Єдиний унікальний номер 249/2109/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3335/2014
головуючий в I інстанції Дністрян О.М.
суддя доповідач Безрученко Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Краснощокової
Н.С.

суддів Безрученко Ю.О.,
Могутової Н.Г.

при секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Шахтарського
міськрайонного суду від 11 вересня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування
процесуальних документів та копії
кримінальної справи, зобов'язання
повернути гонорар та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про витребування процесуальних
документів та копії кримінальної
справи, зобов'язання повернути гонорар
та відшкодування моральної шкоди. Свої
вимоги обґрунтувала тим, що рішенням
Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
їй було відмовлено в порушенні
дисциплінарного провадження відносно
адвоката ОСОБА_2 по її скарзі у зв'язку з
відсутністю підстав для притягнення
його до дисциплінарної
відповідальності. Позивачка зазначила,
що на початку листопада 2011 року вона
прибула в ІТЗ м. Амвросіївка, адвокат
ОСОБА_2, не надав їй кваліфікованої
допомоги, скористався її довірою до
нього та її юридичною необізнаністю,
ввів її в оману з ознайомленням
кримінальної справи, а саме заявив, що
слідчий дозволив йому зняти копію з
матеріалів кримінальної справи, а
потім він принесе їй, а їй необхідно
було підписати ст. 218, що вона і зробила,
але більше вона адвоката не бачила і
обіцяну копію кримінальної справи він
їй так і не віддав, а їй перешкоджають в
ознайомленні з матеріалами
кримінальної справи. Також зазначила,
що 08 лютого 2012 року в судовому
засіданні адвокат ОСОБА_2 попросив у
неї обвинувальний висновок, що був їй
вручений в СІЗО №7 м. Маріуполя 23 січня
2012 року, і не дочекавшись закінчення
судового засідання вийшов із зали суду
і більше вона його не бачила. Просила
суд витребувати у відповідача
процесуальні документи: обвинувальний
висновок та копію кримінальної справи
№ 53-13815, зобов'язати його повернути
гонорар та стягнути на відшкодування
моральної шкоди 50 000,00 грн., оскільки він
не надав їй правової допомоги в
оформленні процесуальних документів,
клопотань, скарг, заяв ,адвокатських
запитів.

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду від 11 вересня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про витребування процесуальних
документів та копії кримінальної
справи, зобов'язання повернути гонорар
та відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позов в повному
обсязі.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з'явилась, про час і місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином листом і судовою
повісткою (а.с.155), що не перешкоджає
розгляду справи відповідно до ст. 305 ЦПК
України.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином листом і судовою повісткою
(а.с.156), що не перешкоджає розгляду
справи відповідно до ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що в
судовому засіданні не встановлено
фактів неналежного виконання
професійних обов'язків адвокатом
ОСОБА_2 під час захисту ОСОБА_1

З таким висновком суду в оскаржуваній
його частині можна погодитися.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Так, відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній його частині зазначеним
вимогам закону відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до договору №64 від 02
листопада 2011 року, укладеного між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на надання правової
допомоги матері - ОСОБА_1, адвокат
зобов'язався надати комплекс
адвокатських послуг, що пов'язані з її
захистом при надання правової допомоги
в СВ Амвросіївського РВ УМВС.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку про те, що актами цивільного
законодавства України надано право
сторонам договору самим обирати спосіб
та порядок врегулювання спірних питань
щодо виконання умов договору, зокрема
відповідальність за невиконання умов
договору.

ОСОБА_1 не є стороною договору №64 від 02
листопада 2011 року, який укладено сааме
між її сином ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_2 на надання правової допомоги
матері.

Тому, ОСОБА_1 не є належним позивачем
щодо стягнення збитків за договором №64
від 02 листопада 2011 року, тому доводи
апеляційної скарги про повернення
гонорару не ґрунтуються на умовах
договору.

Щодо доводів апеляційної скарги в
частині зобов'язання ОСОБА_2 повернути
ОСОБА_1 копії обвинувального висновку
та копії матеріалів кримінальної
справи, як її власність, то такі доводи
не підтверджені жодним доказом, що саме
ОСОБА_2 утримує в себе зазначені
документі, що відповідає положенням
частини першої статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України,
відповідно до положень якої кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Напроти, відповідач ОСОБА_2, в
обґрунтування своїх заперечень надав
рішення дисциплінарної палати
Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 05 жовтня 2012 року по
скарзі ОСОБА_1, яким в порушенні
дисциплінарної справи відносно
адвоката ОСОБА_2 відмовлено у зв'язку з
відсутністю підстав для притягнення
його дисциплінарної відповідальності.

Крім того, з цього рішення Донецької
обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 05 жовтня 2012 року
вбачається, що ОСОБА_2 не притримує у
себе ні копію обвинувального висновку,
ані копії кримінальної справи.

Більш того, ОСОБА_1 не позбавлена
можливості в порядку кримінального
судочинства отримати зазначені
документи у встановленому порядку при
розгляді саме кримінальної справи,
заявив про це відповідне клопотання.

Щодо доводів апеляційної скарги в
частині стягнення моральної шкоди, то
вони є необґрунтованими, оскільки вина
ОСОБА_2 та його неправомірні дії чи
бездіяльність апелянтом не доведено ні
в суді першої інстанції, ні в
апеляційному суді, що відповідає
положенням частині першої статті 1167
Цивільного кодексу України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Тому, у відповідності до вимог ст. ст. 212
- 215 ЦПК України суд першої інстанції на
зазначені положення закону уваги
звернув; належним чином з'ясував
обставини справи, дав правову оцінку
зібраним у справі доказам.

За вказаних обставин, апеляційний суд
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного
суду від 11 вересня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Судді: