Справа № 2-16/12
Провадження № 22ц/782/1000/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б., Луганської
В.М.

при секретарі: Аліханян Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кам'янобрідського районного
суду м. Луганська від 07 лютого 2014 року
за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного
кооператива «Темп» та ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2007 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з зазначеним позовом, який
вподальшому ним неодноразово
уточнювався і в обгрунтування якого
він послався на наступні обставини

З 05.05.1992 року і по теперішній час він
є членом автогаражного кооперативу
«Темп», що знаходиться за адресою: м.
Луганськ, пров. Воєнкоматський, 2 та є
власником гаражу № НОМЕР_1. Цей гараж
було збудовано для схову належного
йому на праві власності транспортного
засобу - мотоциклу «Днєпр ІІ». В період
часу з серпня 2004 року по вересень 2005
року його гараж № НОМЕР_1 було
зруйновано, будівельні конструкції
вартістю 16390,00 гривень викрадено,
мотоцикл «Днепр ІІ», 1991 року випуску
вартістю 2500,00 гривень в результаті цих
дій було розукомплектовано і
відновленню даний транспортний засіб
не підлягає. Вказав, що також було
викрадене наступне майно: бочки
залізні - 5 од., загальною вартістю 250,00
грн.; сходи залізні, вартістю 231,31 грн.;
залізо листове - 2 од., загальною
вартістю 668,62 грн.; ресори для а/м
«Волга» - 4 од., загальною вартістю 120,00
грн.; лебідка вантажопідйомністю 1000 кг,
вартістю 165,45 грн.; труба залізна 3/4
дюйма, вартістю 8,40 грн. за 1м загальною
довжиною 88 м на загальну суму 739,20 грн.;
труба залізна 1/2 дюйма, вартістю 6,60 грн
за 1м загальною довжиною 52 м на загальну
суму 343,20 грн.; труба залізна, діаметр 20
см, довжиною 2 м - 3 од., на загальну суму
600,00 грн.; труба залізна, діаметр 8 см,
довжиною 2,2 м вартістю 57,20 грн.; кут
металевий 25x25, вартістю 5,10 грн за 1 м
загальною довжиною 70 м на загальну суму
289,80 грн.; кут металевий 20x20, загальною
довжиною 30 м на загальну суму 75,60 грн;
ліхтар керосиновий, вартістю 13,60 грн.;
ресори АЗЛК - 2 од., загальною вартістю
270,00 грн.; відра оцинковані 12 л - 2 од.,
загальною вартістю 15,94 грн.; відро
оцинковане 10 л вартістю 7,41 грн.; стелаж
металевий, розбірний, вартістю 334,85 грн.;
килимки гумові автомобільні (нові) - 3
од., загальною вартістю 75,00 грн.; горілка
«Руська», ємкість 0.5 л - 20 од., загальною
вартістю 204,00 грн.; метизи (болти, гайки
М8 L, М10 L, М16 L) вартістю 14,76 грн. за 1кг
загальною масою 53 кв. на загальну суму
782,28 гривень; фарба масляна,ємкість 3 л - 4
од., загальною вартістю 101,56 грн.; ялинка
штучна, довжина 1,5 м, вартістю 100,00 грн.;
кабель телевізійний КТВ-1, вартістю 2,64
грн за 1 м, загальною довжиною 1200 м, на
загальну суму 3168,00 грн.; газовий балон,
ємкість 5 л, вартістю 81,59 грн.; дошка
різна, товщина (0,2, 0,25, 0,3 см), 3 куб.м. на
загальну суму 84,00 грн.; брус дерев'яний
160x60мм, довжина 3 м - 10 од., на загальну
суму 246,00 грн.; електрощиток у зборі,
вартістю 85,16 грн; рама віконна зі склом
80x132 см - 2 од., загальною вартістю 456,96
грн.; двері зі склом 80x210 см, вартістю 403,20
грн.; скло віконне 4 мм - 2 од., на загальну
суму 64,00 грн.; пристрої для телеантен АК
- 300 од., вартістю 5,40 грн. за 1 од. на
загальну суму 1620,00 грн.; шлакоблок - 50
од., на загальну суму 102,00 грн.; піщаник 2
куб.м, загальною вартістю 100,00 грн, а
всього майна на загальну суму 11907,68
гривень.

Вказав, що відповідно до Положення
про охорону колективної та приватної
власності на території АГК «Темп» на
адміністрацію кооперативу покладено
обов'язок по забезпеченню належного
збереження майна членів кооперативу.
Також вказав, що у зв'язку з неналежним
виконанням колишнім головою правління
ОСОБА_3 своїх обов'язків, відсутністю
контролю за належним виконанням
обов'язків сторожами, бездіяльністю
ОСОБА_3, який не вжив дієвих заходів для
організації надійної охорони
території кооперативу, відбулося
пошкодження його гаражу та викраденння
майна, що також призвело до погіршення
його стану здоров'я, поставило його
сім'ю у скрутне матеріальне становище,
позбавило нормальних умов існування,
порушено його уклад життя, у зв'язку із
чим йому також заподіяно моральну
шкоду, оцінену в розмірі 10000 гривень.

На протязі розгляду цивільної
справи позивач та його представник
неодноразово уточнювали позовні
вимоги та збільшували їх розмір і в
заяві від 24.12.2013 року ОСОБА_1 остаточно
сформулював свої вимоги та просив суд
про наступне: визнати протиправною
бездіяльність голови правління
кооперативу ОСОБА_2 щодо належної
організації охорони території
кооперативу та стягнути солідарно з
Автогаражного кооперативу «Темп» та
ОСОБА_3 на його, ОСОБА_1, користь 38728,34
грн. в рахунок відшкодування майнової
шкоди, спричиненої внаслідок руйнації
гаражу та викрадення майна, а також
стягнути з відповідача ОСОБА_2 10000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.
Крім того просив стягнути з обох
відповідачів в солідарному порядку
судові витрати.

Рішенням Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська від 07
лютого 2014року у задоволенні уточнених
позовних вимог ОСОБА_1 до Автогаражного
кооперативу «Темп» та ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовлено у зв'язку з
необгрунтованістю

Не погодившись з рішенням суду,
позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги в
повному обсязі, мотивуючи тим, що судом
при ухваленні рішення порушені норми
матеріального та процесуального права
і що висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
учасників процесу, які брали участь у
судовому засіданні апеляційної
інстанції, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає апеляційну скаргу
такою, що не підлягає задоволеннню.

До таких висновків судова колегія
дійшла виходячи з наступного.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 є членом автогаражного
кооперативу «Темп» і власником гаражу
№ НОМЕР_1 розташованого на території
кооперативу. Гаражний кооператив
знаходиться за адресою: м. Луганськ,
пров. Воєнкоматський, 2 (т.1 а.с.85- 86).

Відповідач ОСОБА_2 з лютого 2002 року
і до 31 жовтня 2011 року перебував на
посаді голови правління АГК «Темп».(т.1
а.с.169).

В період з 2004 року по 2007 рік ОСОБА_1
неодноразово звертався до
Кам'янобрідського РВ ЛМУ УМВС України в
Луганській області з заявами про
скоєння злочинів, пов'язаних з
руйнуванням належного йому гаражу та
розкраданням майна, що зберігалося в
зазначеному гаражі (т.1 а.с.204)

За фактом крадіжки майна, яке
належало ОСОБА_1 і знаходилося
безпосередньо в його гаражі № НОМЕР_1,
розташованому в АГК «Темп», було
визнано винним гр. ОСОБА_4, що
підтверджується вироком
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська від 15.06.2006 року, згідно з яким
ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення волі. Як
вбачається з вироку суду, з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 було стягнуто
матеріальну шкоду в розмірі 15936,86 грн.
(т.1 а.с.112-114). Будь-яких інших осіб,
причетних до руйнування належного
ОСОБА_1 гаражу та розкрадання майна,
правоохоронними органами не
встановлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що ані статутом, ані
органом управління автогаражного
кооперативу в межах наданої
компетенції не передбачено обов'язку
кооперативу по охороні
автотранспортних засобів та іншого
особистого майна членів кооперативу
або по їх схову, а тому в даному випадку
відсутні підстави для покладення на
АГК «Темп» обов'язку по відшкодуванню
спричиненої ОСОБА_1 матеріальної шкоди,
як відсутні підстави для покладення
такого обов'язку і на відповідача
ОСОБА_2, як голову правління
кооперативу, з огляду на ту обставину,
що матеріали справи не містять
об'єктивних та беззаперечних доказів,
які б підтверджували його причетність
до розкрадання особистого майна ОСОБА_1
та навмисного завдання шкоди
останньому. З огляду на відсутність
підстав щодо покладення на відповідача
ОСОБА_2 обов'язку по відшкодуванню
матеріальної шкоди, суд першої
інстанції дійшов висновку і стосовно
відсутності підстав для покладення на
ОСОБА_2 обов'язку по відшкодуванню
моральної шкоди.

Крім того, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_1 не надав
достатніх та об'єктивних доказів на
підтвердження тієї обставини, що
перелічене в уточненому позові майно
дійсно знаходилося у гаражі саме в тій
кількості і за тим переліком, які
зазначені позивачем.

Судова колегія погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.936 ЦК України за
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Згідно зі ст. 937 ЦК України договір
зберігання укладається у письмовій
формі у випадках, встановлених статтею
208 цього Кодексу.

Договір зберігання, за яким
зберігач зобов'язується прийняти річ
на зберігання в майбутньому, має бути
укладений у письмовій формі, незалежно
від вартості речі, яка буде передана на
зберігання.

Письмова форма договору вважається
дотриманою, якщо прийняття речі на
зберігання посвідчене розпискою,
квитанцією або іншим документом,
підписаним зберігачем.

Прийняття речі на зберігання може
підтверджуватися видачею
поклажодавцеві номерного жетона,
іншого знака, що посвідчує прийняття
речі на зберігання, якщо це встановлено
законом, іншими актами цивільного
законодавства або є звичним для цього
виду зберігання.

Відповідно до ст. 977 ЦПК України,
якщо зберігання автотранспортних
засобів здійснюється суб'єктом
підприємницької діяльності, такий
договір є публічним. За договором
зберігання транспортного засобу в
боксах та гаражах, на спеціальних
стоянках зберігач зобов'язується не
допускати проникнення в них сторонніх
осіб і видати транспортний засіб за
першою вимогою поклажодавця. Договір
зберігання транспортного засобу
поширюється також на відносини між
гаражно-будівельним чи гаражним
кооперативом та їх членами, якщо інше
не встановлено законом або статутом
кооперативу.

Пунктом 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 28 червня 1991
року № 5 «Про практику розгляду судами
справ, пов'язаних з діяльністю
гаражно-будівельних кооперативів»
визначено, що при розгляді вимог до ГБК
про відшкодування шкоди, заподіяної
членам кооперативу крадіжкою або
пошкодженням автотранспортних
засобів, що знаходились у гаражах, суди
повинні виходити з того, що позовні
вимоги можуть бути задоволені лише за
умови, коли статутом ГБК або його
органом управління в межах наданої
компетенції передбачено обов'язок
кооперативу по охороні
автотранспортних засобів членів
кооперативу або по їх схову. У випадках
прийняття ГБК на себе обов'язку по
охороні автотранспортних засобів він
відповідає за заподіяну цьому майну
шкоду в разі неналежного виконання
зазначеного обов'язку з вини персоналу
кооперативу за правилами ст..441 ЦК в ред.
1963року.

Із змісту зазначених норм діючого
законодавства та положень Постанови
Пленуму Верховного Суду України
випливає, що покладення на гаражний
кооператив обов'язку по відшкодуванню
завданої членам кооперативу шкоди
внаслідок пошкодження або крадіжки
належних їм автотранспортних засобів
чи іншого особистого майна, може мати
місце лише у тому разі, якщо кооператив
взяв на себе зобов'язання по охороні
автотранспортних засобів та іншого
особистого майна членів кооперативу
або по їх схову.

В матеріалах справи відсутні
будь-які докази, які б підтверджували
ту обставину, що між ОСОБА_1 та АГК
«Темп» укладався договір зберігання
автотранспортного засобу або іншого
особистого майна позивача. Положення
Статуту АГК «Темп» не містять свідчень
про взяття на себе кооперативом
зобов'язання по охороні
автотранспортних засобів чи іншого
особистого майна членів кооперативу,
або по їх схову. Не містить таких
свідчень і Положення про охорону
колективної та приватної власності на
території автогаражного кооперативу
«Темп», затвердженого загальними
зборами членів кооперативу 23.02.2002 року.

Так із змісту зазначеного
Положення (т.1 а.с.146-147) вбачається, що
кооператив взяв на себе зобов'язання
лише по збереженню майна, яке
знаходиться у колективній власності.
Будь-яких зобов'язань кооперативу по
збереженню майна, що перебуває у
приватній власності його членів
вказане Положення не передбачає.

Враховуючи зазначені обставини
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
відсутності підстав для покладення на
відповідачів - автогаражний кооператив
«Темп» та ОСОБА_2 обов'язку по
відшкодуванню шкоди, заподіяної майну
ОСОБА_1, як і щодо відсутності підстав
для покладення обов'язку на ОСОБА_2 по
відшкодуванню завданої ОСОБА_1
моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
були предметом дослідження суду першої
інстанції і обгрунтовано відхилені як
такі що не підтверджуються належними
доказами та не грунтуються на вимогах
діючого законодавства та положеннях
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 28 червня 1991 року № 5 «Про
практику розгляду судами справ,
пов'язаних з діяльністю
гаражно-будівельних кооперативів».

Зокрема доводи апелянта стосовно
того, що суд безпідставно не взяв до
уваги наявні в матеріалах справи
квитанції та накладні на придбання
матеріальних цінностей у якості
належних доказів на підтвердження
розміру спричиненої шкоди, не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки на
багатьох квитанціях відсутні належні
реквізити щодо особи покупця, ціни
товару, відсутні печатки та штампи, а
також у якості покупців зазначені
прізвища інших осіб, а не позивача. З
огляду на зазначені обставини, а також
враховуючи, що кількість матеріальних
цінностей, зазначених в квитанціях,
чеках та накладних, наданих позивачем,
не відповідає переліку визначених ним
в уточненому позові викрадених речей,
судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що зазначені квитанції
та накладні слід оцінювати критично, і
що вони не можуть бути визнані
належними, достатніми та
беззаперечними доказами на
підтвердження розміру завданої шкоди.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що суд першої інстанції
безпідставно не взяв до уваги у якості
належних доказів на підтвердження як
факту, так розміру спричиненої
матеріальної шкоди показання свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, також не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
показання вказаних свідків не містять
конкретних відомостей стосовно
кількості та безпосередніх зовнішніх
властивостей матеріальних цінностей,
які вони бачили у гаражі ОСОБА_1, як не
містять конкретних відомостей
стосовно того, які саме матеріальні
цінності були викрадені з гаражу
позивача і коли саме це сталося, а
свідок ОСОБА_8 пояснив , що про
пошкодження гаражу ОСОБА_1 та про
викрадення речей з гаражу йому стало
відомо від самого позивача і він,
ОСОБА_8, особисто не бачів хто саме
здійснив пошкодження гаражу позивача і
викрав майно. Таким чином, показання
зазначених свідків обгрунтовано не
взяті судом першої інстанції до уваги у
якості належних та достатніх доказів
на підтвердження тих обставин, на які
позивач ОСОБА_1 посилається як на
підставу своїх позовних вимог.

З огляду на наведене, судова
колегія вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з додержанням вимог
діючого законодавства і підстав для
його скасування або зміни за доводами
апеляційної скарги немає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 304,307,308, 313, 314,315 ЦПК України, судова
клегія,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська від 07
лютого 2014 року - залишити без змін .

Ця ухвала апеляційного суду
набирає чинності негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий:

Судді: