Єдиний унікальний номер 237/63/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3674/2014
Головуючий в 1 інстанції Клікунова А.С.
Доповідач: Зайцева С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„15" квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого: Маширо О.П.

Суддів: Баркова В.М., Зайцевої С.А.

При секретарі: Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Мар'їнського
районного суду Донецької області від 03
березня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Луганської сільської
ради Мар'їнського району Донецької
області про визнання права власності
на домобудівництво, земельні ділянки,
грошові внески за спадщиною за законом,
-

В С Т А
Н О В И В:

Рішенням Мар'їнського районного суду
Донецької області від 03 березня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Луганської сільської ради Мар'їнського
району Донецької області про визнання
права власності на домобудівництво,
земельні ділянки, грошові внески за
спадщиною за законом - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог з тих
підстав, що судом першої інстанції
неповно з*ясовано обставини ,що мають
значення для справи ,висновки суду не
відповідають обставинам справи та
судом порушено вимоги матеріального
та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної
скарги.

Представник відповідача
Луганської сільської ради Мар'їнського
району Донецької області у судове
засідання не з*явився,належним чином
були повідомлені про час і місце
розгляду справи (а.с47,51). Надали суду
заяву про можливість розгляду справи у
відсутності представника (а.с.48).
Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи , не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю -
доповідача,пояснення
ОСОБА_1,дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим,ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень,підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

На думку апеляційного суду
оскаржуване судове рішення
відповідає вимогам процесуального і
матеріального закону ,тому підстав
для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення ,суд першої
інстанції всебічно ,повно і об*єктивно
дослідив надані сторонами докази
,правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те , що вимоги
позивача не грунтуються на законі та
задоволенню не підлягають .

У рішенні наведені відповідні
мотиви ,з яких він його ухвалив. Ці
мотиви не суперечать закону та не
спростовуються доводами скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, після смерті
якого відкрилася спадщина на :

- земельну ділянку площею 0,2772 гектарів
на території Луганської сільської
ради, призначену для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належала спадкодавцю на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ДН № 056092
від 30 жовтня 1995 року (а.с.11);

- земельну ділянку площею 5,69 гектарів
на території Луганської сільської
області, призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва,яка належала спадкодавцю
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ДН № 113494 від 27 січня 2000 року (а.с.10);

- грошовий компенсаційний вклад на
рахунку № НОМЕР_1 в філії № 3313/021 АТ
"Державний Ощадний банк України" (а.с.9);

- домоволодіння АДРЕСА_1 Згідно
технічного паспорту від 18 лютого 2009
року , характеристики будівель та
споруд , рік побудови домоволодіння
здійснено до 1950 року. Відомості про
прийняття в експлуатацію
домоволодіння відсутні. З відповіді
РКП « Мар*їнське БТІ » вбачається,що
відомостей щодо реєстрації права
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 не
існує (а.с.6-8,16).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого,який
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини не звертався.
Доказів,які підтверджують факт
прийняття спадщини позивачем не
надано.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того ,що позивачем не був дотриманий
порядок оформлення свідоцтва про право
на спадщину,матеріали справи не
містять відмови нотаріальної контори у
видачі свідоцтва про право на
спадщину,а відтак суд правомірно
відмовив у задоволенні позову.

Статтею 1218 ЦК України встановлено,що до
складу спадщини входять усі права та
обов*язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини ,зокрема , можуть
входити такі права : - право власності
на житловий будинок ,споруду ; - майнові
права забудовника ;- право власності на
об*єкти незавершеного будівництва ;-
право власності на будівельні
матеріали,обладнання тощо ,які були
використані в процесі будівництва
(якщо будівництво є самочинним (ч.1 ст.376)
; - право власності на земельну ділянку
;- право користування земельною
ділянкою ;- право на земельну частку
(пай).

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об*єкти
нерухомості ,в тому числі житловий
будинок,інші споруди,земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на житловий
будинок,земельну ділянку ,то
спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування. До
спадкоємця переходить лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини. Для набуття права власності
у встановленому законодавством
порядку спадкоємець повинен здійснити
дії,які необхідні для набуття права
власності на визначене нерухоме
майно,зокрема на житловий будинок,іншу
споруду.

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців ,які прийняли
спадщину в порядку ,встановленому
цивільним законодавством.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців,які прийняли спадщину в
порядку,встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

Відсутність у матеріалах справи
постанови нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії-видачі
свідоцтва про право на спадщину
свідчить про недотримання спадкоємцем
встановленого законодавством України
порядку оформлення права на спадщину
та є наслідком відмови у позові.

Усі доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження у суді ,на
правильність висновків суду вони не
впливають ,тому апеляційний суд
вважає,що апеляційну скаргу слід
відхилити як безпідставну , рішення
суду як таке,що відповідає вимогам
закону ,залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Мар'їнського районного
суду Донецької області від 03 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:

Судді: