Провадження №6/761/1158/2014
У Х В А Л А

іменем України

18 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді
Савицького О.А.

при секретарі
Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві подання Старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Байрамова Талята
Рефатовича про надання дозволу на
примусове проникнення до житла ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

21.10.2010 року Шевченківським
районним судом м.Києва ухвалено
рішення у справі за позовом Закритого
акціонерного товариства Страхова
акціонерна фірма «Скіфія» до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, яким позов
задоволено.

10 лютого 2011 року Апеляційний суд
м.Києва рішення Шевченківського
районного суду від 21 жовтня 2010 року
залишив без змін.

На даний час на виконанні у Відділі
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві знаходиться
виконавчий лист по вказаній справі,
виданий Шевченківським районним судом
м.Києва 20.04.2011 року.

Виконавче провадження ВП № 34963813 за
яким проводиться стягнення з ОСОБА_2 на
користь ЗАТ «СКФ «Скіфія» 21256,80 грн.
відкрито держвиконавцем 31.10.2012 року.

Державний виконавець в межах вказаного
виконавчого провадження звернувся до
суду з поданням про надання дозволу на
примусове проникнення до житла
боржника, в якому зазначає, що боржник
ОСОБА_2 не виконав рішення суду в
наданий для добровільного виконання
рішення суду строк, ухиляється від
виконання рішення суду та законних
вимог державного виконавця.

Відповідно до відповіді БТІ м.Києва за
боржником зареєстровано нерухоме
майно, а саме: квартира АДРЕСА_1.

Державний виконавець в поданні
зазначає, що вказана квартира,
відповідно до постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 21.03.2013 року,
підлягає опису та арешту, що здійснити
не виявляється можливим, так як
потрапити до арештованої квартири не
можливо, в зв'язку з тим, що боржник
двері не відчиняє.

За правилом ч.1 ст. 376 ЦПК України,
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника
фізичної особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Подання мотивоване тим, що виникла
необхідність опису й арешту нерухомого
майна боржника для подальшого
виконання рішення суду від 21.10.2010 року,
а у добровільному порядку до
вищезазначеного майна потрапити не
можливо.

Відповідно до положень ст. 30
Конституції України, кожному
гарантується недоторканність житла. Не
допускається проникнення до житла чи
іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду. У
невідкладних випадках, пов'язаних із
врятуванням життя людей та майна чи з
безпосереднім переслідуванням осіб,
які підозрюються у вчиненні злочину,
можливий інший, встановлений законом,
порядок проникнення до житла чи іншого
володіння особи, проведення в них
огляду і обшуку.

Державний виконавець у поданні
посилається на те, що ним двічі
здійснювався вихід до квартири
боржника, про що складено акти від
12.04.2013 року та 13.05.2013 року, однак двері
ніхто не відчинив.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
одним із засобів примусового виконання
є звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Статтею 52 даного закону передбачено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилучені та
примусовій реалізації майна, для чого
необхідно провести опис майна
боржника.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем ще 31.10.2012 року
відкрито виконавче провадження по
виконанню вищезазначеного судового
рішення, проте боржник добровільно
рішення суду не виконав.

Разом з тим з подання та доданих до
нього документів не вбачається, що
боржник ОСОБА_2 перешкоджає
проникненню до квартири АДРЕСА_1.

Державний виконавець навіть не
зазначає чи викликався боржник до ВДВС
з приводу проведення ним виконавчих
дій щодо опису майна боржника, не
надано доказів того, що боржник
повідомлявся про наміри держвиконавця
здійснити опис квартири боржника із
зазначенням дати та часу проведення
вказаних виконавчих дій, для того щоб
боржник перебував за місцем
проживання.

Разом з тим, Акт доданий до подання
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Байрамовим Талятом
Рефатовичем від 13.05.2013 року не містить
часу здійснення виходу держвиконавцем
за адресою проживання боржника, що не
виключає здійснення цього виходу в
робочий час, і може бути причиною
відсутності боржника у вказаній
квартирі, оскільки доказів
попередження боржника про
необхідність бути присутнім в
конкретний час за місцем свого
проживання держвиконавцем не надано.
Крім того вказаний акт складений без
участі понятих.

Копія другого акту, на який є посилання
в поданні, держвиконавцем взагалі не
надана до подання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у
задоволенні даного подання слід
відмовити за відсутністю для цього
законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 19,30 Конституції України, ст.ст. 32, 52
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 293, 294, 376 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити державному виконавцю
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Байрамову Таляту
Рефатовичу у задоволенні подання про
надання дозволу на примусове
проникнення до житла ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: