АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Кравець В.А., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» на рішення Печерського
районного суду міста Києва від 27
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Київенерго», третя особа
Київська міська державна
адміністрація про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року позивачка звернулася
із позовом, на обґрунтування якого
зазначила, що є власником автомобіля
марки «Siat Toledo» р/н НОМЕР_1.

29 жовтня 2010 року о 13.14 год. в м. Києві на
розі вулиць Анрі Барбюса та Ковпака
сталася аварія магістрального
трубопроводу, а саме прорив металевої
труби в тепломережі внаслідок якої
стрімким потоком гарячої води в
перемішку з частками зруйнованої
дороги (каміння, пісок, асфальтні брили)
було пошкоджено належний позивачці
автомобіль.

Враховуючи вищевикладене та
посилаючись на положення ст.ст. 15, 16, 22,
1166, 1167 ЦК України просила стягнути на
свою користь із відповідача 24 340.88 грн.
матеріальної шкоди та 1000 грн. грошової
компенсації спричиненої моральної
шкоди, судові витрати. (а.с.1-49, 53-54)

Відповідач та третя особа проти позову
заперечували, відповідач посилався на
відповідальність третьої особи, а
представник останнього зазначав про
відповідальність відповідача у
заподіянні шкоди.(а.с. 78-79, 86-89)

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 27 березня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто
на її користь із ПАТ «Київенерго» 24340.88
грн. матеріальної шкоди, 500 грн.
грошової компенсації спричиненої
моральної шкоди, 243.41 грн. судового
збору щодо вимог майнового характеру
та 114.70 грн. судового збору в частині
вимог немайнового характеру. (а.с.185-187)

В апеляційній скарзі відповідач
посилався на неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
просив скасувати рішення суду і
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову. На обґрунтування
скарги зазначив, що теплова мережа, на
якій сталася аварія, є власністю
територіальної громади міста Києва в
особі виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) та передана
ПАТ «Київенерго» в управління з
подальшою експлуатацією. За підсумками
проведеного працівниками відповідача
розслідування пошкодження
трубопроводу сталося через потоншення
стінки труби за рахунок зовнішнього
корозійного зносу. Посилаючись на п.п.
2.1.4, 3.1.4.5 Угоди з Київською міською
державною адміністрацією в редакції
від 30 квітня 2007 року та неналежне
виконання зазначеної Угоди з боку
третьої особи, положення ст.ст. 319, 322 ЦК
України зазначав про відсутність вини
відповідача а відтак і його обов'язку
відшкодувати заподіяну позивачу
шкоду.(а.с.35-37)

В судовому засіданні представник
апелянта - Святюк С.П. підтримав скаргу
і просив її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, про
причини неявки не повідомили, про час
та місце справи були повідомлені про що
у справі є докази.(а.с. 203-206)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка є
власником автомобіля марки «Siat Toledo» р/н
НОМЕР_1.(а.с. 47)

29 жовтня 2010 року о 13.14 год. в м. Києві на
розі вулиць Анрі Барбюса та Ковпака
сталася аварія магістрального
трубопроводу, а саме прорив металевої
труби в тепломережі внаслідок якої
стрімким потоком гарячої води в
перемішку з частками зруйнованої
дороги (каміння, пісок, асфальтні брили)
було пошкоджено належний позивачці
автомобіль марки «Siat Toledo» р/н
НОМЕР_1.(а.с. 153-182)

Колегія суддів перевірила та відхилила
доводи апелянта про відсутність
підстав покладення на нього
відповідальності за заподіяну шкоду
враховуючи наступне.

27 вересня 2001 року була укладена Угода,
за якою Київська міська державна
адміністрація передала АЕК
«Київенерго» (за цією Угодою -
Енергопостачальник) в управління та
подальшу експлуатацію
теплоелектроцентралі та теплові
мережі міста Києва за переліком згідно
з додатками до цієї Угоди, у т.ч. ділянку
тепломережі на якій сталася аварія 29
жовтня 2010 року. (а.с. 90-94)

За п.п. 2.1.5 та 2.1.7 вищевказаної Угоди,
Енергопостачальник був зобов'язаний
забезпечувати надійність виробництва,
транспортування, розподілу і
постачання енергоносіїв, а також нести
повну відповідальність за збереження,
експлуатацію, реконструкцію та ремонт
майна.(а.с. 90-91)

Відповідно до листа АЕК «Київенерго»
від 07.12.2010 року ділянка теплової мережі
на перехресті вулиць Анрі Барбюса та
Ковпака введена в експлуатацію у 1972
році, перебуває у власності
територіальної громади міста Києва та
передана у володіння та користування
АК «Київенерго» як майно комунальної
власності.(а.с. 85)

Відповідно до п. 6.3.27 Правил
технічної експлуатації теплових
установок і мереж, затверджених
наказом Міністерства палива та
енергетики України від 14 лютого 2007 року
N 71 (зареєстрованого в МЮ України 5
березня 2007 р. за N 197/13464 і чинного на час
виникнення спірних правовідносин),
організація, що експлуатує теплову
мережу, повинна систематично, за
графіком, здійснювати контроль стану
будівельних конструкцій,
трубопроводів і устаткування,
антикорозійного покриття і теплової
ізоляції трубопроводів теплової
мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і
методів діагностики. Слід вести облік,
систематизацію та аналіз виявлених
дефектів за видами устаткування,
виявляти причини, розробляти і
впроваджувати заходи до запобігання
виникненню дефектів.

Посилання відповідача на п.п. 2.1.4
Угоди в редакції від 30 квітня 2007 року за
яким Енергопостачальник не відповідає
за погіршення майна, якщо це сталося
внаслідок його нормального зношення не
виключає обов'язків відповідача
передбачених п.п. 2.1.5, 2.1.7 вищевказаної
Угоди, а тому колегія суддів відхилила
доводи апелянта про покладення
відповідальності на третю особу.(а.с. 96)

Посилання відповідача на п.п. 2.2.5 і 3.1.4.5
Угоди із посиланням на неналежне її
виконання третьою особою не виключає
відповідальності відповідача за
належну експлуатацію теплових
мереж.(а.с. 95)

Оскільки за вищевказаними
Угодою від 27 вересня 2001 року (із
змінами) та Правилами технічної
експлуатації, відповідач ПАТ
«Київенерго» зобов'язаний
забезпечувати надійність
транспортування, розподілу і
постачання енергоносіїв, здійснювати
контроль стану трубопроводів і
устаткування та впроваджувати заходів
до запобігання виникненню дефектів
трубопроводів, колегія суддів
відхилила доводи апелянта, що він є
неналежним відповідачем по цій справі.

Відповідно до частини першої статті 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями діями або бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.(ч. 1 ст. 1167 цього
Кодексу)

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

За роз'ясненнями, які містяться в
п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27 березня 1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв`язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Таким чином, деліктна відповідальність
за загальним правилом передбачає
обов'язок відповідача довести
відсутність його вини у заподіянні
шкоди.

Зважаючи на те, що відповідач не надав
належних доказів вжиття передбачених
законодавством та умовами
вищевказаної Угоди заходів
спрямованих на забезпечення
надійності транспортування гарячої
води, запобігання виникненню дефектів
трубопроводу на ділянці на якій
сталася аварія, відповідно до яких
колегія суддів мала б підстави дійти
висновку про відсутність вини
відповідача у заподіянні шкоди, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про винну
бездіяльність відповідача, яка
призвела до заподіяння шкоди позивачці
внаслідок аварії 29 жовтня 2010 року.

За висновком товарознавчого звіту
виконаного ТОВ «Експертна компанія
Укравтоекспертиза-Стандарт» від 02
листопада 2010 року вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля марки «Siat Toledo» р/н
НОМЕР_1 на день оцінки складала 23740.88
грн.(а.с. 11-44)

Право експерта-оцінювача ОСОБА_4
проводити оцінку та складати висновок
(на час його складання) підтверджується
сертифікатом суб'єкта оціночної
діяльності НОМЕР_2 від 7.04.2008 року,
посвідченням оцінювача, свідоцтвом про
реєстрацію в Державному реєстрі
оцінювачів від 19 серпня 2002 року
НОМЕР_3.(а.с. 42-44)

На підстав ч. 4 ст. 10 ЦПК України
колегія суддів роз'яснила, проте
клопотання про призначення судової
товарознавчої експертизи матеріальної
шкоди в суді не заявлено.

Тому колегія суддів погодилась із
висновком районного суду яким
визначений розмір матеріальної шкоди,
завданої належному позивачці
автомобілю в сумі 23740.88 грн. який
підлягає відшкодуванню відповідачем
на користь позивачки.

Розмір визначеної районним
судом грошової компенсації
спричиненої моральної шкоди в сумі 500
грн. обґрунтований наявними у справі
доказами порушення прав позивачки
пошкодженням її майна. Необхідність
звернення до відповідача та суду,
вжиття заходів спрямованих на
відновлення порушених прав призвели до
моральних переживань позивачки. Такий
висновок районного суду відповідає
засадам розумності та справедливості,
тому колегія суддів з ним погоджується

Витрати позивачки 243.41 грн.
судового збору щодо вимог майнового
характеру та 114.70 грн. судового збору в
частині вимог немайнового характеру
підтверджуються наявними у справі
доказами, тому, з огляду на положення
ст. 88 ЦПК України, рішення районного
суду про їх відшкодування відповідачем
на користь позивачки є
обґрунтованим.(а.с. 1, 53)

Тому, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідач має відшкодувати заподіяну
позивачці шкоду.

Інші доводи скарги та посилання на
ст.ст. 319, 322 ЦК України цих висновків не
спростовують, з огляду на положення ч. 2
ст. 308 ЦПК України, не можуть бути
визнані підставою для скасування
рішення районного суду, а тому колегія
суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308,
ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Київенерго» -
відхилити.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 27 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.А.Кравець

Справа № 22-ц/796/6240/2014

Головуючий у першій інстанції
-НовакР.В.

Доповідач Левенець Б.Б.