Справа №250/2421/13-ц
Номер провадження2/250/55/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
місто
Ясинувата

Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області

у складі: головуючий суддя Бичков
П.Ю.,

при секретарі
Костенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі міськрайонного суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Соловйовської сільської ради
Ясинуватського району Донецької
області про визнання факту прийняття
спадщини та визнання права власності
на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
з позовом до Територіальної громади в
особі Соловйовської сільської ради
Ясинуватського району Донецької
області про визнання факту прийняття
спадщини та визнання права власності
на спадкове майно, мотивуючи свої
вимоги тим, що з дня свого народження і
до теперішнього часу, він
зареєстрований та постійно проживає за
адресою: АДРЕСА_1. Житловий будинок за
цією адресою був збудований у 1967 році
на земельній ділянці площею 0,25 га, яка у
встановленому на той час порядку була
видана із земель колгоспу «40 років
Жовтня» рішенням правління цього
колгоспу, зафіксованого в протоколі №
18 засідання правління від 10.01.1967 р., на
підставі заяви ОСОБА_2 про виділення
земельної ділянки під забудову. З того
часу цим будинком володіла його бабуся
- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживала в
ньому до дня смерті. Разом з нею в її
будинку з 1967 року були зареєстровані та
безперервно проживали: її син ОСОБА_3 та
його дружина ОСОБА_4 - це його батьки, а
також його діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Ці обставини
підтверджені записами в наявних
документах, а саме: архівним витягом з
протоколу № 18 засідання правління
колгоспу «40 років Жовтня» від 10.01.1967 р.,
домовою книгою, технічним паспортом
будинку станом на 08.02.1989 року, та
особистим паспортом з реєстрацією в
будинку, свідоцтвами: про народження,
про укладення шлюбу, про смерть, з якими
він проживав однією сім'єю, а також
документами від нотаріуса. ІНФОРМАЦІЯ_5
ОСОБА_2 померла. Житловий будинок у
спадок прийняв син померлої
спадкодавиці - його батько ОСОБА_3, який
на день відкриття спадщини постійно
проживав разом з нею та не заявив про
відмову від спадщини. Свідоцтво про
право власності в порядку
спадкуванням за законом він не оформив
з невідомих причин. Але це не було
порушенням законодавства, бо й без
цього свідоцтва його батько вважався
таким, що прийняв спадщину, яка стала
належати йому з часу відкриття
спадщини. У ІНФОРМАЦІЯ_6 помер його
батько ОСОБА_3.

Його мати ОСОБА_4 згідно статей 1273 і 1274
Цивільного кодексу України у
встановлений строк подала до
нотаріальної контори заяву про відмову
від прийняття своєї частки спадкового
майна після смерті батька та передачу
цієї частки на його користь. У
приватного нотаріуса ОСОБА_7 27.07.2010 року
зареєстрована спадкова справа № 39/2010 у
спадковому реєстрі № 49680845, про що йому
надано Витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі.

Але підтвердити право власності на
житловий будинок та видати свідоцтво
про право власності на спадковий жилий
будинок нотаріусом відмовлено у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
листом комунального підприємства Бюро
технічної інвентаризації
Ясинуватської міської ради від 14.05.2013
року за № 01-11/202.

Таким чином, правовстановлюючий
документ на житловий будинок не був
оформлений та його бабусі не видавався.
Це не дає йому можливості використати
своє законне право на оформлення у
нотаріуса спадщини після смерті свого
батька на його ім'я. Хоча на час смерті
батька він постійно проживав разом з
ним у спадковому будинку, заяву про
відмову від спадщини він не подав,
інших спадкоємців немає, підстав для
усунення його від права на спадкування
також немає. Після змінення позовних
вимог просив визнати за ним право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями розташований
за адресою: АДРЕСА_1

Сторони в судове засідання не з'явились
- про час, дату та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, надали
заяви про розгляд справи у їх
відсутність, відповідач з вимогами,
викладеними у позові згоден.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі, якщо розгляд справи здійснюється
судом за відсутністю осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 зареєстрований та постійно
проживає за адресою: АДРЕСА_1. Житловий
будинок за цією адресою був збудований
у 1967 році на земельній ділянці площею
0,25 га, яка у встановленому на той час
порядку була видана із земель колгоспу
«40 років Жовтня» рішенням правління
цього колгоспу, зафіксованого в
протоколі № 18 засідання правління від
10.01.1967 р., на підставі заяви ОСОБА_2 про
виділення земельної ділянки під
забудову.

З того часу цим будинком володіла
бабуся позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка проживала в ньому до дня смерті.
Разом з нею в її будинку з 1967 року були
зареєстровані та безперервно
проживали: син ОСОБА_3 та його дружина
ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Ці обставини
підтверджені записами в наявних
документах, а саме: архівним витягом з
протоколу № 18 засідання правління
колгоспу «40 років Жовтня» від 10.01.1967 р.,
домовою книгою, технічним паспортом
будинку станом на 08.02.1989 року, та
особистим паспортом з реєстрацією в
будинку, свідоцтвами: про народження,
про укладення шлюбу, про смерть, з якими
він проживав однією сім'єю, а також
документами від нотаріуса.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 померла, що
підтверджено свідоцтва серії НОМЕР_1
про її смерть, яке видане 26.07.2004 року
Соловйовською сільською радою
Ясинуватського району Донецької
області. (арк.. справи 16). Житловий
будинок у спадок прийняв син померлої
спадкодавиці - ОСОБА_3, який на день
відкриття спадщини постійно проживав
разом з нею та не заявив про відмову від
спадщини. Свідоцтво про право
власності в порядку спадкуванням за
законом він не оформив з невідомих
причин. Але це не було порушенням
законодавства, бо й без цього свідоцтва
його батько вважався таким, що прийняв
спадщину, яка стала належати йому з
часу відкриття спадщини. У ІНФОРМАЦІЯ_6
помер його батько ОСОБА_3, про що 01.03.2010
року виконкомом Соловйовської
сільської ради Ясинуватського району
Донецької області видано свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_2. (арк.. справи 17).

Мати позивача ОСОБА_4 згідно статей 1273
і 1274 Цивільного кодексу України у
встановлений строк подала до
нотаріальної контори заяву про відмову
від прийняття своєї частки спадкового
майна після смерті батька та передачу
цієї частки на його користь. У
приватного нотаріуса ОСОБА_7 27.07.2010 року
зареєстрована спадкова справа № 39/2010 у
спадковому реєстрі № 49680845, про що йому
надано Витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі.

Але підтвердити право власності на
житловий будинок та видати свідоцтво
про право власності на спадковий жилий
будинок нотаріусом відмовлено у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
листом комунального підприємства Бюро
технічної інвентаризації
Ясинуватської міської ради від 14.05.2013
року за № 01-11/202.

Таким чином, правовстановлюючий
документ на житловий будинок не був
оформлений та його бабусі не видавався.
Це не дає йому можливості використати
своє законне право на оформлення у
нотаріуса спадщини після смерті свого
батька на його ім'я. Хоча на час смерті
батька він постійно проживав разом з
ним у спадковому будинку, заяву про
відмову від спадщини він не подав,
інших спадкоємців немає, підстав для
усунення його від права на спадкування
також немає. Після змінення позовних
вимог просив визнати за ним право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями розташований
за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7
від 30.05.2008 року «про судову практику у
справах про спадкування» якщо постійне
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини не підтверджено
відповідними документами, у зв'язку із
чим нотаріус відмовив особі в
оформленні спадщини, спадкоємець має
право звернутися в суд із заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно до вимог ст.. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права

власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 395 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті - ч. 1
ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ст.. право власності на
земельну ділянку переходить до

спадкоємців на загальних підставах,
із збереженням її цільового

призначення

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування позачергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу - ч. 2 ст. 1258 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до вимог ст.. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України,
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу.
Заява про відмову від прийняття
спадщини подається нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст..1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку
про задоволення позову та визнання за
позивачем права власності в порядку
спадкування за законом на житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись
395, 1216, 1218, 1258, 1259, 1261, 1270, 1273, 1296
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11,
57, 58, 59, 209, 212, 214-215, 217, 218 Цивільно
процесуального кодексу України, суд,-

В И
Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади
в особі Соловйовської сільської ради
Ясинуватського району Донецької
області про визнання факту прийняття
спадщини та визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити в
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
все майно як спадщину, прийняту після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, та
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6, а саме на житловий будинок
загальною площею 67,9 кв.м при житловій
площі 28,1 кв.м з господарськими
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: П. Ю. Бичков