, встановлених
законодавством про працю. В інших
випадках збитки відшкодовуються в
розмірі і на підставах, встановлених
цивільним законодавством.

У разі заподіяння матеріальних збитків
злочином, вчиненим засудженим під час
відбування покарання, стягнення
збитків провадиться на загальних
підставах.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 вироком
Богунського районного суду м.Житомира
від 14.05.20012 року засуджено за ст. 289 ч.2,3,
ст.185 ч.2, ст. 70 ч.1, ст. 71 КК України із
призначенням покарання у вигляді 7
років 1 місяця позбавлення волі.
Призначене покарання він відбував у
Кременчуцькій виховної колонії УДПтСУ
в Полтавській області.

З вироку Автозаводського районного
суду м.Кременчука від 10.09.2013 року
вбачається, що ОСОБА_2 перебуваючи у
місці позбавлення волі, Кременчуцькій
виховній колонії УДПтСУ в Полтавській
області, за адресою: м.Кременчук, вул 40
років Жовтня б. 10/30, здійснив втечу з
місця позбавлення волі шляхом
перелітання через паркан із
розподільнику для собак та зник у
невідомому напрямку. Своїми умисними
діями, що виразились у втечі з місця
позбавлення волі - Кременчуцької
виховної колонії УДПтСУ в Полтавській
області, обвинувачений ОСОБА_2 скоїв
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 393 КК України.

В зв`язку з розшуково-оперативними
заходами, пов`язаними із встановленням
місцезнаходження відповідача по
справі, Кременчуцькою виховною
колонією УДПтСУ в Полтавській області
були понесені матеріальні збитки на
загальну суму 1504,22 грн., а саме:

- оплата добових за відрядження 2
чоловік, згідно наказу КВК № 47 від
27.08.2013 року в сумі 240 грн.;

- вартість витраченого пального
(121,56 літрів) на загальну суму 1264,22 грн.

Розмір вказаних збитків
підтверджується наказом Кременчуцької
виховної колонії УДПтСУ в Полтавській
області № 47 від 27.08.2013 року, копіями
посвідчень про відрядження № 137, № 138,
копіями звітів про використання
коштів, виданих на відрядження або під
звіт № 137 від 27.08.2013 року, № 138 від 27.08.2013
року, копіями подорожніх листів
службового легкового автомобіля та
копіями квитанцій.

Заподіяна ОСОБА_2 матеріальна шкода
станом на день розгляду справи
позивачу не сплачена.

Враховуючи викладені обставини, а
також те, що на момент розгляду справи
відповідач не відшкодував позивачу
нанесену ним матеріальну шкоду, суд
вважає, що позовні вимоги
Кременчуцької виховної колонії УДПтСУ
в Полтавській області ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства і
підтверджуються наданими суду
доказами, які є належними та
допустимими, не спростовані
відповідачем в зв'язку з чим підлягають
задоволенню.

Таким чином з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути
матеріальну шкоду в розмірі 1504,22 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
необхідно стягнути судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218, 224-226
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Кременчуцької виховної колонії
управління державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області
до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь Кременчуцької виховної
колонії управління державної
пенітенціарної служби України в
Полтавській області матеріальну шкоду
в розмірі 1504,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, який його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: