Справа № 2/359/3316/2013 Головуючий у І
інстанції Ткаченко Д.В.Провадження №
22-ц/780/1372/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія 36
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Сліпченка О.І.

суддів Кашперської Т.Ц., Олійника В.І.

при секретарі: Власенко О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 25 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання із
спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти
років до часу відкриття спадщини та
зміну черговості одержання права на
спадкування, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась з
вищенаведеним позовом, який
обґрунтовувала тим, що проживала із
спадкодавцем - ОСОБА_3 однією сім'єю
більше п'яти років до часу відкриття
спадщини.

Просила змінити черговість одержання
права на спадкування одержавши право
на спадкування разом із спадкоємцем
черги, який має право на спадкування.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 25 грудня 2013 року в задоволені
позову відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду скасувати в
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права
та залишити заяву без розгляду.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Постановляючи рішення та відмовляючи в
задоволені позову, місцевий суд
виходив з того, що на підтвердження
обставини проживання позивача разом із
спадкодавцем - ОСОБА_3 однією сім'єю
більше п'яти років до часу відкриття
спадщини позивачем не надано належних
та допустимих доказів.

З висновками місцевого суду
погоджується і колегія суддів з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про смерть від 30.01.2013 р.
Після її смерті відкрилась спадщина на
майно, зокрема на квартиру, яка
знаходиться у АДРЕСА_1. З довідок
Бориспільського КП ЖРЕУ від 01.02.13, 06.12.2013
вбачається, що з 24.11.2009 року по 29.01.2013
року ОСОБА_3 була зареєстрована за
вищевказаною адресою. Також, згідно
довідок Бориспільського КП ЖРЕУ від
06.12.2013 р. з 08.04.2008 р. по 20.09.2012 р. у квартирі
АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_4, а з 29.03.1962 р. по
16.09.2010 р. проживала ОСОБА_5 З матеріалів
спадкової справи №38/2013 заведеної після
смерті ОСОБА_3 вбачається, що із заявами
про прийняття спадщини до нотаріуса
звернулись ОСОБА_2, а також ОСОБА_1
Місцевим судом було правильно
відхилено покази свідків позивача
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки. Крім того,
свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
підтвердили в судовому засіданні, що до
2009 року ОСОБА_3 зі своїм чоловіком
проживала у АДРЕСА_2 та лише з 2009 року
вона переїхала на постійне проживання
у м. Бориспіль, що спростовує доводи
позивача відносно проживання
позивачки із спадкодавцем більше п'яти
років разом саме у м. Бориспіль. 24.11.2009
року ОСОБА_3 була зареєстрована у м.
Бориспіль.

Враховуючи викладене, місцевий суд
прийшов також до правильного висновку,
що належних та допустимих доказів на
підтвердження обставини проживання
позивача разом із спадкодавцем - ОСОБА_3
однією сім'єю більше п'яти років до часу
відкриття спадщини позивачем не
подано.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що висновки суду першої
інстанції відповідають встановленим в
судовому засіданні обставинам справи і
нормам матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як передбачено ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених ст. 1259 цього
Кодексу.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 1259 ЦК
України фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом зі спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через вік, тяжку
хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Всупереч вимогам ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК
України позивач не надала суду
належних доказів того, що стосунки, які
склалися з спадкодавцем можна
охарактеризувати як сім'ю в розумінні
ст. 3 СК України та не довела факт
постійного проживання з спадкодавцем
протягом останніх п'яти років до часу
відкриття спадщини.

З доводами апеляційної скарги про те,
що місцевим судом не доведено
обставини справи, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
колегія не погоджується, оскільки
апеляційна скарга переповнена оцінкою
доказів апелянтом, при цьому не
вказується, які з доказів неправомірно
були судом першої інстанції не
прийняті чи досліджувались із
порушенням установленого законом
порядку.

Доводи апеляційної скарги про
залишення позовної заяви без розгляду
не підлягає до задоволення з наступних
підстав

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо позивач подав
заяву про залишення позову без
розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа
розглядається апеляційним судом за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими главою 1 розділу V ЦПК
України.

У главі ЦПК України про апеляційне
провадження є лише два випадки, коли
сторони можуть реалізувати
диспозитивні права щодо розпорядження
своїми процесуальними способами
захисту: відмова позивача від позову та
мирова угода сторін (ст. 306 ЦПК України),
унаслідок чого рішення суду на
підставі статей 205 і 310 ЦПК України
підлягає скасуванню із закриттям
провадження у справі.

Вищезазначене свідчить про те, що на
стадії апеляційного провадження не
допускається залишення позову без
розгляду. Така заява може бути
розглянута і вирішена лише до
ухвалення рішення судом першої
інстанції.

Інших доводів, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення
апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої
інстанції повно і всебічно з'ясовані
всі обставини справи, доказам дана
належна правова оцінка, а постановлене
рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 25 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: