Справа № 500/6175/13-ц
Провадження № 2/500/2895/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса
О.О.,

при секретарі - Ботнар А.О.,

за участю сторін: позивачів - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про встановлення
факту та визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом,
який уточнили та яким просили
встановити факт проживання ОСОБА_1
разом із спадкодавцем ОСОБА_5 за
адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття
спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт її
проживання разом із спадкодавцем
ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а
саме ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищезазначеною
адресою. Крім цього, просили визнати за
ОСОБА_1, як спадкоємицею за законом
першої черги право власності на 10/36
частин квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_2 право
власності на 19/36 частин вказаної
квартири, що належала померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, мотивуючи тим, що
нотаріальною конторою їм відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом у зв'язку із тим, що протягом
шести місяців із дня смерті
спадкодавця не була подана заява про
прийняття спадщини, а також,
повідомлено про те, що за обґрунтованою
письмовою заявою заінтересованої
особи, яка звернулася до суду та на
підставі отриманого від суду
повідомлення про надходження позовної
заяви заінтересованої особи, яка
оспорює право або факт про посвідчення
якого просить інша заінтересована
особа, вчинення нотаріальної дії
зупиняється до вирішення справи судом.

Позивачі в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали в повному обсязі та
просили позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4
не з'явився, про час та місце судового
розгляду справи повідомлявся належним
чином, надав суду заяву з проханням
справу розглянути за його відсутності,
а також просив врахувати надані ним
письмові пояснення по справі, згідно
яких його частка у спадщини повинна
складати 7/36 частин, а також, вважає, що
за ОСОБА_1 можливо визнати право
власності на частку у спадковому майні
лише після встановлення факту її
проживання разом із батьком ОСОБА_6 на
момент відкриття спадщини.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_7 пояснила, що з ОСОБА_1
знайома з 2006 року, працювали разом в ТОВ
« Автопросто». В 2009 році мати ОСОБА_1
захворіла і позивач з цього часу стала
проживати з матір'ю в спадковій
квартирі, а після смерті матері ОСОБА_1
залишилась проживати в зазначеній
квартирі з батьком ОСОБА_6

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_8 пояснила, що з ОСОБА_1
знайомі зі школи, після того, як
подружнє життя з чоловіком в позивача
не склалось, вона стала проживати із
батьками. Приблизна з 2009 року позивач
ОСОБА_1 проживала з батьками в їх
квартирі.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_9 пояснила, що з позивачем
ОСОБА_1 знайома зі школи та вона
проживала з батьками приблизно з 2008
року - 2009 року. Відповідач ОСОБА_4
фінансової підтримки своєму батькові
не надавав та не доглядав за ним, догляд
за ним здійснювали позивачі.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_10 пояснила, що родину
позивачів знає з 1990 року, на момент
смерті матері ОСОБА_5 позивачі
проживали разом з матір'ю та допомагали
їй. На час смерті батька ОСОБА_6 позивач
ОСОБА_1 проживали разом з ним та
доглядали його.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_11 пояснила, що знає
позивача ОСОБА_1 з 1994 року. З 2006 року
ОСОБА_1 пішла від чоловіка та стала
проживати разом з батьками в квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_12 повідомив, що
позивачів знає з 1991 року, оскільки він
разом з позивачами проживає в одному
будинку та підтвердив той факт, що
позивач ОСОБА_1 дійсно проживала разом
з батьками, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час їх
смерті.

Вислухавши пояснення позивачів та
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмовою відповіддю наданою
Ізмаїльською державною нотаріальною
конторою від 11.01.2014 року № 28/02-14
позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом у зв'язку із тим, що згідно п.
4.13 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
від 22 лютого 2012 року за обґрунтованою
письмовою заявою заінтересованої
особи, яка звернулася до суду та на
підставі отриманого від суду
повідомлення про надходження позовної
заяви заінтересованої особи, яка
оспорює право або факт, про посвідчення
якого просить інша заінтересована
особа, або вчинення нотаріальної дії
зупиняється до вирішення справи судом.

Судом встановлено, що квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
належить в рівних частках, а саме по 1/4
частині ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_14
на підставі свідоцтва про право
власності на житло № 420 від 13.09.1999 року,
виданого Ізмаїльським міжміським бюро
технічної інвентаризації,
зареєстрованого за № 63е-41.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого відділом
реєстрації актів громадянського стану
Ізмаїльського міського управління
юстиції від 05.06.2001 року, ОСОБА_14 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

За загальним правилом дії законів та
інших нормативно-правових актів у часі
(ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум
Верховного Суду України у п.1 постанови
«Про судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року № 7
роз'яснив, що відносини спадкування
регулюються правилами ЦК України, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинний
на той час закон, зокрема, відповідні
правила ЦК Української РСР 1963 року, у
тому числі щодо прийняття спадщини,
кола спадкоємців за законом. У разі,
коли спадщина, яка відкрилася до
набрання чинності ЦК України і строк на
її прийняття не закінчився до 1 січня 2004
року, спадкові відносини регулюються
цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_14 згідно ст. 525 ЦК
УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/4
частина квартири, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року)
спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено Витягом із
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
справи) № 32631816 від 04.12.2012 року, згідно
якого інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_14 відсутня.

Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року)
після смерті ОСОБА_14 є її син ОСОБА_6, що
підтверджено копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 від 06.04.1948 року.

Відповідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) -
спадкоємець, який фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Як було з'ясовано судом ОСОБА_6 фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном, оскільки на час
відкриття спадщини проживав разом із
спадкодавцем ОСОБА_14, що підтверджено
будинковою книгою на спадкову
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, тобто вважається таким, що
фактично прийняв спадщину відповідно
до вимог ст. 529 ЦК УРСР (1963 року).

Таким чином, частка ОСОБА_6 у спадковій
квартирі збільшилась та стала складати
1/2 частина (1/4+1/4=1/2).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3 від 26.01.2010 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/4
частина квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не
залишила, що підтверджено Витягом із
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 32631925 від 04.12.2012 року, згідно
якого інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_5 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_5 являються:

- чоловік ОСОБА_6, що підтверджено
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_4 року, виданого Ізмаїльським
відділом РАЦСу від 30.12.1976 року;

- донька ОСОБА_1, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_5, виданого Ізмаїльським відділом
РАЦСу від 15.09.1977 року, що також
підтверджено копією свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_6, виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Ізмаїльської міської ради народних
депутатів Одеської області віл 02.08.1996
року, згідно якого, ОСОБА_1 змінила
прізвище на «ОСОБА_1»;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_9, повторно виданим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
від 21.11.2012 року, та копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_10, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції, відповідно до
якого ОСОБА_2 змінила прізвище на
«ОСОБА_2».

Відповідно до ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Як було встановлено судом, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 на час відкриття спадщини
проживали разом із спадкодавцем
ОСОБА_5, що підтверджено будинковою
книгою на спадкову квартиру,
розташовувану за адресою: АДРЕСА_1,
тобто вважаються такими, що фактично
прийняли спадщину відповідно до вимог
ст. 1268 ЦК України.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування», встановлено, що якщо
постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Як було встановлено судом на підставі
пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_1
на час відкриття спадщини проживала
разом із спадкодавцем ОСОБА_5 у
спадковій квартирі, тобто вважається
такою, що фактично прийняла спадщину
відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Таким чином, частка ОСОБА_6 у спадковій
квартирі збільшилась та стала складати
7/12 частин ( 1/2+1/12=7/12 частин), частка
ОСОБА_2 стала становити 1/3 частина
(1/12+1/4=1/3), частка ОСОБА_1 стала становити
1/12 частину.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_7 від 07.12.2012 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6
помер.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 7/12
частин квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, з яких 1/2 частину він
фактично прийняв після смерті своєї
матері ОСОБА_14, а 1/12 частину після
смерті дружини ОСОБА_5.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено Витягом із
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 33713023 від 09.04.2013 року, згідно
якого інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_6 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_6 являються:

- син ОСОБА_4, що підтверджено копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_8
від 02.01.1974 року, виданого міським
відділом РАЦСу м. Кишинів;

- донька ОСОБА_1, що підтверджено копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_5,
виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу
від 15.09.1977 року та свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_6, виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Ізмаїльської міської ради народних
депутатів Одеської області віл 02.08.1996
року, згідно якого, ОСОБА_1 змінила
прізвище на «ОСОБА_1»;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_9,
повторно виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
від 21.11.2012 року, та свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_10, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції, відповідно до
якого ОСОБА_2 змінила прізвище на
«ОСОБА_2».

Інших спадкоємців, які заявили права на
спадкове майно, немає.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України -
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Так, ОСОБА_4, як спадкоємець за законом
першої черги після смерті ОСОБА_6 в
установлений законом строк звернувся
до приватного нотаріуса Ізмаїльського
міського нотаріального округу із
заявою про прийняття спадщини, що
підтверджено нотаріально посвідченою
заявою від 09.04.2013 року за № 330, тобто
вважається таким, що фактично прийняв
спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК
України.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 на час
відкриття спадщини проживали разом із
спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджено
будинковою книгою на спадкову
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, тобто вважається такою, що
фактично прийняла спадщину відповідно
до вимог ст. 1268 ЦК України.

Також, як було встановлено судом на
підставі пояснень свідків наданих в
судовому засіданні, ОСОБА_1 на час
відкриття спадщини проживала разом із
спадкодавцем ОСОБА_6 у спадковій
квартирі, тобто вважається такою, що
фактично прийняла спадщину відповідно
до вимог ст. 1268 ЦК України.

Таким чином, розмір частки у спадковому
майні, яке залишилося після смерті
спадкодавця ОСОБА_6 становить 7/12
частин, яка розподілись між ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 7/36 частин кожному.

У зв'язку із чим, частка ОСОБА_1 в
спадковому майні стала становити 5/18
частин та яка складається з 1/12 частини,
яка залишилась після смерті матері
ОСОБА_5 та 7/36 частин, які залишились
після смерті батька ОСОБА_6.

Частка ОСОБА_2 стала становити 19/36
частин, які складаються з 1/3 частини (з
якої 1/4 їй належала на підставі
вищезазначеного свідоцтва про право на
спадщину за законом та 1/12 частини, яку
вона фактично прийняла після смерті
матері ОСОБА_5) та 7/36 частин які
залишились після смерті батька ОСОБА_6.

Частка ОСОБА_4 стала становити 7/36
частин спадкової квартири, що
залишилися після смерті батька ОСОБА_6.

Вислухавши пояснення позивачів та
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню. Судом не
виявлено обставин, що суперечать
закону або порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 59, 60, 61, 213-215 ЦПК України, ст.ст.
1220, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про
встановлення факту та визнання права
власності на спадкове майно
- задовольнити.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на
час відкриття спадщини, а саме
ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на
час відкриття спадщини, а саме
ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на 5/18 частин квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, що належала померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на 19/36 частин квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, що належала померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. О. Бурнусус