АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2617/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1013/14
Головуючий у 1-й інстанції Святська О. В.
Доповідач Карнаух П. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Карнауха П.М.

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Ткаченко Т.І.

за участю представника відповідача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 22 січня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Карнауха П.М ., -

в с т а н о в и л а :

Позивач 10.10.2013 року звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 21 889,43 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
06.12.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк»)
та ОСОБА_3 було укладено договір №
PLRLRX10370029 про надання споживчого кредиту
у розмірі 1450,40 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00 %
на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісячної
винагороди в розмірі 31,91 грн. та
одноразової винагороди у розмірі 155,40
грн., з кінцевим терміном повернення
06.06.2008 року. Відповідно до умов
договору, боржник зобов'язувався
щомісячно здійснювати погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається з заборгованості за
кредитом, відсотками, комісії та інших
витрат. Кредитні кошти відповідачем
належним чином не поверталися, а тому,
станом на 26.09.2013 року утворилась
заборгованість на загальну суму 21889,43
грн.

Рішенням Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 22 січня 2014
року позов задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість 8747,84 грн.
та судовий збір в сумі 87,47 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, з підстав
порушення місцевим судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову.

Вказує, що Договір складається із заяви
позичальника, укладений 06.12.2006 року на
строк 18 місяців з 06.12.2006 року по 06.06.2008 р.,
перебіг позовної давності розпочався з
06.06.2008 року та закінчився 06.06.2011 року, що
узгоджується з положеннями ст. ст. 261, 257
ЦК України, а Умови надання споживчого
кредиту фізичним особам (Розстрочка)
(Стандарт), якими передбачено
збільшення позовної давності до 5-ти
років, суперечать ст. 259 ЦК України та не
можуть бути кредитним договором,
оскільки не містять її підпису як
позичальника та реквізитів, дати
складання, погодження сторонами,
ідентифікуючих ознак на предмет
невід'ємності із заявою позичальника, а
тому не є належним доказом
ознайомлення та погодження саме в
наданій Банком редакції.

Також вважає, що кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув; а стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яким, на її думку, є Заява позичальника,
здійснювалося з належних їй карткових
рахунків без її згоди та відома,
всупереч положенням ст. 1071 ЦК України;
Кредитний договір не містить
необхідної інформації для належного
виконання Банком доручення платника по
списанню коштів, а тому вона не вчиняла
дій, що свідчать про переривання строку
позовної давності, який позивачем
пропущено.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з підстав, визначених п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
України - невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК
України передбачено, що доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим судом, 06.12.2006 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк»)
та ОСОБА_3 було укладено договір №
PLRLRX10370029 про надання споживчого кредиту
у розмірі 1450,40 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00 %
на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісячної
винагороди в розмірі 31,91 грн. та
одноразової винагороди у розмірі 155,40
грн., з кінцевим терміном повернення
06.06.2008 року.

Даний договір укладено для придбання
відповідачкою мобільного телефону, що
підтверджується рахунком № б/н від
06.12.2006 року (а.с.8).

Договір складається із Заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(СТАНДАРТ) та Тарифів, на що
позичальником дана відповідна згода,
яка власноручно підписана (а.с.7, 10-13).

Відповідно до розділів 4 та 5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
визначено порядок розрахунків та
відповідальність сторін.

Термін позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років (п.5.5. Умов).

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
позовна заява подана в межах строку
позовної давності, оскільки згідно
Умов надання споживчого кредиту
(Розстрочка (Стандарт) позивач мав
право на списання коштів з усіх
поточних рахунків у валюті кредиту при
наявності необхідної суми коштів
(договірне списання). Списання коштів
здійснювалося протягом 2009-2012 р.р.,
останнє списання відбулося 09.07.2012 року,
тому строк позовної давності
перерваний та його перебіг починається
заново.

Однак, з таким висновком місцевого суду
колегія суддів погодитись не може,
оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи та порушують норми
матеріального та процесуального права.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки, а
спеціальна по позовній вимозі про
стягнення пені - один рік (ст.ст. 257,258 ЦК
України).

Статтею 259 ЦК України визначено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

У Заяві на отримання кредиту вказано,
що боржник ознайомився та згодний із
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»
(Стандарт), які були надані йому у
письмовій формі, своїм підписом
підтвердив факт про надану йому повну
інформацію про умови кредитування.

Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого
кредиту, терміни позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюються
сторонами тривалістю 5 років. З даним
пунктом умов боржник погодився, про що
свідчить його підпис на заяві та
вказаний пункт недійсним не визнано.

Нормами статті 267 ЦК України визначено,
що позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Відповідачем ОСОБА_3 у суді першої
інстанції було заявлено про
застосування строку позовної давності
до спірних правовідносин.

За приписами ст. 264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Згідно Заяви позичальника та п. 3.2.5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам (Розстрочка) (Стандарт),
Позичальник доручає Банку списувати
кошти із всіх своїх поточних рахунків у
валюті кредиту або у валюті, відмінної
від валюти кредиту, при наявності на
них необхідної суми коштів не наданих у
кредит, у межах сум, які підлягають
сплаті Банку за заявою та цими Умовами,
при настанні строків платежів
(здійснювати договірне списання).
Списання коштів здійснюється
відповідно до встановленого
законодавством порядком.

Як убачається з роздруківок руху
грошових коштів по картковим рахункам,
належним ОСОБА_3 (а.с. 58-59, 60-74) погашення
заборгованості за кредитним договором
відбувалося у період з 2009-2012 р.р. шляхом
списання коштів з належних відповідачу
карткових рахунків № НОМЕР_1, НОМЕР_2.
Останнє погашення заборгованості за
кредитним договором здійснено 09.07.2012
року шляхом списання Банком грошових
коштів у сумі 163,18 грн. з карткового
рахунку № НОМЕР_1, належного
відповідачу.

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідності до п. 3.2.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(Розстрочка) (Стандарт), списання коштів
у період з 2009 по 2012 р.р. з належних
відповідачу ОСОБА_3 карткових рахунків
проводилося особисто позивачем ПАТ КБ
«ПриватБанк», що, на думку колегії
суддів, не може свідчити про визнання
відповідачем ОСОБА_3 свого боргу та,
відповідно, застосування до даних
правовідносин ст. 264 ЦК України.

Згідно наданого Банком розрахунку (а.с.
4-5), останнє погашення заборгованості
відповідачем ОСОБА_3 здійснено у лютому
2007 року, а з 28.03.2007 року відповідач
припинила внесення платежів в рахунок
погашення боргу. Таким чином, право
позивача на звернення до суду з позовом
виникло з 28.03.2007 року та закінчилося
28.03.2012 року.

До суду з позовом позивач звернувся 10
жовтня 2013 року з пропуском строку
позовної давності.

Рішення суду повинно ґрунтуватись на
нормах закону та доказах, досліджених
при розгляді справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції суперечать
встановленим обставинам справи, не
ґрунтуються на нормах закону та
порушують норми матеріального права.

За таких обставин, рішення місцевого
суду підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову за
пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, п.3,4 ч. 1 ст. 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 22 січня 2014 року
- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за пропуском строку позовної
давності.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: /підпис/
П.М.Карнаух

Судді: /підпис/
Л.І. Пилипчук

/підпис/
Т.О. Кривчун

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
П.М.Карнаух