АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4732/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/565/14
Головуючий у 1-й інстанції Демиденко І.
Доповідач Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.,

суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: представника ПП «Мега-Трейд»
Козакової О.Л., представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою Акціонерного
комерційного банку
«Східно-Європейський банк»

на рішення Крюківського районного суду
м. Кременчука від 09 грудня 2013 року

по справі за позовом Акціонерного
комерційного банку
«Східно-Європейський банк» до
Приватного підприємства «Фірма
«Мега-Трейд», ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року АКБ
«Східно-Європейський банк» звернувся
до суду з позовом до ПП «Фірма
«Мега-Трейд», ОСОБА_2, як до поручителів
ТОВ «Компанія «Єврокор Плюс», про
стягнення в солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
№2008-55 від 09 червня 2008 року в розмірі 785
560,00 грн. та витрат на оплату судового
збору в розмрі 3 441,00 грн.

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука від 09 грудня 2013 року
Акціонерному комерційному банку
«Східно-Європейський банк» у
задоволенні позову до Приватного
підприємства «Фірма «Мега-Трейд»,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив позивач АКБ
«Східно-Європейський банк», який,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального права,
просив скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції не
надав належної правової оцінки тій
обставині, що ним виконано вимогу
чинного законодавства про звернення до
поручителів із вимогою протягом
шестимісячного строку від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання.

Також вказує, що районним судом не
з'ясовано ту обставину, що обсяг
зобов'язань поручителів визначається
як умовами договорів поруки так і
умовами основного кредитного договору,
яким позовна давність збільшена до
п'яти років.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які приймали участь у розгляді
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 09 червня 2008 року між АКБ
«Східно-Європейський банк» та ТОВ
«Компанія «Єврокор Плюс» укладено
Кредитний договір № 2008-5, за яким банк
відкрив ТОВ «Компанія «Єврокор Плюс»
відкличну відновлювальну кредитну
лінію в сумі 500 000,00 грн. на поповнення
обігових коштів підприємства, строком
з 09 червня 2008 року по 08 червня 2009 року із
сплатою відсотків у розмірі 22 % річних
/а.с.25-28/.

27 листопада 2008 року між сторонами
кредитного договору укладено
додатковий договір № 1, за яким
збільшено розмір відсотків до 25 %
річних, починаючи з 01.12.2008 року /а.с.29/.

09 червня 2008 року АКБ
«Східно-Європейський банк» уклав із
ОСОБА_2 та ПП «Фірма «Мега-Трейд»
договори поруки № 1 та №2 відповідно, за
якими поручителі зобов'язувалися перед
кредитором ТОВ «Східно-Європейський
банк» в повному обсязі відповідати за
виконання боржником ТОВ «Компанія
«Єврокор Плюс» його зобов'язань, що
випливають з кредитного договору
/а.с.19,24/.

27 листопада 2008 року обсяг
відповідальності поручителів у зв'язку
зі збільшенням відсоткової ставки за
кредитним договором збільшено на
підставі додаткового договору №1 до
договору поруки №1 та додаткового
договору №1 до договору поруки №2
/а.с.20,21/.

Зі змісту додаткових договорів
вбачається, що максимальна загальна
сума зобов'язань, забезпечених порукою
складає 785 650,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. .

Встановлено, що позичальник належним
чином не виконав обов'язків щодо
повернення кредитних ресурсів та
сплати відсотків.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 07 лютого 2013
року стягнуто з ТОВ «Компанія «Єврокор
Плюс» 500 000,00 грн. основної
заборгованості за кредитом, 247 945,21 грн.
відсотків за кредитом, 77 500,00 грн. пені
за прострочений кредит, 27 936,07 грн. пені
за прострочені відсотки, 12 500,00 грн.
штрафу за прострочений кредит та 5 984,59
грн. штрафу за прострочені відсотки.

Відповідно до ч,1 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов»язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов»язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов»язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні боржники
(ч.1 ст.554 ЦК).

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання не пред»явить вимоги до
поручителя.

З договорів поруки вбачається, що в них
не встановлено конкретного строку,
після якого порука припиняється, а
умова договорів поруки (пункт 16) про
його дію до припинення забезпечених
порукою зобов»язань не є встановленим
сторонами строком припинення дії
поруки, сокільки суперечить частині 1
статті 251 та частині першій стаття 252 ЦК
України.

Матеріали справи вказують, що вимоги до
поручителів про виконання зобов'язання
кредитором направлені 11червня 2009 року
та повторно 04 серпня 2009 року, які
отримані адресатами, про що свідчать
відмітки в поштових повідомленнях
/а.с.13-17,22-23/.

Однак, кредитор, дотримавшись
встановленого ч.4 ст.559 ЦК України
шестимісячного строку пред»явлення
вимоги до поручителів, яка останніми не
задоволена, пропустив встановлений
статтею 257 ЦК України загальний строк
позовної давності.

Оскільки строк дії кредитного
договору, укладеного між АКБ
«Східно-Європейський банк» та ТОВ
«Компанія «Єврокор Плюс» - до 08 червня
2009 року, відтак відлік трирічного
строку для пред'явлення кредитором
позову до поручителів починався з 09
червня 2009 року, а закінчувався - 09
червня 2012 року.

Разом із тим, з позовом до поручителів
банк звернувся лише 02 вересня 2013 року.

При цьому поручителі подали письмові
заяви про відмову у позові банку у
зв'язку із пропуском строку позовної
давності./а.с.149/

За змістом ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у позові,
виходячи з того, що на час звернення
банку до поручителів минув трирічний
строк позовної давності з дня настання
строку виконання основного
зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують,
спрямовані на переоцінку доказів,
фактично зводяться до незгоди з
оцінкою обставин справи, наданою
районним судом, та довільного
тлумачення норм матеріального права.

Колегія суддів критично ставиться до
суджень позивача про те, що кредитний
договір обумовлював збільшену позовну
давність строком у п'ять років, а відтак
відповідна домовленість стосується і
зобов'язань, що виникають на підставі
договорів поруки.

У пунктах 20 договорів поруки, укладених
між сторонами, визначено, що сторони в
правовідносинах, що не визначені
договором, повинні керуватися
положеннями діючого законодавства.

Згідно ст.259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Письмова домовленість між банком та
поручителями про збільшення строку
позовної давності - відсутня.

Положення пункту 7.13 кредитного
договору, за яким кредитор та
позичальник встановили п'ятирічний
строк позовної давності, не може
трансформуватися на спірні
правовідносини, оскільки обсяг
зобов'язань поручителя визначається
умовами договору поруки, які мають
посилання на легальне вирішення даного
питання.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Акціонерного
комерційного банку
«Східно-Європейський банк» - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука від 09 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Л.І. Пилипчук

СУДДІ:
/підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/
П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук