Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/125/14
Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Пільщик Л.В.

суддів : Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.

при секретарі Евальд Д.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2012 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Згода»,
ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАМІТА-2008»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТАТІС БІЗНЕС»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІНВЕСТКРЕДИТ»,
Орендного підприємства «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації», треті особи:
Арбітражний керуючий Нікітенко Микита
Олександрович, приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, про
визнання правочинів недійсними та
витребування майна із чужого
незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (далі - ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк») звернулось до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Згода»,
ОСОБА_2, ТОВ «РАМІТА-2008», ТОВ «ТАТІС
БІЗНЕС», ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ», орендного
підприємства «Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації», треті
особи: арбітражний керуючий
Нікітенко М.О., приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, про
визнання правочинів недійсними,
витребування майна із чужого
незаконного володіння.

Зазначало, що З0 березня 2006 року між
Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком,
правонаступником якого є ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», та ТОВ
«Фірма «Згода» було укладено кредитний
договір про відкриття кредитної лінії
(далі - Кредитний договір від З0
березня 2006 року), за яким банк
надав позичальнику кредит шляхом
відкриття відновлюваної кредитної
лінії в розмірі, що не може
перевищувати 2 млн. грн., на виробничі
потреби на строк до 29 березня 2009 року.

14 лютого 2007 року між ним і ТОВ «Фірма
«Згода» укладений кредитний договір
про відкриття мультивалютної
кредитної лінії, згідно з умовами якого
товариству відкрито відновлювальну
кредитну лінію у сумі 15 млн. грн. зі
сплатою за користування кредитом 17 %
річних при кредитуванні у національній
валюті, 11,7 % річних при кредитуванні у
доларах США або Євро та кінцевим
терміном погашення до 07 лютого 2012 року.

Крім того, позичальник зобов'язався
щомісячно сплачувати комісійну
винагороду в розмірі 0,01 % від ліміту
кредитної лінії, сплата якої
здійснюється у гривні. На забезпечення
виконання умов цього кредитного
договору 14 лютого 2007 року між ним та ТОВ
«Фірма «Згода» був укладений договір
застави, згідно з яким банку було
передано у заставу обладнання, що
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, 6а, а також іпотечний
договір, за яким банку в іпотеку
передано виробничу базу, що
знаходиться за тією ж адресою.

15 листопада 2007 року між ним і ТОВ
«Згода» був укладений кредитний
договір про відкриття мультивалютної
кредитної лінії, згідно з умовами якого
позичальнику відкрито відновлювальну
кредитну лінію у сумі 10 065 284, 50 грн. зі
сплатою за користування кредитом 20,5 %
річних при кредитуванні у національній
валюті, 13 % річних при кредитуванні у
доларах США, 12,5 % річних при
кредитуванні в Євро та кінцевим
терміном погашення до 07 листопада 2010
року, а також зі сплатою комісійної
винагороди у розмірі 0,01 % від ліміту
кредитної лінії, сплата якої
здійснюється у гривні. На забезпечення
виконання умов даного договору 15
листопада 2007 року між ним та ТОВ «Фірма
«Згода» був укладений договір застави,
згідно з яким банку в заставу було
передано обладнання на суму 1 900 000 грн.,
яке знаходиться за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе-6а, та
договір застави, згідно з умовами якого
банку в заставу передано обладнання на
суму 970 000 грн., яке знаходиться за тією ж
адресою.

Рішеннями господарського суду
Запорізької області від 04 листопада 2009
року, від 11 листопада 2009 року, від 18
січня 2010 року, які набрали законної
сили, з ТОВ «Фірма «Згода» на їх користь
за вказаними кредитними договорами
стягнуто борг на загальну суму 29 924 434,98
грн., 57 581,39 доларів США, 1 440,87 Євро.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 11 лютого 2010
року порушено справу про банкрутство
ТОВ «Фірма «Згода», а постановою цього
ж суду від 15 лютого 2010 року ТОВ «Фірма
«Згода» визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Нікітенка М.О.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16 червня 2010 року постанову
господарського суду Запорізької
області від 15 лютого 2010 року скасовано,
провадження у справі про банкрутство
ТОВ «Фірма «Згода» припинено.

