АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2460/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/626/14
Головуючий у 1-й інстанції Лободенко О.
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Буленка О.О., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 27 грудня 2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя
та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
в якому просила визнати факт
проживання її з ОСОБА_3 однією сім`єю
без реєстрації шлюбу в період з 2001 року
по 22 листопада 2006 року, визнати за нею
право власності на 1/2 частину квартири
за адресою АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_3
на її користь ? частини вартості
автомобіля «Skoda Felicia» 1999 р.в., державний
номер НОМЕР_1 та автомобіля «Fiat Uno», 1986
р.в., державний номер НОМЕР_2, стягнути з
ОСОБА_3 на її користь аліменти на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частки з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30% від
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно до
досягнення повноліття дитиною,
починаючи утримання з моменту подання
позовної заяви, судові витрати
покласти на ОСОБА_3

21.03.2013 року ОСОБА_1 подала заяву
про залишення без розгляду позовних
вимог в частині стягнення аліментів з
ОСОБА_3 на її користь на утримання сина
ОСОБА_5 (а.с. 12).

Ухвалою Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 29 квітня 2013
року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
сина залишена без розгляду (а.с. 51).

28.05.2013 року ОСОБА_1 подала заяву
про уточнення позовних вимог, просила
суд встановити факт проживання її з
ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації
шлюбу в період з 2001 року по 22.11.2006 року,
визнати за нею право власності на ?
частину квартири за адресою АДРЕСА_1,
стягнути з ОСОБА_3 на її користь ?
частину вартості автомобіля «Skoda Felicia»
1999 р.в., державний номер НОМЕР_1, позовні
вимоги про стягнення 1/2 частини
вартості автомобіля «Fiat Uno», 1986 р.в.,
державний номер НОМЕР_2 залишити без
розгляду, судові витрати покласти на
ОСОБА_3 (а.с. 100-103).

17.09.2013 року ОСОБА_1 подала заяву
про уточнення позовних вимог, просила
суд встановити факт проживання її з
ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації
шлюбу в період з 2001 року по 22 листопада
2006 року, визнати за нею право власності
на ? частину квартири за адресою
АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_3 на її
користь 1/2 частини вартості автомобіля
«Skoda Felicia» 1999 р.в., державний номер
НОМЕР_1 у розмірі 9 814,10 грн., стягнути з
ОСОБА_3 на її користь понесені нею
судові витрати: сплата судового збору
та витрати на проведення судових
експертиз у розмірі 1050,00 грн. (а.с.162-163).

27.09.2013 року ОСОБА_1 подала заяву
про уточнення позовної заяви в частині
встановлення факту спільного
проживання з ОСОБА_3 та просила
встановити факт проживання її з ОСОБА_3
однією сім`єю без реєстрації шлюбу в
період з 01.01.2004 року по 22 листопада 2006
року (а.с.203).

Рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 27 грудня 2013
року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, поділ
майна подружжя та визнання права
власності - задоволено.

Встановлено факт проживання
ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_4,
однією сім`єю без реєстрації шлюбу в
період з 01.01.2004 року по 22.11.2006 року.

Визнано за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3,
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_4, на
користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, ? частини
вартості автомобіля «Skoda Felicia» 1999 р.в.,
державний номер НОМЕР_1 у розмірі 9 814,10
грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_4, на
користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 понесені нею
витрати на сплату судового збору у
розмірі 229,41 грн. та витрати на
проведення судових експертиз у розмірі
1050,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_4, на
користь державного бюджету судовий
збір у розмірі 1 222,24 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3 просить вищевказане рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішнння, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити. Свої доводи
обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи,
та невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що 22.11. 2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
укладено шлюб, про що в Книзі
реєстрації шлюбів було зроблено
відповідний запис № 730 від 22.11.2006 р. (а.с.
8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився
син ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5
від 26.11.2008 р. (а.с.9).

01.10.2013 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розірвано на підставі рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 24.07.2013 р., що набрало
чинності 01.10.2013 р. (а.с. 252).

До укладення шлюбу 22.11.2006 р., в
період, починаючи з літа 2001 року, ОСОБА_1
та ОСОБА_3 спільно проживали однією
сім`єю без реєстрації шлюбу між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю, що
підтверджується матеріалами справи, а
саме спільними сімейними
фотографіями, на яких зображені
позивач, відповідач та їхні батьки,
починаючи з літа 2001 року (а.с.75-85),
типовим договором про надання
населенню послуг з газопостачання від
20.05.2006 р., який укладений між ВАТ
«Кременчукгаз» та ОСОБА_6 (дівоче
прізвище позивача) про надання послуг з
газопостачання за адресою спірної
квартири, при цьому, ОСОБА_6 зазначена
саме як власник, а не орендар спірної
квартири (а.с. 68-73), договором № 666800 на
надання телекомунікаційних послуг від
02.02.2006 р., укладений між ТОВ
телекомпанія «Чумгак» та ОСОБА_6 як
абонентом, про надання
телекомунікаційних послуг за адресою
АДРЕСА_1 (а.с.66-67), квитанціями про оплату
цих послуг ОСОБА_6 за лютий 2006 р.
квитанція № 012590, за березень 2006 р.
квитанція № 130288, за квітень 2006 р.
квитанція № 130176 (а.с.61-65). 22.12.2005 р.
позивач ОСОБА_1 у магазині «Фокстрот»
придбала пральну машину «Ariston AVSL109R», що
підтверджується відповідним товарним
чеком. Відповідно до умов доставки
29.01.2006 р. магазином було здійснено
доставку придбаної пральної машини за
адресою спірної квартири, а саме:
АДРЕСА_1. (а.с. 247-249). ОСОБА_1 надала
квитанції про оплату експлуатаційних
витрат, які вона сплачувала за спірну
квартиру, а саме оплата за березень 2006
р. була здійснена 23.03.2006 р., оплата за
квітень, травень, червень, липень,
серпень, вересень 2006 р. була здійснена
17.08.2008 р. (а.с. 246).

09.02.2006 р. між ОСОБА_7, який діяв від імені
ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_3 укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, згідно п.2 якого значиться, що
продаж цей вчинено за 14 257 грн., які
покупець повністю сплатив, а продавці
повністю отримали (а.с.221).

Реєстрація права власності
відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
10162023 від 22.03.2006 р. здійснено ОСОБА_3
22.03.2006 р., тобто під час спільного
проживання з ОСОБА_1 однією сім»єю без
реєстрації шлюбу (а.с.217,223).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 95-13
від 16.08.2013 р. ринкова вартість квартири
АДРЕСА_1 становить 224 819 грн. (а.с. 114-118).

Згідно відповіді Кременчуцької ОДПІ №
2624/Ш/16-03/17 від 23.09.2013 р. про доходи ФОП
ОСОБА_1.у період з 28.12.1999 р. по 31.12.2012 р.
ОСОБА_1, згідно поданої декларації про
доходи одержані за 2006 рік сума валового
доходу склала 75621,47 грн. зокрема, згідно
відомостей з інформаційного фонду
Державного реєстру фізичних осіб
Міндоходів України про суми виплачених
доходів та утриманих податків по
ОСОБА_1 № 2595/Ш/16-03/18 від 19.09.2013 р., ОСОБА_1 у
січні - березні 2006 р. отримала дохід у
таких розмірах: за січень 2006 р. отримано
67 182,08 грн. (5358,96 + 4220,16 + 10488,00 + 40562,40 + 1758.96 +
4793,60); за лютий 2006 р. отримано 1996,00 грн.;
за березень 2006 р. отримано 4 555,20 грн.
(612,00 + 3943,20) (а.с.253-254).

Таким чином, ОСОБА_1 мала певний
дохід від підприємницької діяльності,
який використала на придбання спірної
квартири.

Згідно договору купівлі-продажу А-3/950
(біржовий контракт) від 22.11.2008 р.
автомобіль «Skoda Felicia» 1999 р.в. був
придбаний ОСОБА_3 у ОСОБА_10 через
Українську універсальну біржу (а.с.
213-214). 25.11.2008 р.відповідач ОСОБА_3 подав
заяву 17682845 (1673017) до Кременчуцького ВРЕР
про реєстрацію придбаного на товарній
біржі автомобіля та постановки його на
облік (а.с. 212). Згідно облікової картки
приватного ТЗ автомобіль «Skoda Felicia» 1999
р.в. був поставлений на облік 25.11.2008 р.,
зареєстрований за власником ОСОБА_3,
присвоєно новий державний номерний
знак НОМЕР_1. 25.11.2008 р. ОСОБА_3 видано
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_6 (а.с.
211).

Згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 431 від
12.08.2013 р. ринкова вартість на час
проведення судової експертизи
автомобіля «Skoda Felicia» 1999 р.в., державний
номер НОМЕР_1 становить 19 628,19 грн.
(а.с.130-132).

Задовольняючи позов, місцевий суд
виходив з того, що позивач на підставі
ст. 74 СК України довела той факт, що з 2001
р. по день офіційної реєстрації шлюбу
22.11.2006 р. як жінка та чоловік проживала
з відповідачем ОСОБА_3 однією сім'єю,
але не перебували у шлюбі між собою або
в будь-якому іншому шлюбі, а спірне
майно, набуте ними за час спільного
проживання, а саме квартира АДРЕСА_1
належить їм на праві спільної сумісної
власності,як майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
та на нього поширюються положення
глави 8 цього Кодексу, тому прийшов до
висновку про встановлення зазначеного
факту з 01.01.2004 р./набрання чиності СК
України/ до 22.11.2006 р. та про визнання за
позивачем права власності на ?? частину
спірної квартири. Спірний автомобіль
«Skoda Felicia» був придбаний під час
перебування позивача та відповідача у
зареєстрованому шлюбі, тому він є
об`єктом спільної сумісної власності
подружжя, а вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача ?
частини його вартості є законними.

Як встановила колегія суддів, такий
висновок місцевого суду є вірним,
оскільки суд дійшов його після повного,
всебічного та об"єктивного з"ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов"язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Доводи відповідача про те, що показання
допитаних у суді першої інстанції
свідків, на підставі яких місцевий суд
прийшов до помилкового висновку про
встановлення факту проживання сторін
з 01.01.2004 р. однією сім»єю, не
відповідають дійсності, не
заслуговують на увагу. Відповідач не
надав належних та допустимих доказів
на спростування показань цих свідків.
В апеляційній скарзі відповідач
вдався до суб»єктивного тлумачення
показань допитаних у суді свдків.

Як встановила колегія суддів, позивач
довела у суді факт проживання з
відповідачем як чоловік та жінка без
реєстрації шлюбу з 2001 р. по день його
фактичної реєстрації, але підлягає
встановленню з 01.01.2004 р., тобто з часу
набрання СК України чинності.

Ст. 74 СК України передбачає, що якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім»єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об»єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу, що визначає право спільної
сумісної власності подружжя. Тобто,
встановлення факту проживання жінки та
чоловіка однією сім»єю без реєстрації
шлюбу тягне за собою визнання права
спільної сумісної власності на майно,
набуте ними за час спільного
проживання, яким є у даному спорі
квартира АДРЕСА_1, тому доводи
відповідача про безпідставне
застосування місцевим судом до даних
правовідносин наслідків вказаної
норми матеріального права не
заслуговують на увагу.

Як вбачається із доводів апеляційної
скарги, відповідач не заперечує факти
придбання позивачем у грудні 2005 р.
пральної машини, яка була доставлена у
спірну квартиру, не заперечує факт
укладення нею у лютому 2006 р. договору
про надання телекомунікаційних послуг
за адресою спірної квартири, їх сплату
нею, проте, пояснити яким чином цей
договір укеладався не може.

Доводи відповідача про те, що на
придбання у лютому 2006 р. спірної
квартири він частково використавав
грошові кошти від отриманого у квітні
2006 р. кредиту спростовуються тим, що
згідно п. 2 договору купівлі-продажу
квартири продаж вчинено за 14 257 грн.,
які покупець повністю сплатив, а
продавці повністю отримали. Доводи
відповідача про те, що його мати
сплатила по кредитному договору 68 697,16
грн. не відносяться до предмету спору,
оскільки є виконанням кредитних
зообов»язань, а спірна квартира
придбана у лютому 2006 р. зі сплатою
одночасно розміру її вартості.

Також не заслуговують на увагу доводи
відповідача про те, що спірний
автомобіль він придбав у ОСОБА_10 за
частково отримані кредитні кошти.
Кредитний договір, на який посилається
відповідач, укладений 07.04.2006 р. (а.с. 182),
а спірний автомобіль придбаний ним на
біржі у листопаді 2008 р., тобто у період
шлюбу з позивачем. Розписка ОСОБА_10 не
є належним та допустимим доказом факту
переходу до відповідача права
власності на спірний автомобіль.
Посилання відповідача на факт
керування цим автомобілем з 2006 р. на
підставі довіреності не підтверджує
факт набуття права власності на нього.
Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів щодо придбання
цього автомобіля до реєстрації шлюбу
за кошти, які належали йому особисто.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
та додаткове рішення - залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 27 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д і: