22-ц/772/1025/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бойко В. М.Категорія:
27Доповідач: Камзалов В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Камзалова В.В.

Суддів: Кучевського П.В., Іванюка
М.В.

При секретарі: Руденко О.М.

Розглянувши у відкритому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційними скаргами
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк ( далі ПАТ КБ) «
Приватбанк» на рішення Вінницького
міського суду від 19 лютого 2014 року
в справі за позовом ПАТ КБ «
Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2013 року ПАТ КБ « Приватбанк»
звернувся до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що банк
уклав з відповідачем кредитний
договір № VIV3A712080084 від 11 серпня 2008
року. Згідно цього договору
відповідач отримав кредит в розмірі
- 22644,97 доларів США, з терміном
повернення до

1 липня 2011 року та зі сплатою
згідно графіку погашення кредиту
щомісячно та відсотків за
користування кредитом.

Однак, відповідач зобов'язання за
зазначеним договором не виконував і
станом на 30 травня 2013 року мав
заборгованість на суму - 69430,45 доларів
США, що за курсом НБУ становило -
554749 грн. 30 коп. і яка складається з
18597,81 долара США - заборгованість за
кредитом ; 3451,83 долара США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом ; 3267,83 долара
США - заборгованість по комісії за
користування кредитом ; 40776,97 долара
США - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до договору : 31,20
долара США - штраф ( фіксована
частина), 3304,72 долара США - штраф (
процентна складова).

Рішенням Вінницького міського суду
від 19 лютого 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ « Приватбанк»
заборгованість у розмірі - 47251,29
долара США, що за курсом НБУ
складає-377537 грн. 80 коп. за кредитним
договором № VIV3A712080084 від 11 серпня

2008 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ « Приватбанк» судовий збір в
сумі - 3441 грн.

Не погодившись з рішенням суду,
представник відповідача ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
просив рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального
права, ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

В свою чергу ПАТ КБ « Приватбанк»
також подав апеляційну скаргу, в
якій просив змінити рішення суду і
позов задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції
представник банку уточнив, що з
ОСОБА_2 ПАТ КБ « Приватбанк» укладав
4 липня 2008 року кредитно-заставний
договір № VIVЗА712080084, а не 11 серпня 2008
року. Дата укладання договору - 11
серпня 2008 року в позовній заяві
зазначена помилково.

Відповідно до заочного рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 вересня 2011
року, згідно кредитно-заставного
договору № VIVЗА712080084 передано в
заклад ПАТ КБ « Приватбанк» шляхом
вилучення у ОСОБА_2 належне йому на
праві власності заставлене майно -
легковий автомобіль марки Hyunday,
модель Tucson, 2008 року випуску, тип ТЗ :
легковий автомобіль, № кузова :
НОМЕР_2, державний номер - НОМЕР_1.

В рахунок погашення заборгованості
за кредитно-заставним договором №
VIVЗА712080084 від 4 липня 2008 року станом
на 22 липня 2009 року в розмірі -162566
грн. 59 коп., що еквівалентно - 21135,88
доларів США, звернено стягнення на
предмет застави, а саме: легковий
автомобіль, марки Hyunday, модель Tucson?
2008 року випуску, тип ТЗ : легковий
автомобіль, № кузова НОМЕР_2,

державний номер НОМЕР_1, що належить
на праві власності ОСОБА_2, шляхом
надання ПАТ КБ « Приватбанк» права
укладати від імені ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу будь-яким способом
з іншою особою - покупцем, знявши
автомобіль з обліку в органах ДАЇ
України, а також надання ПАТ КБ «
Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для забезпечення продажу
автомобіля.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання представника відповідача
на те, що заочне рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
було виконане, оскільки автомобіль
був прийнятий банком в заклад
згідно акту 25 травня 2012 року і в
цей же день був оформлений акт
прийому передачі, також
відповідачем ОСОБА_2 28 травня 2012 року
видана довіреність банку на
розпорядження цим автомобілем,
однак на день розгляду цивільної
справи в апеляційному суді
зазначений автомобіль не проданий,
а тому колегія суддів вважає, що в
частині реалізації заставного майна
заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська не
виконане.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано
застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦК
України, оскільки істотною умовою
слід вважати ступінь виконання
зобов'язання ОСОБА_2 у вигляді
передачі легкового автомобіля в
заклад банку.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги - представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк « Приватбанк» - відхилити.

Рішення Вінницького міського
районного суду від 19 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: