Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц-/778/942/14
Головуючий у 1-й інстанції Геєць Ю.В.
Суддя-доповідач Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого Крилової О.В.

суддів Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 18 грудня 2013 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду із вищевказаним
позовом, в якому зазначало, що 09.10.2006
року відповідач отримав кредит в
розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 36,00 % річних на суму
залишку заборгованості з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Договір складається
з заяви позичальника разом з Умовами
надання банківських послуг та
Правилами користування платіжною
карткою.

Внаслідок порушення відповідачем
зобов'язань за договором, станом на
30.09.2013 року існує заборгованість в сумі
29 265 грн. 98 коп., яка складається з суми
заборгованості за кредитом - 5985,12 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 21411,05 грн., а
також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг:
фіксована частина штрафу - 500 грн.,
процентна складова штрафу - 1369,81 грн.,

Посилаючись на зазначені обставини,
просило суд, стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 29 265 грн. 98 коп. та
судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 18
грудня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк"
заборгованість за кредитним договором
б/н від 09.10.2006 року у розмірі 29 265 грн. 98
коп., яка складається з суми
заборгованості за кредитом - 5985,12 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 21411,05 грн., а
також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг:
фіксована частина штрафу - 500 грн.,
процентна складова штрафу - 1369,81 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" судовий
збір у розмірі 292 грн. 66 коп.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи суд
повно та всебічно дослідив обставини
справи та надані сторонами докази.

Сторонами не оспорюється факт
укладення договору, апелянт зазначає
про те, що він отримував кредитну
картку, але розрахувався, хоча і не взяв
у банку письмового підтвердження про
відсутність боргу, згодом картку
просто викинув, вважаючи що вона йому
не потрібна та не цікавився долею
картки та станом рахунку.

Доводи апелянта про те, що він не
користувався карткою після 2007 року
спростовуються наданою позивачем
випискою щодо руху коштів по картці.

Розмір стягнутої судом заборгованості
відповідача підтверджений
розрахунком, доданим банком до
позовної заяви.

Вказаний розрахунок відповідачем не
спростований і не оспорений, в
передбаченому законом порядку, а
докази в обґрунтування його
неправильності ані суду першої
інстанції, ані апеляційному суду
надані не були.

Умовами та Правилами надання
банківських послуг п. 6.1. передбачений
обов'язок клієнта не передавати карти
третім особам, а протягом 10 днів з дня
закінчення строку дії картки
повернути карту для ліквідації. Такий
обов'язок не був виконаний
відповідачем, він не заперечує проти
того, що не ліквідував картку.

Пунктом 6.3 Умов та Правил надання
банківських послуг, як невідємної
частини договору укладеного з
відповідачем передбачене його
обов'язок на отримання від банку
виписок щодо стану картрахунків та по
проведеним операціям по картрахункам.

Такий обов'язок відповідачем не
виконувався, правом на отримання
будь-яких виписок по картрахунку він не
скористався, а отже його заперечення
про те, що гроші з його картрахунку
знімалися невідомими особами та він
вважав, що повністю розрахувався, не є
переконливою та достатньою підставою
для звільнення його від обов'язку
щодо погашення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги, щодо
застосування строків позовної
давності також є безпідставними,
оскільки відповідно до ч.1 ст.264 ЦК
України, перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. За ст. 599 ЦК
України, передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином. Згідно п. 9.12 Умов і
правил надання банківських послуг,
Договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично пролонговується на такий
же строк (а/с 8). Докази того, що
відповідач, інформував Банк про
припинення дії Договору в матеріалах
справи відсутні, а отже відсутні і
підстави для застосування положень про
перебіг строку позовної давності.

При укладенні Договору позичальник
погодився з тим, що всі суттєві умови
договору викладені в Умовах і Правилах
надання банківських послуг, з якими він
був ознайомлений і погодився при
оформленні кредитної картки, що
підтверджується його підписом на
відповідній заяві. Така форма
укладання правочину не суперечить
вимогам ст. 207 ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції
правильно застосував положення ст. 526,
627, 610,1054 ЦК та стягнув з відповідача
заборгованість за кредитним договором
у повному обсязі.

За таких обставин судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2013 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: