Справа № 359/7115/13-ц Головуючий у І
інстанції Яковлєва Л.В.Провадження №
22-ц/780/1355/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Антоненко
В.І., Білоконь О.В., із участю секретаря
Антіпова Я.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 17 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Вишеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, Управління Держземагенства у
Бориспільському районі Київської
області про визнання недійсними
державного акту та рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання
недійсними державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого 25 березня 2010 року на ім'я
ОСОБА_2, та рішення Вишеньківської
сільської ради «Про передачу земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1 Київської області», а також про
зобов'язання державного кадастрового
реєстратора Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області виключити
відомості про земельну ділянку ОСОБА_2
з Державного земельного кадастру.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що
будь-яких порушень у набутті права
власності на земельну ділянку
відповідачем судом не встановлено, а
будь-яких належних та допустимих
доказів на противагу цьому позивачем
надано не було.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, а також порушення норм
матеріального та процесуального права
при його ухваленні.

Просить рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Суд, з'ясувавши обставини та
перевіривши їх доказами у межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
вислухавши учасників процесу в судових
дебатах, вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити, виходячи
із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що також
підтверджується матеріалами справи, з
1996 року ОСОБА_2 користується земельною
ділянкою, площею 0,0700 га, яка
розташована на території
Вишеньківської сільської ради в
АДРЕСА_1 Київської області ( а.с. 61, 89 т. 1).

Рішенням №412-10-У Вишеньківської
сільської ради Бориспільського району
Київської області від 22 грудня 2007 року
ОСОБА_2 передано вказану земельну
ділянку під одно- та двоповерховою
житловою забудовою для будівництва та
обслуговування жилого будинку
господарських будівель та споруд у
власність ( а.с. 62, 90 т. 1 ).

На підставі даного рішення було
виготовлено технічну документацію із
землеустрою щодо складання державного
акту на право власності на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд ( а.с.
53-69, 78-97 т. 1 ).

В подальшому, на підставі вказаного
рішення, технічної документації, з
дотриманням вимог чинного
законодавства, ОСОБА_2 25 березня 2010 року
був виданий державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№682322, який зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за №96 (
а.с. 9 т. 1 ).

Власником суміжної земельної ділянки,
площею 0,1000 га, для будівництва та
обслуговування жилого будинку є ОСОБА_1
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№959469, виданого 20 лютого 2008 року ( а.с. 6-7
т. 1 ).

Між сторонами не досягнуто
домовленості щодо землекористування
зазначеним майном.

У зв'язку із цим, 29 липня 2013 року
рішенням Бориспільського районного
суду Київської області, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 19 листопада 2013
року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено
частково та зобов'язано відповідача
знести частину зведеного ним будинку,
яка розташовується на земельній
ділянці позивача, площею 0,07 га, з
кадастровим номером :01:013:0332, з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована в АДРЕСА_1 ( а. с. 228, 229-231 т.1 ).

Згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України
зазначені у судовому рішенні обставини
не доказуються при розгляді інших
справ, у т.ч. названої.

В свою чергу, ОСОБА_1 20 липня 2013 року
звернувся до суду із зазначеною заявою
( а.с. 2-4 т. 1 ), посилаючись на отримання
земельної ділянки ОСОБА_2 без
погодження її меж з позивачем,
неможливість здійснення під'їзду до
його майна, що порушує будівельні та
протипожежні норми, його право
власності на земельну ділянку.

Будь-яких доказів, які б свідчили про
незаконність рішення №412-10-У
Вишеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області від 22 грудня 2007 року позивач ні
суду першої, ні суду апеляційної
інстанції не надав.

Виконання же його підпису від його
імені іншою особою на акті
встановлення зовнішніх меж та
передачі на зберігання межових знаків
власнику земельної ділянки ОСОБА_2
згідно висновку №0673 експертного
почеркознавчого дослідження від 11
листопада 2013 року ( а.с. 197-201, 202-204 т. 1 ), на
переконання апеляційного суду, в силу
викладеного, не свідчить само по собі
про недійсність виданого ОСОБА_2 25
березня 2010 року державного акту на
право власності на земельну ділянку.

Тим паче, зазначений документ (
державний акт ) був виданий на підставі
інших правових документів, які
позивачем не оспорюються ( за
виключенням рішення ).

Акт встановлення зовнішніх меж та
передачі на зберігання межових знаків
власнику земельної ділянки ОСОБА_2 є
документом, направленим на виконання (
реалізацію ) державного акту на право
власності на земельну ділянку, а тому
правового значення для вирішення
зазначеного спору не має.

Окрім цього, матеріали справи містять
інший акт встановлення (
відновлення ) в натурі ( на місцевості )
зовнішніх меж та передачі на
зберігання межових знаків власнику
земельної ділянки ОСОБА_2 від 27 серпня
2012 року ( а.с. 180 т. 1 ), який підпису
позивача взагалі не передбачає.

Що ж до посилань позивача на порушення
будівельних та протипожежних норм,
його права власності на земельну
ділянку, то зазначені обставини, як
правильно встановив суд першої
інстанції, не знайшли свого
підствердження при розгляді справи.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, ст.ст. 81, 116, 118, 125, 126 ЗК
України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 212-215, ЦПК
України, вирішив спір, який виник між
сторонами по справі, правомірно дійшов
до висновку про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог та ухвалив
законне і обґрунтоване рішення.

При цьому, дав відповідну оцінку
належних і допустимих доказів у справі
згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про
незаконність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права права при його ухваленні, на
думку апеляційного суду, не знайшли
свого підтвердження при розгляді
справи у суді другої інстанції і,
навпаки - спростовуються наявним в
матеріалах справи, зокрема, рішенням
Бориспільського районного суду
Київської області від 29 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Київської області,
яке серед іншого вказує на
безпідставність заявлених позовних та
апеляційних вимог.

Інші доводи апеляції, зокрема, про те,
що оскаржуване рішення не містить
оцінки наданих позивачем доказів, а
також про те, що відповідач самовільно
встановила металевий стовпчик на
земельну ділянку позивача та
самовільно захопила її частину, на
переконання апеляційного суду, не
спростовують висновки суду першої
інстанції про необґрунтованість
заявлених позовних вимог і не є
підставою, у силу зазначеного, для
задоволення позову та апеляційних
вимог.

Окрім цього, не ґрунтуються на
положеннях закону вимоги позивача і
про зобов'язання державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області виключити
відомості про земельну ділянку ОСОБА_2
з Державного земельного кадастру,
оскільки зазначена особа, окрім іншого,
не зазначена у числі відповідачів по
справі і ОСОБА_1 не просив залучити цю
особу в якості співвідповідача по
справі на підставі ст. 33 ЦПК України.

Заявлені у суді апеляційної інстанції
докази, зокрема, акт обстеження
земельних ділянок, клопотання про
проведення експертиз, у силу
викладеного, положень ст. 303 ЦПК
України, також не свідчать про
обґрунтованість заявлених позовних і
апеляційних вимог.

Таким чином, викладені у апеляції
доводи суд другої інстанції відносить
до числа формальних, а тому оскаржуване
рішення, ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК
України, порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо
порушення призвело до неправильного
вирішення справи, чого судом не
виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вишеньківської
сільської ради Бориспільського району
Київської області, Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області про визнання
недійсними державного акту та рішення,
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
В.І. Антоненко

О.В. Білоконь