Справа №442/507/14-ц
Провадження №2/442/432/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року
Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді
Медведика Л.О.,

при секретарі Красневич Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за
участю третьої особи органу опіки та
піклування Дрогобицької міської ради
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, посилається на
те, що проживає в квартирі АДРЕСА_1 Дана
квартира належить йому на праві
приватної власності. Відповідач є його
колишньою дружиною, в шлюбі з якою вони
перебували з 25.01.2001 року по 05.04.2011 рік. В
цьому шлюбі у них народилася дочка
ОСОБА_3., 2006 р.н.

З моменту одруження і до 2008 року вони
проживали в будинку її батьків по
АДРЕСА_1. При цьому, він був
зареєстрований в згаданій вище
квартирі ще з 12.10.2004 року.

На початку 2006 року він зареєстрував
відповідача у належній йому квартирі.
Так само після народження була
зареєстрована в квартирі і їхня дочка.
В 2008 році вони переїхали проживати в
квартиру позивача. На початку 2010 року
їхні сімейні відносини погіршилися,
між ними виникали сварки та конфлікти.
У зв»язку з цим на початку серпня 2010
року ОСОБА_2 разом з дочкою добровільно
вибула з спірного житлового приміщення
і переїхала на постійне місце
проживання до своїх батьків в
с.Болехівці. При цьому, відповідач
розпорядилась їхнім спільним майном -
меблями, побутовою технікою і
предметами домашнього вжитку.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду від 05.04.2011 року шлюб між ними
розірвано. Враховуючи наведене вважає,
що відповідач разом з неповнолітньою
дитиною втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1 оскільки не
проживають в ній без поважних причин
вже понад два роки, а тому він змушений
звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, посилається
на обставини, викладені у позовній
заяві, пояснив суду, що відповідач не
проживає разом з дитиною в його
квартирі з серпня 2010 року. Забрала речі,
які зазначені в позові. Жодних
перешкоди їй не чинив. В 2011 році
зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, 1980 р.н. Має
від даного шлюбу сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та очікує на другу дитину.
В м.Борислав знімає квартиру. Батько
помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а мати -
ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Відповідач на час
приватизації у спірній квартирі не
була зареєстрована.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому
засіданні підтримав думку свого
довірителя, вказав на те, що
встановлено ту обставину, що
відповідач добровільно залишила
квартиру, яка належить позивачу на
праві власності. Рішенням суду від
19.03.2012 року встановлено, що позивача
перешкод у проживанні відповідачу та
її дочці не чинив. Неповнолітня дитина
забезпечена житлом, батько відповідача
виділив для дитини кімнату. Просив суд
задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечила,
пояснила, що її батько тимчасово надав
житло. З квартири позивача забрала
меблі, сантехніку, які особисто взяла в
кредит. Дочка навчається в другому
класі СШ №1 м.Дрогобича..

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Дрогобицької міської
ради, який був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
слухання справи, в судове засідання
двічі не з»явився. Відтак, суд визнав
його неявку неповажною та ухвалив
продовжити розгляд справи за його
відсутності.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, перевіривши
матеріали справи, суд встановив, що
позивачу на підставі свідоцтва про
право власності на квартиру від 31.10.2005
року належить квартира АДРЕСА_1.
Позивач є одноосібним власником
приватизованої ним квартири.

З оглянутої довідки за №535 від 18.05.2011
року, виданої директором ДКП «БУ №1»
вбачається, що окрім позивача в
вищезазначеній квартирі зареєстровані
також відповідач ОСОБА_2 з 03.01.2006 року як
член сім»ї власника житла, та їхня
неповнолітня дитина ОСОБА_3, з часу її
народження з ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Судом встановлено та не заперечувалося
в судовому засіданні сторонами те, що
відповідач разом з неповнолітньою
дочкою не проживає в квартирі належній
позивачу з 2010 року.

Дана обставина також підтверджується
постановою ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС
України у Л/о про відмову в порушенні
кримінальної справи від 31.08.2010 року,
згідно якої встановлено, що відповідач
в 2010 році переїхала проживати в
с.Болехівці Дрогобицького району, до
будинку своїх батьків та перевезла
туди придбані нею в кредит меблі та
інше майно.

Крім того, факт непроживання
відповідача з дочкою у спірній
квартирі без поважних причин
встановлено рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду від 19.03.2012 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення в
житлове приміщення і за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
яким зокрема встановлено те, що
відповідач добровільно вибула з
квартири АДРЕСА_1 з 05.08.2010 року в ній не
проживає без поважних причин, а позивач
не чинив відповідачу будь-яких
перешкод в користуванні спірною
квартирою.

Дане рішення набрало законної сили, що
підтверджується ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Львівської
області від 24.05.2012 року.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Даючи оцінку дослідженим доказам суд
приходить до переконання, що позов
підставний і підлягає до задоволення,
цими доказами установлено, що
відповідач ОСОБА_2 разом з
неповнолітньою дочкою ОСОБА_3. не
проживають в квартирі АДРЕСА_1 тривалий
час без поважних причин. Відповідач не
навела жодних доказів про те, що їй або
її малолітній дитині чинились
перешкоди у користуванні спірним жилим
приміщенням, вона не зверталась в
установленому порядку з цього приводу
за захистом своїх та своєї малолітньої
дитини інтересів.

Згідно ч.1ст.317 ЦК України власникові
належать права володіння користування
і розпорядження своїм майном.

Згідно ст.405 ч. 2 ЦК України член сім»ї
власника втрачає право користування
житлом у разі відсутності без поважних
причин понад один рік, оскільки
відповідач та її дочка відсутні більш
тривалий строк без поважних причин, то
їх слід визнати такими, що втратили
право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 разом з
неповнолітньою дочкою ОСОБА_3, 2006 року
народження, такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення через Дрогобицький
міськрайонний суд.

Головуючий