У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 12 лютого
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П.,
Завгородньої І.М.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Рівненського
міського суду від
17 травня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 21 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою, в
якій просила переглянути у зв'язку із
новоявленими обставинами рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 17 травня 2012
року в цивільній справі за її позовом
до ОСОБА_5 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
скасувати його та ухвалити нове, яким
задовольнити її вимоги у повному
обсязі.

В обґрунтування заяви зазначала, що
рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 квітня 2013 року
залишено без змін рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 18 жовтня 2012
року, яким усунуто ОСОБА_5 від права на
спадкування спадщини, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 на даний
час не може претендувати на спадщину,
яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, та
не може набувати на неї право власності
і вважаючи цю обставину нововиявленою,
просила задовольнити заяву

Рішенням Рівненського міського суду
від 04 липня 2013 року заяву ОСОБА_4
задоволено.

Скасовано рішення Рівненського
міського суду від 17 травня 2012 року та
ухвалено нове, яким визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину від 20
січня 2009 року, а саме, на 51/100 частину
домоволодіння, яке розташоване по
АДРЕСА_1, видане ОСОБА_5, як спадкоємиці
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 21 жовтня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано, заяву ОСОБА_4 залишено без
задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду,
залишити в силі рішення місцевого суду
від 04 липня 2013 року, мотивуючи свою
вимогу порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 та
ухвалюючи нове рішення про задоволення
її позову до ОСОБА_5 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину, суд першої інстанції виходив
з того, що скасування рішення суду
апеляційної інстанції від 10 грудня 2012
року й залишення судом касаційної
інстанції в силі рішення Рівненського
міського суду від 18 жовтня 2012
року є нововиявленою обставиною.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та залишаючи без задоволення
заяву ОСОБА_4 про перегляд судового
рішення у зв'язку із новоявленими
обставинами, апеляційний суд виходив з
того, що обставини, які виникли чи
змінилися після ухвалення судового
рішення й не могли бути враховані судом
при ухваленні судового рішення, не є
новоявиявленими, а є новими
обставинами і можуть бути підставою
для пред'явлення ОСОБА_4 нового позову.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Так, перегляд судових рішень і зв'язку з
нововиявленими обставинами - це
самостійний вид перевірки законності й
обґрунтованості ухваленого рішення з
певних підстав, передбачених ст. 361 ЦПК
України.

За змістом ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставою для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є,
зокрема, істотні для справи обставини,
які існували, але не були і не могли
бути відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Правильно встановивши обставини
справи та застосувавши норми
процесуального права, апеляційний суд
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині також не можуть
бути визнані як підстава для
призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
ухвалу апеляційного суду Рівненської
області від 21 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня