У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О., Маляренка
А.В.,

Нагорняка В.А., Юровської
Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні квартирою, зобов'язання
привести знесений гараж у попередній
стан, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 22 жовтня

2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача
про усунення перешкод у користуванні
та розпорядженні квартирою,
зобов'язання привести знесений гараж у
попередній стан.

Рішенням Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від

08 квітня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 за власний рахунок
усунути ОСОБА_3 перешкоди у
користуванні та розпорядженні
належною йому житловою квартирою по
АДРЕСА_1, шляхом знесення самочинного
будівництва, а саме: цегляного об'єкту
зведеного на місці демонтованого
гаражу, позначеного на плані земельної
ділянки літ. «Г» по АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_4 власними засобами
та за власний рахунок привести
демонтований гараж, позначений на
плані земельної ділянки літ.
«Г» по АДРЕСА_1, в попередній стан
(відбудувати відповідно до параметрів
вказаних в технічному паспорті від 26
листопада 2002 року реєстраційний номер
1287/1730, стан придатний до експлуатації,
відповідно до встановлених державних
вимог, норм та стандартів).

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 22 жовтня

2013 року рішення міськрайонного суду
скасовано й ухвалено нове рішення у
справі про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом знесення цегляного об'єкта на
місці демонтованого гаража,
позначеного на плані земельної ділянки
літ. «Г» по АДРЕСА_1, власними засобами
та за власний рахунок приведення
демонтованого гаражу, позначеного на
плані земельної ділянки літ. «Г», в
попередній стан.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
та матеріального права, і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
суд вважав, що відповідач, здійснюючи
самочинне будівництво, створює
позивачу перешкоди в користуванні та
розпорядженні гаражем та земельною
ділянкою.

Скасовуючи рішення місцевого суду,
апеляційний суд вважав, що доводи
позивача ґрунтуються на припущеннях
про можливе порушення його прав у
майбутньому і такі припущення не
підлягають судовому захисту.

Проте повністю погодитися з висновком
апеляційного суду не можна.

Згідно з ч. 1 ст. ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи
(причини пропуску строку позовної
давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Згідно зі ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Місцевим судом встановлено і
підтверджується належними та
допустимими письмовими доказами, що
позивачу на підставі договору
дарування від 13 червня 2008 року належить
32/100 частки житлового будинку з
відповідною часткою господарських
споруд, до числа яких входить гараж під
літ. «Г» та 32/100 земельної ділянки у
АДРЕСА_1.

Місцевим судом також встановлено, що
відповідачка самочинно почала
перебудову зазначеного гаража під
літерою «Г».

Але, встановивши ці обставини, місцевий
суд зробив помилковий висновок, що
відповідач перешкоджає позивачу в
користуванні та розпорядженні його
майном, оскільки судом фактично
встановлено незаконне заволодіння
відповідачем майном позивача і
самочинне будівництво на його місці
іншої споруди.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення місцевого
суду, апеляційний суд в порушення вимог
ст. 303 ЦПК України, не звернув уваги на
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи і не
перевірив їх поданими доказами.
Зокрема, не перевірив доводи про
знищення відповідачем гаража позивача
та самочинне будівництво на його місці
іншої споруди і при цьому припустився
власних помилок.

Так, відмовляючи у позові з тих
підстав, що припущення позивача про
можливе порушення самочинною спорудою
його права власності у майбутньому не
підлягає судовому захисту, апеляційний
суд не врахував правила, які
встановлені ст. 386 ЦК України.

Оскільки апеляційним
судом належним чином не перевірені
доводи апеляційної скарги в межах
заявлених вимог, то ухвалене ним
рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 22 жовтня

2013 року скасувати, а справу направити
на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Нагорняк В.А.

Маляренко А.В.

Юровська Г.В.