Справа № 495/1107/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 березня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха
В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Сиротенка
В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Білгород-Дністровському Одеської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2014 року ОСОБА_1, звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом, в якому просив суд визначити
йому додатковий строк, тривалістю 6
місяців, необхідний для прийняття
спадщини, яка залишилася після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_3, яка була власником земельної
ділянки, площею 4,44 га., масив №24,
ділянка №НОМЕР_1, розташованої на
території Миколаївської сільської
ради Білгород-Дністровського району
Одеської області, і яка заповідала йому
вищезазначену земельну ділянку.
Позивач також зазначає, що у
встановлений законом строк не
звернувся до нотаріальної контори з
відповідною заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3, так як не
знав про її смерть, у зв'язку з чим
просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав.

Представник відповідача позов визнав.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що у задоволенні позову
необхідно відмовити, виходячи з
наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, а
також підтверджено письмовими
матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_3 (а.с.4)

Після смерті ОСОБА_3 залишилося
спадкове майно у вигляді земельної
ділянки, площею 4,44 га., масив №24,
ділянка №НОМЕР_1, розташованої на
території Миколаївської сільської
ради Білгород-Дністровського району
Одеської області. (а.с.6-8)

Позивач є отже спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_3. (а.с.9)

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до положень ст. 1272 ЦК
України якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270
цього Кодексу, не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

У відповідності до п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» під час
розгляду справ про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини судам слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Згідно листа завідувача
Білгород-Дністровської державної
нотаріальної контори спадкова справа
після смерті ОСОБА_3 не відкривалася.
(а.с.16)

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених
цим Кодексом.

Як випливає з приписів ст. 55
Конституції України права та свободи
людини і громадянина захищаються
судом. Кожна особа має право, в порядку
встановленому законом, звернутися за
захистом своїх порушених, невизнаних,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Таким чином, з урахуванням того, що в
матеріалах справи відсутня
обґрунтована постанова про відмову
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
зокрема відмови позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
відсутність якої також не заперечував
позивач у судовому засіданні, у суду
відсутні підстави вважати, що його
права якимось чином порушено, не
визнано або якимось чином оспорюється,
що дає підстави, саме з цих підстав
відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 214-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 15, 1216, 1269, 1270, 1272 ЦК
України, п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування»,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя