Гребінківський районний суд
________________________________________________________________________
Справа №: 528/286/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2014 року Гребінківський
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючого судді
Татіщевої Я.В.,

секретаря
Сапи А.М.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Гребінка цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовною заявою до ОСОБА_3 про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних
вимог вказав, що згідно з договором
купівлі-продажу від 11.04.2001 року та
договором дарування від 03.11.2001 року, він
є власником житлового будинку з
допоміжними господарчими побудовами,
розташованого по АДРЕСА_2. З 15.02.2003 року
по 09.07.2010 року він з ОСОБА_3 знаходився у
зареєстрованому шлюбі.

Зазначає, що у січні 2010 року, після
фактичного припинення подружніх
відносин, відповідачка забрала із
спірного будинку всі свої речі і
переїхала на інше місце проживання за
адресою: АДРЕСА_1. З того часу вона
перестала поживати у спірному
житловому будинку.

Вказує, що між ним та відповідачем
немає угоди про безоплатне
користування жилим приміщенням,
остання не є власником житла і за
відсутності договору найму не має
законних прав на проживання у ньому.

У зв'язку з тим, що відповідач
більше трьох років без поважних причин
відсутня за адресою: АДРЕСА_2, та
добровільно не бажає написати заяву
про зняття з реєстрації місця
проживання у спірному будинку, зняття
її з реєстрації можливе лише на
підставі судового рішення про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

На підставі викладеного, позивач
просить позбавити ОСОБА_3 права
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_2; стягнути з ОСОБА_3 на
його користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
прохаючи їх задовольнити, навели
доводи, аналогічні, викладеним у
позовній заяві.

Відповідач проти позову фактично не
заперечувала, проте, просила надати їй
час для вирішення особистих питань,
пов'язаних з реєстрацією місця її
проживання.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши наявні матеріали
справи, суд дійшов до висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 з
наступних підстав.

Сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 15.02.2003 року по
22.06.2010 року (а.с. 8).

На час укладення шлюбу позивач
був власником садиби АДРЕСА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
11.04.2001 року та договору дарування від
03.11.2001 року (а.с. 5-7).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Так, згідно рішення Гребінківського
районного суду Полтавської області від
24.05.2011 року, садиба АДРЕСА_2, визнана
спільною сумісною власністю ОСОБА_3 і
ОСОБА_2; за ОСОБА_3 визнане право
власності на господарські будівлі:
гараж «В-2», літня кухня «В.в», погріб
«Е», що розташовані на території садиби
АДРЕСА_2; за ОСОБА_2 визнане право
власності на житловий будинок «Аіа,а-1»,
сарай «Ж», стінку підпірну № 8, колодязь
№ 2, розташовані на території садиби
АДРЕСА_2; у загальному користуванні
сторін залишено земельну ділянку
площею 0,1519 га по АДРЕСА_2, скважину № 7,
огорожу № 3, 4, 5, зливну яму № 6,
вбиральню «Д».

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 14.09.2011 року,
рішення Гребінківського районного
суду Полтавської області від 24.05.2011
року у частині визнання спільною
сумісною власністю ОСОБА_3 і ОСОБА_2
садиби АДРЕСА_2, її поділу між ОСОБА_3 і
ОСОБА_2, а також у частині залишення у
загальному користуванні ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1519 га
по АДРЕСА_2, свердловини, огорожі,
зливної ями, вбиральні - скасовано та
ухвалено у цій частині нове рішення;
ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні
позовних вимог про визнання спільною
сумісною власністю садиби АДРЕСА_2, та
її поділ у натурі за недоведеністю; в
іншій частині рішення Гребінківського
районного суду Полтавської області від
24.05.2011 року залишено без змін (а.с. 16-17).

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Після розірвання шлюбу відповідач не
знялася з реєстрації у житловому
будинку АДРЕСА_2, хоча не має наміру
проживати у спірній житловій площі. З
січня 2010 року відповідач проживає
окремо, всі особисті речі із спірного
будинку вивезла. Даний факт
підтвердила у судовому засіданні сама
ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Виходячи зі змісту вказаних правових
норм, суд приходить до висновку про те,
що до моменту розірвання шлюбу, 22.06.2010
року, позивач, як член сім'ї, була
зареєстрована у спірному житловому
будинку та мала право користуватися
жилим приміщенням нарівні з власником.

Однак, після розірвання шлюбу, 22.06.2010
року, відповідач втратила право
користуватися жилим приміщенням
нарівні з власником будинку, проте
добровільно знятися з реєстрації не
бажає. Як було встановлено, між
сторонами будь-яких усних чи письмових
угод щодо проживання у спірній
квартирі немає.

На підставі викладеного,
керуючись ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1, ч. 2
ст. 319, ч. 1 ст. 321, п. 1 ч. 1 ст. 346, ст. 391 ЦК
України, ст. ст. 8, 10, 60, 61, 88, 212-215, ч. 1 ст. 223
ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 права користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_2

Судові витрати віднести на рахунок
відповідача. Стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 судовий збір, сплачений
ним при подачі позовної заяви до суду, в
сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Повний текст рішення виготовлено
25 квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Гребінківський районний суд
Полтавської області протягом 10 днів з
дня його проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Я. В. Татіщева