За період з моменту визнання ТОВ «Фірма
«Згода» банкрутом до дня скасування
Вищим господарським судом України
постанови господарського суду
Запорізької області від 15 лютого 2010
року про банкрутство, майно, що
перебувало у банку в заставі та
іпотеці, у порушення вимог чинного
законодавства України, було
неодноразово відчужено на користь
інших осіб без згоди банка, як
заставодержателя.

У зв'язку з наведеним, ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» просило визнати недійсними:
договори купівлі-продажу від 26 березня
2010 року, укладені між ТОВ «Фірма
«Згода» та ОСОБА_2; договори дарування
від 01 квітня 2010 року, укладені між
ОСОБА_2 та ТОВ «РАМІТА-2008»; договори
купівлі-продажу від З0 квітня 2010 року,
укладені між ТОВ «РАМІТА-2008» та ТОВ
«ТАТІСС БІЗНЕС»; іпотечні договори від
10 червня 2010 року, укладені між ТОВ
«ТАТІСС БІЗНЕС» та ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ».
Витребувати від ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС»
спірне нерухоме майно, на яке визнати
право власності за ТОВ «Фірма «Згода».
Зобов'язати орендне підприємство
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації» протягом 5 днів з
моменту набрання рішенням законної
сили скасувати реєстраційні записи,
якими право власності на спірне майно
зареєстровано за ОСОБА_2, за ТОВ
«РАМІТА-2008», за ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС», та
зареєструвати право власності на це
майно за ТОВ «Фірма «Згода».
Зобов'язати приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 протягом 5 днів з моменту
набрання рішенням законної сили
поновити записи у Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна та Державному реєстрі іпотек із
заміною найменування іпотекодавця на
ТОВ «Фірма «Згода», які існували до
моменту укладення ліквідатором ТОВ
«Фірма «Згода» Нікітенком М.О. та
ОСОБА_2 договорів купівлі-продажу
нерухомого майна, раніше переданого в
іпотеку ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» на
підставі нотаріального посвідченого
іпотечного договору №47/3/07ін/О від 14
червня 2007 року.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 22
лютого 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 14 червня 2012 року, у
задоволенні позову ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» відмовлено ( а. с. 127-130,203-206 т. 3 ).

На вказані судові рішення ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» подало
касаційну скаргу, яка задоволена
рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2012 року. Рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 22 лютого 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 14 червня 2012 року скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
задоволено. Визнано недійсними:
договори купівлі-продажу нерухомого
майна, що знаходиться за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе-6а,
укладені 26 березня 2010 року між ТОВ
«Фірма «Згода» в особі ліквідатора
Нікітенка М.О. і ОСОБА_2; договори
дарування нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе-6а, укладені 01 квітня
2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «РАМІТА-2008»;
договори купівлі-продажу нерухомого
майна, що знаходиться за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе-6а,
укладені 30 квітня 2010 року між ТОВ
«РАМІТА-2008» і ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС»;
договори іпотеки нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе-6а, укладені 10 червня
2010 року між ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС» та ТОВ
«ІНВЕСТКРЕДИТ». Витребувано від ТОВ
«ТАТІСС БІЗНЕС» нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе-6а, і право власності
на нього визнано за ТОВ «Фірма «Згода».
Зобов'язано орендне підприємство
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації» скасувати відповідні
записи про реєстрацію права власності
на вказане нерухоме майно й
зареєструвати право власності на нього
за ТОВ «Фірма «Згода». Зобов'язано
приватного нотаріуса Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
поновити записи в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна та Державному реєстрі іпотек із
заміною іпотекодавця на ТОВ «Фірма
«Згода», які існували до моменту
укладення ліквідатором ТОВ «Фірма
«Згода» Нікітенком М.О. і ОСОБА_2
договорів купівлі-продажу нерухомого
майна, раніше переданого в іпотеку ПАТ
«ПРОМІНВЕСТБАНК» на підставі Договору
іпотеки від 14 червня 2007 року. Стягнуто
солідарно з ТОВ «Фірма «Згода», ОСОБА_2,
ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС» на користь ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» судові
витрати ( а. с. 222-224,241-249 т. 3 ).

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
Верховного Суду України з заявою про
перегляд рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2012 року по даній
справі у зв'язку із неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, яка допущена до
провадження Верховного Суду України (
а. с. 251-405 т. 3 ).

Постановою Верховного Суду України від
27 березня 2013 року у задоволенні заяви
ОСОБА_2 відмовлено ( а. с. 440-445 т. 3 ).

У квітні 2013 року арбітражний керуючий
Нікітенко М.О. звернувся до Верховного
Суду України із заявою про перегляд
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2012 року
по даній справі, у зв'язку із
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, яка допущена
до провадження Верховного Суду України
( а. с. 445-572 т. 3 ).

Постановою Верховного Суду України від
26 червня 2013 року заяву арбітражного
керуючого Нікітенка М.О. задоволено.
Рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2012 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду касаційної інстанції (
а. с. 593-599 т. 3 ).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року
касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» задоволено частково. Ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 14 червня 2012 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції ( а. с. 649-655 т. 3 ).

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду Запорізької області
суддю-доповідача, вислухавши доводи
представника ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» за довіреністю Радзівіла А.В.,
заперечення керівника ТОВ «Фірма
«Згода», розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

За змістом статті 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднаковго застосування
судом ( судами ) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою практику у відповідність
із рішенням Верховного Суду України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, установлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що З0
березня 2006 року між Акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком, правонаступником якого є ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», та
позичальником ТОВ «Фірма «Згода» було
укладено кредитний договір про
відкриття кредитної лінії (далі -
Кредитний договір від З0 березня 2006
року), за яким банк надав
позичальнику кредит шляхом відкриття
відновлюваної кредитної лінії в
розмірі, що не може перевищувати 2 млн.
грн., на виробничі потреби на строк до 29
березня 2009 року.

14 лютого 2007 року між позивачем і ТОВ
«Фірма «Згода» укладений кредитний
договір про відкриття мультивалютної
кредитної лінії, згідно з умовами якого
товариству відкрито відновлювальну
кредитну лінію у сумі 15 млн. грн. зі
сплатою за користування кредитом 17 %
річних при кредитуванні у національній
валюті, 11,7 % річних при кредитуванні у
доларах США або Євро та кінцевим
терміном погашення до 07 лютого 2012 року.

Крім того, позичальник зобов'язався
щомісячно сплачувати комісійну
винагороду в розмірі 0,01 % від ліміту
кредитної лінії, сплата якої
здійснюється у гривні. На забезпечення
виконання умов цього кредитного
договору 14 лютого 2007 року з ТОВ «Фірма
«Згода» був укладений договір застави,
згідно з яким банку було передано у
заставу обладнання, що знаходиться за
адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне
шосе, 6а, а також іпотечний договір, за
яким банку в іпотеку передано
виробничу базу, що знаходиться за тією
ж адресою.

15 листопада 2007 року між позивачем і ТОВ
«Згода» був укладений кредитний
договір про відкриття мультивалютної
кредитної лінії, згідно з умовами якого
позичальнику відкрито відновлювальну
кредитну лінію у сумі 10 065 284, 50 грн. зі
сплатою за користування кредитом 20,5 %
річних при кредитуванні у національній
валюті, 13 % річних при кредитуванні у
доларах США, 12,5 % річних при
кредитуванні в Євро та кінцевим
терміном погашення до 07 листопада 2010
року, а також зі сплатою комісійної
винагороди у розмірі 0,01 % від ліміту
кредитної лінії, сплата якої
здійснюється у гривні. На забезпечення
виконання умов даного договору 15
листопада 2007 року між ним та ТОВ «Фірма
«Згода» був укладений договір застави,
згідно з яким банку в заставу було
передано обладнання на суму 1 900 000 грн.,
яке знаходиться за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе-6а, та
договір застави, згідно з умовами якого
банку в заставу передано обладнання на
суму 970 000 грн., яке знаходиться за тією ж
адресою.

Рішеннями господарського суду
Запорізької області від 04 листопада 2009
року, від 11 листопада 2009 року, від 18
січня 2010 року, які набрали законної
сили, з ТОВ «Фірма «Згода» на користь
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
стягнуто заборгованість за кредитними
договорами на загальну суму 29 924 434,98
грн., 57581,39 доларів США, 1 440,87 Євро.

11 лютого 2010 року ухвалою
господарського суду Запорізької
області порушено справу про
банкрутство ТОВ «Фірма «Згода», а
постановою цього ж суду від 15 лютого 2010
року ТОВ «Фірма «Згода» визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором призначено
арбітражного керуючого Нікітенка М.О.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16 червня 2010 року постанову
господарського суду Запорізької
області від 15 лютого 2010 року скасовано,
провадження у справі про банкрутство
ТОВ «Фірма «Згода» припинено.

За період з моменту визнання ТОВ «Фірма
«Згода» банкрутом до дня скасування
Вищим господарським судом України
постанови господарського суду
Запорізької області від 15 лютого 2010
року про банкрутство, майно, що
перебувало у банку в заставі та іпотеці
було неодноразово відчужено на користь
інших осіб без згоди банка, як
заставодержателя.

У зв'язку з наведеним, ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» просило визнати недійсними:
договори купівлі-продажу від 26 березня
2010 року, укладені між ТОВ «Фірма
«Згода» та ОСОБА_2; договори дарування
від 01 квітня 2010 року, укладені між
ОСОБА_2 та ТОВ «РАМІТА-2008»; договори
купівлі-продажу від З0 квітня 2010 року,
укладені між ТОВ «РАМІТА-2008» та ТОВ
«ТАТІСС БІЗНЕС»; іпотечні договори від
10 червня 2010 року, укладені між ТОВ
«ТАТІСС БІЗНЕС» та ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ».
Витребувати від ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС»
спірне нерухоме майно, на яке визнати
право власності за ТОВ «Фірма «Згода».
Зобов'язати орендне підприємство
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації» протягом 5 днів з
моменту набрання рішенням законної
сили скасувати реєстраційні записи,
якими право власності на спірне майно
зареєстровано за ОСОБА_2, за ТОВ
«РАМІТА-2008», за ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС», та
зареєструвати право власності на це
майно за ТОВ «Фірма «Згода».
Зобов'язати приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 протягом 5 днів з моменту
набрання рішенням законної сили
поновити записи у Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна та Державному реєстрі іпотек із
заміною найменування іпотекодавця на
ТОВ «Фірма «Згода», які існували до
моменту укладення ліквідатором ТОВ
«Фірма «Згода» Нікітенком М.О. та
ОСОБА_2 договорів купівлі-продажу
нерухомого майна, раніше переданого в
іпотеку ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» на
підставі нотаріального посвідченого
іпотечного договору №47/3/07ін/О від 14
червня 2007 року.

Відмовляючи у задоволенні позову про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу від 26 березня 2010 року,
укладених між ТОВ «Фірма «Згода» та
ОСОБА_2; договорів дарування від 01
квітня 2010 року, укладених між ОСОБА_2 та
ТОВ «РАМІТА-2008», суд першої інстанції
обґрунтовано виходив із того, що
іпотека та застава майна припинилися у
зв'язку із банкрутством та відкриттям
ліквідаційної процедури щодо боржника
ТОВ «Фірма «Згода», а тому підстави для
визнання оспорюваних правочинів
недійсними відсутні. Крім того, суд
вказав, що правом витребування майна
від добросовісного набувача наділений
лише власник, а ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» не
є власником спірного майна, тому
вказане майно не може бути витребувано
від добросовісного набувача, якщо воно
було продане у порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Вказаний висновок відповідає
фактичним обставинам справи,
узгоджується з нормами матеріального
права, тому підстав для скасування
судового рішення в цій частині колегія
суддів не вбачає.

Судами установлено, що ПАТ
«ПРОМІНВЕСТБАНК» як іпотекодержатель
спірного майна згоди на укладення
договорів купівлі-продажу з боку ТОВ
«Фірма «Згода» в особі ліквідатора
Нікітенка М.О. на користь ОСОБА_2,
договорів дарування з боку ОСОБА_2 на
користь ТОВ «РАМПА-2008» не давав.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про іпотеку» іпотекодавепь має право
володіти та користуватись предметом
іпотеки відповідно до його цільового
призначення, якщо інше не встановлено
цим Законом, однак він не має права без
згоди іпотекодержателя, зокрема,
відчужувати предмет іпотеки.

Правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним (частина
третя статті 12 Закону України «Про
іпотеку»).

Між тим, умови та порядок відновлення
платоспроможності суб'єкта
підприємницької діяльності-боржника
або визнання його банкрутом та
застосування ліквідаційної процедури,
повного або часткового задоволення
вимог кредиторів установлює Закон
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом». Відчуження
майна, переданого в іпотеку, під час
проведення ліквідаційної процедури
здійснюється в порядку, визначеному
цим Законом.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(у редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин)
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

З дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури скасовується арешт,
накладений на майно боржника,
визнаного банкрутом, чи інші обмеження
щодо розпорядження майном такого
боржника (пункт 6 частини першої статті
23 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (у редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин).

При цьому згоди іпотекодержателя на
відчуження предмета іпотеки за
договором, що укладається під час
ліквідаційної процедури боржника, яка
здійснюється в межах справи про
банкрутство, положеннями Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (у редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин) не передбачено.

При вирішенні спору з'ясовано, що 11
лютого 2010 року ухвалою господарського
суду Запорізької області порушено
справу про банкрутство ТОВ «Фірма
«Згода», а постановою цього ж суду від 15
лютого 2010 року ТОВ «Фірма «Згода»
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Нікітенка М.О.

12 березня 2010 року у друкованому
виданні «Емісія-інформ» № 31 було
оприлюднено оголошення про проведення
ліквідаційної процедури ТОВ «Фірма
«Злагода» та проведення відкритих
торгів ( аукціону ) з реалізації
нерухомого майна банкрута, яке
знаходиться по вул. Південне шосе-6а у м.
Запоріжжі.

Відкриті торги відбулися 25 березня 2010
року. Переможцем було визнано ОСОБА_2,
який запропонував найбільшу ціну - 4 205
000 грн. 25 березня 2010 року між ОСОБА_2 та
ТОВ «Фірма «Згода» в особі
арбітражного керуючого Нікітенка М.О.
було укладено п'ять нотаріально
посвідчених договорів купівлі-продажу
майна боржника, право на яке
зареєстроване за покупцем 30 березня 2010
року.

01 квітня 2010 року спірне нерухоме майно
ОСОБА_2 за нотаріально посвідченими
угодами подарував ТОВ «РАМІТА-2008».

Постановою Вищого господарського суду
України від 16 червня 2010 року постанову
господарського суду Запорізької
області від 15 лютого 2010 року скасовано,
провадження у справі про банкрутство
ТОВ «Фірма «Згода» припинено.

Таким чином, відчуження спірного майна
відбулося у період ліквідаційної
процедури боржника - ТОВ «Фірма
«Злагода», тому суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що за
положеннями Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не передбачено згоди іпотекодержателя
на відчуження предмета іпотеки за
договором, що укладається під час
ліквідаційної процедури.

За змістом частини другої статті 16,
статті 215 ЦК України одним із способів
захисту порушеного права є визнання
недійсним правочину, укладеного з
недодержанням вимог, установлених
частинами першою-третьою, п'ятою,
шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі
правові наслідки недійсності
правочину. Зокрема, кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування, якщо законом не
встановлені особливі умови їх
застосування або особливі правові
наслідки окремих видів недійсних
правочинів.

Реституція як спосіб захисту
цивільного права (частина перша статті
216 ЦК України) застосовується лише в
разі наявності між сторонами
укладеного договору, який є нікчемним
чи який визнано недійсним. У зв'язку із
цим вимога про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, за правилами реституції
може бути пред'явлена тільки стороні
недійсного правочину.

Положення частини першої статті 216 ЦК
України не може застосовуватись як
підстава позову про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, яке було відчужене третій
особі. Не підлягають задоволенню
позови власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину.

Права особи, яка вважає себе власником
майна, не підлягають захистові шляхом
задоволення позову до набувача з
використанням правового механізму,
установленого статтями 215,216 ЦК України.
Такий захист можливий лише шляхом
задоволення віндикаційного позову,
якщо для цього існують підстави,
передбачені статтею 388 ЦК України, які
дають право витребувати в набувача це
майно.

Разом із тим віндикація як спосіб
захисту права власності
застосовується, коли власник фактично
позбавлений можливості володіти й
користуватися належним йому майном.
Отже, право на звернення до суду з
вимогою про витребування майна від
набувача має власник цього майна, яким
ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» не являється.

Крім того, частиною другою статті 388 ЦК
України передбачено, що майно не може
бути витребувано від набувача, якщо
воно було продане у порядку,
установленому для виконання судових
рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судове рішення в
частині відмови ПАТ «ПРОМСІНВЕСТБАНК»
у позові щодо визнання недійсними
договорів купівлі-продажу від 26
березня 2010 року, укладених між ТОВ
«Фірма «Згода» та ОСОБА_2; договорів
дарування від 01 квітня 2010 року,
укладених між ОСОБА_2 та ТОВ «РАМІТА-2008»
є законним, обґрунтованим, і підстав
для його скасування в цій частині не
вбачає.

Однак, вирішуючи питання щодо визнання
недійсними угод, укладених між
юридичними особами, суд першої
інстанції не звернув уваги на
юрисдикційність зазначених спорів.

За змістом статей 1,12 ГПК України спори
з приводу угод, укладених між
юридичними особами, підвідомчі
господарським судам.

Частиною 1 статті 310 ЦПК України
передбачено, що рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі або
залишенням заяви без розгляду з
підстав, передбачених статтями 205 і 207
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
205 ЦПК України, суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«ПРОМІНВЕСТБАНК» звернулося до суду з
позовом про визнання недійсними
укладених між ТОВ «РАМІТА-2008» і ТОВ
«ТАТІСС БІЗНЕС» та посвідчених
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
договорів купівлі-продажу нерухомого
майна від 30 квітня 2010 року, про визнання
недійсними іпотечних договорів від 10
червня 2010 року між ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС»
та ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ», посвідчених
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, про
витребування від ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС»
будівлі виробничого корпусу №1, літ. Р
загальною площею З490,4 кв. м; будівлі
адміністративно - побутового корпусу,
літ. С-2 загальною площею 588,4 кв. м;
гаражу літ. X загальною площею 144,8 кв. м.;
будівлі виробничого корпусу №2, літ. Т
загальною площею 1732,1 кв. м; будівлі
контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч
загальною площею 24.2 кв. м, що
розташовані за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, буд. 6а, і визнання на
вказане нерухоме майно права власності
за товариством з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Згода».

Оскільки суд першої інстанції,
відмовляючи у цій частині у
задоволенні позову, не взяв до уваги, що
даний спір не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, судове
рішення слід в цій частині скасувати,
провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 307,310 колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2012 року в
частині відмови у позові про визнання
недійсними укладених між ТОВ
«РАМІТА-2008» і ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС» та
посвідчених приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 договорів
купівлі-продажу від 30 квітня 2010 року, а
саме:

- договору про відчуження будівлі
виробничого корпусу №2, літ. Т
загальною площею 1732,1 кв. м., що
розташована за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, буд. 6а, реєстровий №
1336;

- договору про відчуження гаражу,
літ. X загальною площею - 144,8 кв. м., що
розташований за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, буд. 6а, реєстровий №
1337;

- договору про відчуження будівлі
контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч
загальною площею - 24,2 кв. м., що
розташована за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, буд. 6а, реєстровий №
1338;

- договору про відчуження будівлі
виробничого корпусу №1, літ. Р
загальною площею - 3490,4 кв. м., що
розташована за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, буд. 6а, реєстровий №
1339;

договору про відчуження будівлі
адміністративно-побутового корпусу,
літ. С-2 загальною площею - 588,4 кв. м., що
розташована за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, буд. 6а, реєстровий №
1340;

в частині відмови у позові щодо
визнання недійсними іпотечних
договорів від 10 червня 2010 року,
посвідчених приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, а саме:

- іпотечного договору №05-10/ЮЛ/1 від 10
червня 2010 року, за яким ТОВ «ТАСІСС
БІЗНЕС» передало в іпотеку ТОВ
«ІНВЕСТКРЕДИТ» гараж, літ. X, загальною
площею - 144,8 кв. м, розташований за
адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне
шосе, буд. 6а, реєстровий № 9922310;

- іпотечного договору №05-10/ЮЛ/2 від 10
червня 2010 року, за яким ТОВ «ТАСІСС
БІЗНЕС» передало в іпотеку ТОВ
«ІНВЕСТКРЕДИТ» будівлю виробничого
корпусу №2, літ.Т, загальною площею - 1732,1
кв. м, розташовану за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе, 6а;
реєстровий №9922766

- іпотечного договору №05-10/ЮЛ/3 від 10
червня 2010 року, за яким ТОВ «ТАСІСС
БІЗНЕС» передало в іпотеку ТОВ
«ІНВЕСТКРЕДИТ» будівлю
контрольно-пропускного корпусу, літ.
Ч, загальною площею - 24,2 кв. м, та
розташована за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, 6а, реєстровий №
9922840;

- іпотечного договору №05-10/ЮЛ/4 від 10
червня 2010 року, за яким ТОВ «ТАСІСС
БІЗНЕС» передало в іпотеку ТОВ
«ІНВЕСТКРЕДИТ» будівлю виробничого
корпусу №1, літ. Р, загальною площею -
3490,4 кв. м, розташовану за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе, 6а,
реєстровий № 9922869;

- іпотечного договору №05-10/ЮЛ/5 від 10
червня 2010 року, за яким ТОВ «ТАСІСС
БІЗНЕС» передало в іпотеку ТОВ
«ІНВЕСТКРЕДИТ» будівлю
адміністративно-побутового корпусу,
літ. С, загальною площею -588,4 кв. м,
розташовану за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, 6а, реєстровий №
9922879;

В частині відмови у позові щодо
витребування від товариства з
обмеженою відповідальністю «ТАТІСС
БІЗНЕС» ( )

- будівлі виробничого корпусу №1, літ.
Р загальною площею З 490,4 кв. м, що
розташована за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, буд. 6а,

- будівлі адміністративно -
побутового корпусу, літ. С-2 загальною
площею 588,4 кв. м, що розташована за
адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне
шосе, буд. 6а,

- гаражу, літ. X загальною площею 144,8
кв. м., що розташований за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе, 6а,

- будівлі виробничого корпусу №2, літ.
Т загальною площею 1732,1 кв. м, що
розташована за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Південне шосе, буд. 6а,

- будівлі контрольно-пропускного
корпусу, літ. Ч загальною площею 24.2 кв.
м, що розташована за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе. буд. 6а, і
визнання на вказане нерухоме майно
права власності за товариством з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Згода» () скасувати, в цій
частині позовних вимог провадження у
справі закрити.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: