ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/5708/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року

Чугуївський міський суд Харківської
області в складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Левчук К.С., Зайцевої Т.Г.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні
в м. Чугуєві цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа:
Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
визнання факту, що ОСОБА_3, під час
складання заповіту 04 липня 2005 року було
роз'яснено зміст статті 1241 Цивільного
кодексу України та визнання факту
заповідання ОСОБА_3, всього свого майна,
яке на день її смерті виявилось їй
належним, у чому б воно не складалось та
де б воно не знаходилось, ОСОБА_1.

Заявник в заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилася спадщина на належне їй
майно, яке вона заповіла ОСОБА_1. До
складу спадкового майна входить ?
частина житлового будинку з
відповідною частиною будівель та
споруд, який розташований у АДРЕСА_1.

У встановлений законом строк після
смерті ОСОБА_3, Заявник звернулась до
Чугуївської державної нотаріальної
контори Харківської області із заявою
про прийняття спадщини. ОСОБА_1 були
надані всі необхідні документи для
оформлення свідоцтва про право на
спадщину і під час огляду наданих
документів було виявлено, що у заповіті
ОСОБА_3 зазначено «зміст статті 535
Цивільного кодексу УРСР мені
роз'яснено», хоча станом на 04 липня 2005
року Цивільний Кодекс УРСР вже втратив
чинність. При складанні зазначеного
заповіту було допущено помилку
секретарем Старопокровської сільської
ради Чугуївського району Харківської
області і в записі про роз'яснення прав
ОСОБА_3 замість статті 1241 ЦК України,
який був прийнятий в 2003 році, була
помилково зазначена стаття 535 ЦК УРСР
від 18.07.1963 року. Усунути недоліки запису
в досудовому порядку не можливо,
оскільки ОСОБА_3 померла і ОСОБА_1 не має
можливості оформити спадщину за
заповітом.

Заявник та її представник в судовому
засіданні заяву підтримали та просили
її задовольнити.

Представник Чугуївської державної
нотаріальної контори Харківської
області в судове засідання не з`явився,
звернувся до суду із заявою, в якій
проти задоволення вимог заявника по
справі не заперечував та просив
розглядати справу за відсутності
представника третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України
суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутність представника
заінтересованої особи за доказами, що
містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню
повністю, як така, що знайшла своє повне
підтвердження в ході судового
розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим виконавчим
комітетом Старопокровської сільської
ради Чугуївського району Харківської
області від 24.01.2013 року, актовий запис
№02.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на належне їй майно, яке
складається з ? частини житлового
будинку з відповідною частиною
будівель та споруд, який розташований у
АДРЕСА_1 і належить їй на підставі
Свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок від
04.03.1994 року, яке видане на підставі
рішення виконкому Старопокровської
сільської ради народних депутатів №50
від 14.12.1993 року.

04 липня 2005 року ОСОБА_3 склала заповіт,
відповідно до якого зробила наступне
розпорядження:«…все моє майно, яке на
день моєї смерті виявиться мені
належним, з чого би воно не складалось
та де б воно не знаходилось я заповідаю:
ОСОБА_1». Заповіт посвідчено секретарем
Старопокровської сільської ради
Чугуївського району Харківської
області, зареєстровано в реєстрі за №19.
Заповіт не змінювався та не відмінявся,
про що свідчить відмітка секретаря
Старопокровської сільської ради
Чугуївського району Харківської
області.

ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом
відповідно до діючих положень
Цивільного кодексу України, про що
свідчить заява від 01.06.2013 року, яка
посвідчена секретарем
Старопокровської сільської ради
Чугуївського району Харківської
області ОСОБА_4, зареєстровано в
реєстрі за №49.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса для
отримання свідоцтва про право на
спадщину, але отримала відмову у
зв'язку із тим, що у заповіті зазначено
«зміст статті 535 Цивільного кодексу
УРСР мені роз'яснено», хоча станом на 04
липня 2005 року Цивільний Кодекс УРСР вже
втратив чинність. При складанні
зазначеного заповіту було допущено
помилку секретарем Старопокровської
сільської ради Чугуївського району
Харківської області і в записі про
роз'яснення прав ОСОБА_3 замість статті
1241 ЦК України, який був прийнятий в 2003
році, була помилково зазначена стаття
535 ЦК УРСР від 18.07.1963 року.

Допитана в судовому засіданні як
свідок секретар Старопокровської
сільської ради Чугуївського району
Харківської області ОСОБА_4 повідомила,
що заповіт було складено у її
присутності, зміст положень статті 1241
чинного Цивільного кодексу України
заповідачу ОСОБА_3 було роз'яснено,
однак під час оформлення заповіту
помилково зазначено посилання на
статтю 535 ЦК УРСР, який на момент
складення заповіту втратив чинність.
Допитані в судовому засіданні як
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 повідомили, що
ОСОБА_3 за життя мала намір заповідати
все своє майно ОСОБА_1 оскільки остання
доглядала та допомагала заповідачу.
ОСОБА_3 склала заповіт особисто і в
ньому виражена її дійсна воля.

Згідно ст. 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
заяви ОСОБА_1 про визнання факту, що
ОСОБА_3, під час складання заповіту 04
липня 2005 року було роз'яснено зміст
статті 1241 Цивільного кодексу України
та визнання факту заповідання ОСОБА_3,
всього свого майна, яке на день її
смерті виявилось їй належним, у чому б
воно не складалось та де б воно не
знаходилось, ОСОБА_1.

На підставі наведеного керуючись ст.ст.
169, 256 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа:
Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення - задовольнити.

Визнати факт того, що ОСОБА_3, під час
складання заповіту 04 липня 2005 року було
роз'яснено зміст статті 1241 Цивільного
кодексу України, а саме: «Малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б
кожному з них у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині
може бути зменшений судом з
урахуванням відносин між цими
спадкоємцями та спадкодавцем, а також
інших обставин, які мають істотне
значення.

До обов'язкової частки у спадщині
зараховується вартість речей
звичайної домашньої обстановки та
вжитку, вартість заповідального
відказу, встановленого на користь
особи, яка має право на обов'язкову
частку, а також вартість інших речей
та майнових прав, які перейшли до неї як
до спадкоємця.

Будь-які обмеження та обтяження,
встановлені у заповіті для
спадкоємця, який має право на
обов'язкову частку у спадщині, дійсні
лише щодо тієї частини спадщини, яка
перевищує його обов'язкову частку».

Визнати факт заповідання ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, всього свого
майна, яке на день її смерті виявилось
їй належним, у чому б воно не складалось
та де б воно не знаходилось, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через міський
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 04
березня 2014 року.

Суддя