РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/15072/13-ц

Пров. №2/668/37/14

07.04.2014 року Суворовський районний суд
м.Херсона у складі:

головуючого

Булах Є.М.

при секретарі

Бірюкову
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта», третя
особа: ОСОБА_2 про стягнення страхової
виплати,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, мотивуючи тим, що відповідач
неправомірно відмовив у виплаті йому
страхового відшкодування за наслідком
страхового випадку, а саме,
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 02.09.2013р. на 185+28км. автодороги
Херсон-Каховка-Генічеськ з вини
третьої особи, ОСОБА_2, цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована відповідачем. Вважає, що
підстави, на які відповідач
посилається в обґрунтування відмови у
виплаті страхового відшкодування, є
неправомірними, тому просив суд
стягнути з відповідача на свою користь
завдану третьою особою матеріальну
шкоду в сумі 23510,90 грн., а також витрати
на проведення товарознавчого
дослідження в сумі 400,00 грн. та витрати
на правову допомогу в сумі 6067,00грн.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю та позивач
доводи позову підтримали в повному
обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, просив суд відмовити в його
задоволенні, посилаючись на
невиконання позивачем та третьою
особою вимоги про обов'язкове
невідкладне повідомлення страховика
про страхову подію, що сталася, а також
невідповідність наданого позивачем на
підтвердження розміру матеріальної
шкоди звіту СПД ОСОБА_3 про вартість
завданого матеріального збитку.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши сторін, що брали участь у
справі, суд встановив, що 02.09.2013р. о
21-00год. в с.м.т. Новоолексіївка
Генічеського району Херсонської
області на 185+28км. а/д
Херсон-Каховка-Генічеськ сталося
зіткнення автомобілів ЗАЗ-1102,
реєстр.№НОМЕР_1, під керуванням третьої
особи ОСОБА_2 та Хюндай Соната,
реєстр.№НОМЕР_2, під керуванням
позивача ОСОБА_1

Постановою від 26.09.2013р. у справі
№653/2820/13-п Генічеського районного суду
Херсонської області, яка набрала
законної сили 06.10.2013р., винним у
вказаній ДТП було визнано ОСОБА_2

Згідно полісу №АС/1123701 від 10.03.2013р.
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта».

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Перелік заходів, які зобов'язані вжити
водії, причетні до
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування наведений у
п.33.1 ст.33 названого Закону, зокрема,
згідно п.п.33.1.4, невідкладно, але не
пізніше трьох робочих днів з дня
настання дорожньо-транспортної
пригоди, водій зобов'язаний письмово
надати страховику, з яким укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка, а
також відомості про місцезнаходження
свого транспортного засобу та
пошкодженого майна, контактний телефон
та свою адресу. Якщо водій
транспортного засобу з поважних причин
не мав змоги виконати зазначений
обов'язок, він має підтвердити це
документально.

Зазначений в п.п.33.1.4 Закону обов'язок
водія повідомити страховика про
настання ДТП та інші відомості
стосовно пригоди кореспондується з
правом страховика перевірити факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
та обставини її настання, встановити
розмір заподіяної шкоди. При цьому, не
забезпечення водієм зазначеного права
є підставою, згідно п.п.37.1.3 п.37.1 ст.37
Закону, для відмови у виплаті
страхового відшкодування.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.16 постанови від 01.03.2013р. №4
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», оскільки
відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції.

У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди.

Судом встановлено, що повідомлення про
ДТП було надіслано ОСОБА_2 відповідачу
через 15 днів після настання страхової
події (02.09.2013р.).

Документальних доказів на
підтвердження існування поважних
причин, з яких третя особа не мала змоги
виконати зазначений обов'язок, судом
встановлено не було.

Окрім цього, як вбачається з постанови
Генічеського районного суду
Херсонської області від 26.09.2013р., ОСОБА_2
покинув місце пригоди одразу після її
настання.

Посилання позивача на п.п.37.1.4 п.37.1 ст.37
Закону та на ту обставину, що заява про
страхове відшкодування була подана у
визначений однорічний строк, судом до
уваги не приймається з огляду на те, що
достатньою підставою для відмови у
виплаті страхового відшкодування є
будь-яка з встановлених у п.37.1 обставин.

Зазначені обставини свідчать про
порушення ОСОБА_2 зобов'язання,
визначеного у п.п.33.1.4 Закону обов'язку,
тому позовні вимоги, заявлені до ВАТ
«НАСК «Оранта» задоволенню не
підлягають, а обов'язок з відшкодування
матеріального збитку має бути
покладено саме на ОСОБА_2

Відповідно до ст.33 ЦПК України, суд може
вирішувати питання щодо заміну
первісного відповідача належним
відповідачем лише за наявності
відповідного клопотання позивача, за
відсутності якого суд розглядає справу
у тому суб'єктному складі, яким його
визначено позивачем у своєму позові.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, керуючись
ст.ст.6,33,37 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»,
ст.ст.10,60,88,209,214,215,218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства
«Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта», третя особа: ОСОБА_2
про стягнення страхової виплати -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у сумі 229,4 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СуддяБулах Є. М.