У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою
ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5,
на заочне рішення Київського районного
суду м. Донецька від 10 жовтня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 27 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що 25 квітня 2008 року з ОСОБА_4
укладено кредитний договір у розмірі 1
598 доларів 51 цент США зі сплатою 11,4 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 22 листопада 2014 року. Взяті
на себе зобов'язання відповідач не
виконав, у зв'язку з чим станом на 5
жовтня 2011 року виникла
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 12 617 доларів 71 цент
США.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість
за кредитним договором у розмірі 12 617
доларів 71 цент США та судові витрати.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 10
жовтня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 27 червня 2013 року, позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто
з ОСОБА_4 на його користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 12 617 доларів 71 цент США.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника - ОСОБА_5, просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суди на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли
правильного висновку про те, що ОСОБА_4
не виконувала зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
утворилася заборгованість, яка нею не
спростована, тому стягнули з неї
указану заборгованість, вірно
визначивши її розмір.

Крім того, пеня і штраф були стягнуті з
відповідача за різні порушення умов
кредитного договору.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_5, відхилити.

Заочне рішення Київського районного
суду м. Донецька від 10 жовтня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 27 червня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта