Номер провадження 2/754/2846/14
Справа №754/3557/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18.04.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ з
додатковою відповідальністю «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус»» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди у звязку з ДТП, просив
про стягнення з ТДВ «СТДВ Глобус» на
його користь 28 586 грн. 22 коп. збитків,
завданих пошкодженням ТЗ, витрат,
понесених на правову допомогу в сумі 1572
грн., а з відповідача ОСОБА_2 510 грн. в
рахунок франшизи, передбаченої
договором страхування, витрати
понесені на правову допомогу в сумі 28
грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.,
а також просив стягнути з відповідачів
судовий збір пропорційно до суми
задоволених позовних вимог.

Свої вимоги мотивував тим, що 16.04.2013
року сталася дорожньо-транспортна
пригода між автомобілями «Рено», дн
НОМЕР_3, яким керував на момент ДТП
позивач, автомобілем «Хюндай І10» д/н
НОМЕР_1, яким під час ДТП керував
відповідач ОСОБА_2 та автобусом «АSIA»,
д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4
Відповідно до постанови Деснянського
районного суду м. Києва від 14.08.2013 року
винним у даній ДТП визнано відповідача
ОСОБА_2, який порушив вимоги п. 1.3, 11.4 ПДР
України.

В результаті дії джерела підвищеної
небезпеки - автомобіля «Хюндай», що
належить відповідачу ОСОБА_2 був
пошкоджений автомобіль «Рено», д/н
НОМЕР_3, який на праві власності
належить позивачу.

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до поліса
№АЕ/1317527 застрахував цивільно-правову
відповідальність власника наземного
транспортного засобу «Хюндай», р/н
НОМЕР_1 в ТДВ «СТДВ Глобус».

Відповідно до звіту
автотоварознавчого дослідження №606
від 25.06.2013 року вартість матеріального
збитку, завданого в результаті ДТП
становить 28 296,52 грн.

Також, подіями, повязаними з ДТП,
позивачу було завдано моральну шкоду,
яку він оцінює в 10 000 грн. та яка полягає
в тому, що після ДТП він був вимушений
користуватися послугами громадського
транспорту, через втрату автомобіля
він не міг виконувати деякі доручення
сімейного та громадського характеру.
Крім того, в зв»язку з даною дорожньою
пригодою він переніс дуже великі
емоційні страждання та поніс витрати,
пов»язані з відновленням психічного
стану.

Позивач в судовому засіданні
повністю підтримав вимоги свого позову
та просив суд про його задоволення.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав вимоги
позову та просив суд про його
задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав частково, в
частині стягнення з нього 510 грн. в
рахунок франшизи, передбаченої
договором страхування, в задоволенні
іншої частини позовних вимог просив
відмовити, посилаючись на те, що не
спричинив своїми діями моральної шкоди
позивачу, а також розмір правової
допомоги не підтверджується жодним
документом.

Представник відповідача
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» в судове засідання не
з»явився, належним чином повідомлений
про день та час розгляду справи, про
причини неявки в судове засідання не
повідомив.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, його представника,
відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи приходить до
наступного висновку.

Як було встановлено при розгляді
справи, 16.04.2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода між
автомобілями «Рено», дн НОМЕР_3, яким
керував на момент ДТП позивач,
автомобілем «Хюндай І10» д/н НОМЕР_1,
яким під час ДТП керував відповідач
ОСОБА_2 та автобусом «АSIA», д/н НОМЕР_2
під керуванням водія ОСОБА_4

Відповідно до постанови Деснянського
районного суду м. Києва від 14.08.2013 року
винним у даній ДТП визнано відповідача
ОСОБА_2, який порушив вимоги п. 1.3, 11.4 ПДР
України. (а.с.7).

В результаті дії джерела підвищеної
небезпеки - автомобіля «Хюндай», що
належить відповідачу ОСОБА_2 був
пошкоджений автомобіль «Рено», д/н
НОМЕР_3, який на праві власності
належить позивачу (а.с.8-9).

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до поліса
№АЕ/1317527 застрахував цивільно-правову
відповідальність власника наземного
транспортного засобу «Хюндай», р/н
НОМЕР_1 в ТДВ «СТДВ Глобус» із лімітом
страхового відшкодування в розмірі 50 000
грн., та франшизою « 510 грн.».

Відповідно до звіту
автотоварознавчого дослідження №606
від 25.06.2013 року вартість матеріального
збитку, завданого транспортному засобу
позивача в результаті ДТП становить 28
296,52 грн. (а.с. 16).

Крім цього, позивач був вимушений
понести витрати на оплату послуг з
оцінки ТЗ в сумі 800 грн., що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру від 01.07.2013
року (а.с. 28).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правові підставі
володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Автомобіль відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК
України - є джерелом підвищеної
небезпеки. Особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду,
якщо вона не доведе, що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого.

Отже, правовідносини між
сторонами по справі регулюються
Законом України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

У відповідності до положень ст. 22
Закону у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 Закону шкода,
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, це, зокрема, шкода,
пов'язана з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

За приписами ст. 29 Закону у зв'язку
з пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
третьої особи.

Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у зв»язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов»язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Таким чином, відповідно до
законодавства України, ТДВ «СТДВ
«Глобус»» повинно відшкодувати
позивачу 28 296 грн. 52 коп. матеріального
збитку.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичною
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Способи відшкодування шкоди,
завданої майну потерпілого,
передбачені ст.1192 ЦК України, у
відповідності до якої з урахуванням
обставин справи, суд за вибором
потерпілого може зобов»язати особу,
яка завдала шкоди майну, відшкодувати
її в натурі (передати річ того ж роду і
такої ж якості, полагодити пошкоджену
річ тощо) або відшкодувати завдані
збитки в повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі, відповідно до ч. 2 ст.
1192 ЦК України.

Відповідно до п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №6 від
27.03.1992 року «Про практику розгляду
цивільних справ за позовом про
відшкодування шкоди», шкода заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв»язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 та ч. 2 п.
12.1 ст. 12 ЗУ №1961-ІУ страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, яка має бути
компенсована страхувальником або
особою, відповідальною за завдані
збитки. Полісом страхування
передбачена франшиза у розмірі 510 грн.,
яка підлягає стягненню на користь
позивача з відповідача ОСОБА_2

Відповідно до частини 1 статті 60
ЦПК України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позовні вимоги вимоги в частині
стягнення з відповідачів матеріальних
збитків підлягають задоволенню,
оскільки є доведеними позивачем в
судовому засіданні в повному обсязі.

Що стосується вимог позову про
стягнення моральної шкоди то судом
було встановлено наступне.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення ії
прав, яка може полягати у моральних
переживаннях у зв`язку з ушкодженням
здоров`я, у порушенні права власності,
інших цивільних прав, у порушенні
нормальних життєвих зв`язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми при
настанні інших негативних наслідків.

З урахуванням всіх встановлених
обставин справи, суд вважає доведеним
позивачем в судовому засіданні
заподіяння йому моральної шкоди,
оскільки вважає, що внаслідок ДТП, що
сталася з вини відповідача, позивач
пережив сильний нервовий стрес. Крім
того, через неможливість користування
автомобілем та продовження активного
громадського життя, були порушені
нормальні життєві зв'язки позивача,
ускладнено вирішення багатьох
побутових проблем. Враховуючи
викладені обставини, характер скоєного
відповідачем правопорушення, глибину
фізичних і душевних страждань
позивача, суд вважає можливим
стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду в розмірі 3.000
грн.

Вирішуючи вимоги в частині
стягнення витрат на правову допомогу у
розмірі 1600 грн., з урахуванням положень
Постанови Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні
розміри компенсації витрат, пов"язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави", Закону
України "Про державний бюджет на 2014
рік", ст.ст. 56, 79 ЦПК України, суд вважає,
їх необґрунтованими, не заснованими на
вимогах закону, що регулюють дані
правовідносини, а тому не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем на
підтвердження цих вимог не надано
платіжного документа про оплату ним
вказаних коштів, детальний розрахунок
витрачених нормогодин, пов"язаних із
наданням правової допомоги
представником позивача, як фахівцем в
галузі права тощо. За таких обставин
вимоги про стягнення витрат на правову
допомогу задоволенню не підлягають.

Оскільки суд частково
задовольняє позовні вимоги позивача,
то відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України
вважає необхідним стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача, пропорційно до розміру
задоволених вимог, витрати по сплаті
судового збору за позовною вимогою про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди в сумі 35 грн. 10 коп., та з
відповідача Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» на користь позивача 285 грн. 86
коп.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.15,16,23,1166,1167,1187 ЦК України, Законом
України «Про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27.03.1992
року «Про практику розгляду цивільних
справ за позовом про відшкодування
шкоди» ст.ст.10,58,59,60,79,88, 209,212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» на користь ОСОБА_1 суму у
розмірі 28 586 грн. 22 коп. в рахунок
збитків, завданих пошкодженням
транспортного засобу та розмір
судового збору в сумі 285 грн. 86 коп.
пропорційно до частини задоволених
позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 510
грн., в рахунок франшизи, передбаченої
договором страхування, суму у розмірі 3
000 грн. в рахунок моральної шкоди та
розмір судового збору в сумі 35 грн. 10
коп. пропорційно до частини
задоволених позовних вимог.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя