Справа № 265/907/14-ц
Провадження № 2/265/910/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарях Хайтуловій Я.В.,
Скоробогатько Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Маріуполі Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення способу участі у
вихованні дитини, третя особа: служба
по справам дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, -

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2 про
встановлення способу участі у
вихованні та спілкуванні з
неповнолітньою дитиною. В
обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що 30 вересня 2005 року
між ним та відповідачкою був
зареєстрований шлюб, від шлюбу мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Орджонікідзевського районного суду
від 16 серпня 2010 року шлюб між ними був
розірваний, донька залишилася
проживати з матір'ю. У липні 2011 року за
заявою позивача, комісією з питань
захисту прав дитини
Орджонікідзевської районної
адміністрації було встановлено
наступний порядок його участі у
вихованні дитини: щотижнево - вівторок,
четвер та субота з 16.00 до 21.00; неділя з
10.00 до 16.00 без присутності матері за
його фактичним місцем проживання за
адресою: АДРЕСА_4 та зобов'язано його
повертати доньку до фактичного місця
проживання матері з дитиною за адресою:
АДРЕСА_1. Але на теперішній час, спосіб
участі у вихованні та спілкуванні з
дитиною не відповідає його інтересам.
Між ним та донькою встановлено дуже
міцний емоційний зв'язок, він з
нетерпінням чекає зустрічі з нею, вміє
здійснювати догляд за дитиною, знає
особливості її розвитку, стану
здоров'я. Вважає, що для повноцінного
спілкування та виховання дитини,
необхідно змінити спосіб його участі й
вихованні доньки. Посилаючись на
ст.ст.10, 15 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст.7, 19, 141, 151, 153, 157, 159 СК
України, просив встановити спосіб його
участі у вихованні доньки, надавши
право на спілкування з донькою з
вівторка з 16.00 по середу до 08.00 (ніч); з
п'ятниці з 16.30 по неділю до 10.00 (2 ночівлі
дитини); у святкові та неробочі дні з
початку року почергово починаючи з
наступного святкового та неробочого
дня (7 січня, Пасха (Великдень), 1 і 9
травня, 24 серпня, день народження
дитини, батька та бабусі) - з 09.00 до 16.00, а
також дозволити йому у літку виїжджати
з дитиною у санаторно - курортні
заклади для оздоровлення строком від 10
до 14 днів, з попередженням про
заплановану поїздку матері дитини.

У судовому засіданні позивач надав
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві, визнавши, що ОСОБА_2
більш свідома щодо здоров'я дитини, але
він також володіє достатніми знаннями,
які необхідні для надання необхідної
допомоги. Крім того, подав заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно
до якої просив встановити спосіб його
участі у вихованні доньки, надавши
право на спілкування з донькою без
присутності матері з 16.00 до 21.00 години
вівторка; з 16.30 год. п'ятниці до 10.00 год.
неділі (2 ночівлі дитини); у святкові та
неробочі дні з початку року почергово
починаючи з наступного святкового та
неробочого дня (7 січня, Пасха
(Великдень), 1 і 9 травня, 24 серпня, день
народження дитини, батька та бабусі) з
09.00 до 16.00, а також дозволити йому у
літку виїжджати з дитиною у санаторно -
курортні заклади Донецької та
Запорізької областей для оздоровлення
строком від 5 до 10 днів з попередженням
про заплановану поїздку матері дитини.
При цьому під час судових дебатів
просив суд встановити строк виїзду з
дитиною у санаторно - курортні заклади
Донецької та Запорізької областей для
оздоровлення хоча би строком на 5 днів.

Відповідачка позовні вимоги визнала
частково, пояснила, що вона заперечує
проти вивезення дитини за межі міста
без її участи, тому що донька ОСОБА_3 ще
дуже мала, перебуває на диспансерному
обліку та потребує постійного догляду,
у тому числі пов'язаного з її здоров'ям.
Вона не заперечує проти побачень
позивача з донькою, однак вважає, що
необхідно також враховувати інтереси
малолітньої ОСОБА_3, яка відвідує
початкову школу та й її інтереси.
Вважає, що графік спілкування доньки з
позивачем може виглядати наступним
чином: щотижня у вівторок з 16.00 до 20.00
год.; з 16.30 п'ятниці до 18.00 суботи (одна
ночівля); святкові та неробочі дні з
початку року, дні народження дитини,
батька та бабусі у першій або другій
половині дня за домовленістю з
позивачем. Просила не надавати
позивачу право вивезення доньки за
межі міста без її участі поки донька
відвідує початкову школу та потребує
постійного догляду.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Сєіна О.В., що діє на підставі
довіреності, надала пояснення,
аналогічні викладеним у висновку
органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради від 14.04.2014 р. №04-11-279. Вважала, що з
урахуванням права матері на виховання
дитини, малолітній вік та здоров'я
дитини, графік спілкування позивача з
донькою, мав бути наступним: щотижня
вівторок, четвер та субота з 16.00 до 21.00
год.; у неділю з 10.00 до 16.00 год. без
присутності матері; у святкові та
неробочі дні з початку року почергово
починаючи з наступного святкового та
неробочого дня (7 січня, Пасха
(Великдень), 1 і 9 травня, 24 серпня, день
народження дитини, батька та бабусі за
згодою батьків, а також дозволити
позивачу у літку виїжджати з дитиною у
санаторно - курортні заклади для
оздоровлення строком на 5 без
присутності матері. Однак, остаточне
рішення по суті заявлених позовних
вимог залишила на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
представника третьої особи, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, за наступних підстав.

Судом встановлено, що з 30 вересня 2005
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який був
розірваний на підставі рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 16 серпня 2010 року
(а.с. 6). Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1
року в них народилася донька ОСОБА_3
(а.с. 8).

На підставі заяви позивача про
визначення способу участі у вихованні
дитини та спілкування з нею рішенням
комісії з питань захисту дитини
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради № 7 від 14 липня 2011 року вирішено
визначити участь ОСОБА_1 у вихованні
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкуванні з ним,
встановивши наступний порядок
спілкування з дитиною: щотижня
вівторок, четвер та субота з 16.00 до 21.00
год.; у неділю з 10.00 до 16.00 год. без
присутності матері (а.с. 7).

З пояснень позивача вбачається, що на
сьогоднішній час встановлений графік
не відповідає його інтересам, тому що у
рішенні комісії з питань захисту
дитини Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради № 7 від 14 липня 2011 р. не передбачено
право батька залишати доньку у себе на
ночівлю та вивозити її у літку на
оздоровлення за межі міста без
присутності матері, а згоди з цих
питань між сторонами не було досягнуто.

Відповідно до висновку від 14.04.2014 р.
№04-11-279, орган опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради вважає за можливе встановити
наступний графік спілкування ОСОБА_1 з
малолітньою донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1: щотижня вівторок, четвер
та субота з 16.00 до 21.00 год.; у неділю з 10.00
до 16.00 год. без присутності матері; у
святкові та неробочі дні з початку року
почергово починаючи з наступного
святкового та неробочого дня (7 січня,
Пасха (Великдень), 1 і 9 травня, 24 серпня,
день народження дитини, батька та
бабусі за згодою батьків, а також
дозволити позивачу у літку виїжджати з
дитиною у санаторно - курортні заклади
для оздоровлення строком на 5 без
присутності матері. Вказаний висновок
прийнято з урахуванням висновку
психолога; акту від 20.03.2014 р. обстеження
умов проживання позивача за адресою:
АДРЕСА_2; акту від 05.03.2014 р. обстеження
умов проживання відповідача за
адресою: АДРЕСА_1; характеристики
позивача за місцем проживання від
14.01.2014, наданої дільничним інспектором
капітаном міліції Орджонікідзевського
РВ ММУ УМВС України у Донецькій області
Літовченко В.С.; характеристики за
місцем роботи позивача, наданої
начальником Орджонікідзевського
теплофікаційного району №1
комунального комерційного
підприємства «Маріупольтепломережа»
Булгаковим В.Е.; інформації наданої
комунальним закладом Маріупольської
міської ради «Центр первинної медико -
санітарної допомоги №5 м.Маріуполя»
від 24.01.2014 р.; характеристики зі
спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів
№5 з поглибленим вивченням окремих
предметів Маріупольської міської ради
Донецької області від 03.02.2014 р.

У відповідності до ст.153 Сімейного
Кодексу України мати, батько та дитина
мають право на безперешкодне
спілкування між собою незалежно від
проживання або перебування кожного із
них.

Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України,
той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому із батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків
між батьками, що не уможливлюють
укладення договору щодо здійснення
батьківських прав та виконання
обов'язків тим із них, хто проживає
окремо від дитини, в порядку ст.158 СК
України за заявою мати або батька
дитини орган опіки і піклування
визначає способи участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею того з
батьків, хто проживає окремо від неї.

Також необхідно зазначити, що згідно із
Конвенцією про права дитини
(ратифікована Постановою Верховної
Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155
Сімейного Кодексі України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією
про права дитини, а батьківські права
не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

У відповідності до вимог Закону
комісія з питань захисту прав дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації за заявою батька,
позивача по справі, на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини та інших обставин,
прийняла рішення про умови та спосіб
спілкування батька з дитиною, проте він
на думку позивача не відповідає його
інтересам та інтересам доньки.

Відповідачка взагалі не заперечує
проти спілкування позивача з дитиною,
погоджується надавати дитину, але за
іншим графіком, ніж запропоновано
третьою особою та позивачем. З
урахуванням наведеного, в межах
заявлених позовних вимог, у
урахуванням пояснень відповідачки, яка
не заперечує, щоб дитина залишалася
один раз на тиждень з ночівкою у батька,
а також враховуючи той факт, що дитина
відвідує початкову школу, перебуває на
диспансерному обліку та потребує
постійного догляду, суд вважає
можливим встановити ОСОБА_1 час для
спілкування з малолітньою донькою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності
матері за його фактичним місцем
проживання два рази на тиждень: кожного
вівторку з 16.00 год. до 20.00 год. та кожної
п'ятниці з 16.30 год. до 18.00 год. суботи; у
святкові неробочі дні з початку року
почергово, починаючи з наступного
святкового та неробочого дня,
включаючи день народження дитини,
батька та бабусі, з 09.00 год. до 16.00 год.
Суд також вважає можливим дозволити
позивачу ОСОБА_1 в літні місяці
вивозити доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
для спільного відпочинку в
санаторно-курортних закладах
Донецької та Запорізької областях
строком на п'ять днів, без присутності
матері, з попередженням про
заплановану поїздку матері дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд
стягує з відповідачки на користь
позивача суму сплаченого судового
збору за розгляд спору немайнового
характеру у сумі 243 гривни 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України ,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення способу участі у
вихованні дитини, третя особа: служба
по справам дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 час для спілкування
з малолітньою донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності матері за
його фактичним місцем проживання два
рази на тиждень: кожного вівторку з 16.00
години до 20.00 години та кожної п'ятниці
з 16.30 години до 18.00 години суботи; у
святкові неробочі дні з початку року
почергово, починаючи з наступного
святкового та неробочого дня,
включаючи день народження дитини,
батька та бабусі, з 09.00 години до 16.00
години.

Зобов'язати ОСОБА_2 надавати в літні
місяці ОСОБА_1 доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, для спільного відпочинку
в санаторно-курортних закладах
Донецької та Запорізької областях
строком на п'ять днів, без присутності
матері, з попередженням про
заплановану поїздку матері дитини.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати, пов'язані із сплатою судового
збору у розмірі 243 гривни 60 копійок.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.С. Адамова