Єдиний унікальний номер 217/1796/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3648/2014
Головуючий в 1 інстанції Соболєва І.П.
Доповідач: Зайцева С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„15" квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого: Маширо О.П.

Суддів: Баркова В.М., Зайцевої С.А.

При секретарі: Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Авдіївського
міського суду Донецької області від 20
березня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
стягнення грошових коштів за
зобов'язанням спадкодавця, -

В С
Т А Н О В И В:

Рішенням Авдіївського міського суду
Донецької області від 20 березня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 6
500 грн.,вирішено питання щодо судових
витрат; в інший частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
який діє в інтересах ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити з тих підстав, що судом
першої інстанції неповно з*ясовано
обставини ,що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи та судом порушено
вимоги матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1,який діє в інтересах ОСОБА_2
підтримав доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу
відхилити.

У судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2,ОСОБА_4 не з*явилися,належним
чином були повідомлені про час і місце
розгляду справи (а.с.87-88,90-91), надали суду
заяви про можливість розгляду справи у
їхню відсутність (а.с.93-94). Відповідно
ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи , не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю -
доповідача,пояснення учасників
судового розгляду,дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Авдіївського міського суду
Донецької області від 14 серпня 2012 року,
яке набрало законної сили 25 серпня 2012
року, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про стягнення боргу за договором
позики. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 борг у розмірі 6 500 грн. З
вказаного судового рішення
вбачається,що позивач мотивував свої
позовні вимоги тим, що з 2005 по 2011 рік
перебувала з відповідачем у фактичних
шлюбних відносинах, у 2007 році
відповідач вирішив придбати
автомобіль для чого позичив у неї
гроші.

Одночасно у провадженні Авдіївського
міського суду Донецької області
перебувала справа № 2-829/11 за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна
подружжя. З матеріалів справи
встановлено, що 1 листопада 2007 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладений договір
позики 24 000 грн. строком на 4 роки. 1
листопада 2007 року між ТОВ «Дон Лада» та
ОСОБА_5 укладений договір
купівлі-продажу № 41, предметом якого є
автомобіль ВАЗ 11183 вартістю 45 500
грн.,який прийнятий ОСОБА_5 на
підставі акту прийому-передачі № 01/11.

Ухвалою Авдіївського міського суду
Донецької області від 26 грудня 2011 року
задоволена заява ОСОБА_3 про
забезпечення позову та накладено арешт
на автомобіль ВАЗ модель 11183-110-20, рік
випуску 2007 року, кузов № ХТА НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_5

20 липня 2012 року постановою ВДВС
Авдіївського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження по виконанню ухвали
Авдіївського міського суду від 20
лютого 2012 року про заборону ОСОБА_5
вчиняти дії щодо експлуатації та
розпорядження автомобіля ВАЗ 11183,
державний номер НОМЕР_1 та передачі
автомобіля ОСОБА_3

25 лютого 2013 року ВДВС Авдіївського
міського управління юстиції у зв'язку
зі смертю ОСОБА_5 виніс постанову про
закриття виконавчого провадження по
виконанню ухвали Авдіївського
міського суду від 20 лютого 2012 року.

26 грудня 2013 року ухвалою Авдіївського
міського суду скасовано арешт на
вказаний автомобіль. При винесені
ухвали суд встановив, що із заявою про
скасування арешту звернувся ОСОБА_2,
який зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його батько ОСОБА_5, чинність
ухвали про арешт позбавляє його права
прийняти та належним чином
зареєструвати спадкове майно.

З матеріалів спадкової справи
вбачається,що 30 квітня 2013 року
відповідач ОСОБА_2, звернувся зі
письмовою заявою про прийняття
спадщини до нотаріуса та вказав,що
після смерті батька ОСОБА_5 залишилося
спадкове майно,яке складається із : - 1/3
частки квартири АДРЕСА_1; - автомобіля
марки ВАЗ 11183-110-20, 2007 року випуску, номер
шасі (кузова) ХТА НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

З урахуванням ухвали Авдіївського
міського суду від 26 грудня 2013 року про
скасування арешту на автомобіль,
договору купівлі-продажу № 41 від 01
листопада 2007 року, суд встановив, що
транспортний засіб ВАЗ 11183-110-20, 2007 року
випуску, вартістю 45 500 грн., належав на
праві власності ОСОБА_5 на час смерті.

У заяві від 30 квітня 2013 року відповідач
ОСОБА_2 зазначив, що цією заявою приймає
спадщину, крім нього спадкоємцями за
законом є ОСОБА_4, інших спадкоємців
немає.

30 квітня 2013 року відповідач ОСОБА_4
звернувся зі заявою до нотаріуса про
відмову від спадщини, що залишилась
після смерті його батька ОСОБА_5, на
користь сина спадкодавця ОСОБА_2

Як встановлено судом відповідачем
ОСОБА_2 своєчасно була прийнята
спадщина після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_5 шляхом подання 30 квітня 2013 року
заяви про прийняття спадщини до
нотаріуса , заяв про відкликання не
подано.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_4
відмовився від прийняття спадщини, а
тому не прийняв на себе обов'язку
задовольнити вимоги кредиторів.

У свою чергу відповідач ОСОБА_2 прийняв
спадщину, до якої, як зазначено ним
особисто у заяві про прийняття
спадщини від 30 квітня 2013 року, ввійшли
1/3 частина квартири та
автотранспортний засіб. За таких
обставин саме відповідач ОСОБА_2
зобов'язаний задовольнити вимоги
кредиторів спадкодавця ОСОБА_5

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3 та стягуючи з ОСОБА_2 грошові
кошти за зобов*язанням спадкодавця у
розмірі 6 500 грн. суд першої інстанції
посилався на ст.1282 ЦК України та
правильно виходив з того ,що
спадкоємцем померлого є відповідач
ОСОБА_2 На момент смерті ОСОБА_5 сума
боргу по зобов*язанням перед позивачем
склала 6500 грн. ,тому у вказаній частині
вимоги позивача доведені .

Виходячи із зазначеного суд першої
інстанції правомірно частково
задовольнив позовні вимоги,а саме про
стягнення суми з ОСОБА_2 на користь
позивача.

За змістом ст.1218,ч.3 ст.1231 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов*язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1282 ЦК України,на підставі якої
суд першої інстанції вирішив
спір,визначено особливості включення
до складу спадщини боргових
зобов*язань та межі їх виконання.

Стаття 1281 ЦК України регламентує
порядок пред*явлення вимог кредиторів
до спадкоємців боржника.

Відповідно до частин 1-4 ст.1281 ЦК України
спадкоємці зобов*язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини,якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня ,коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред*явити свої
вимоги до спадкоємців,які прийняли
спадщину,протягом одного року від
настання строку вимоги .

Кредитор спадкодавця, який не пред*явив
вимоги до спадкоємців,що прийняли
спадщину,у строки,встановлені
частинами другою і третьою цієї статті
,позбавляється права вимоги .

Судом першої інстанції витребувано
справу та встановлено,що відповідач
ОСОБА_2 спадщину прийняв,а позивач
пред*явив свої вимоги до спадкоємців
своєчасно у встановленому законом
порядку .

Згідно із ч.1.ст.1282 ЦК України
спадкоємці зобов*язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна,одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов*язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто,у розмірі,який відповідає
його частці у спадщині.

Відповідач ОСОБА_2 від прийняття після
смерті померлого спадщини не
відмовлявся,але ж належним чином
спадщину не оформив.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на спадщину
(ч.3 ст.1269 ЦК України).

Статтями 1297 та 1299 ЦК України
передбачено,що спадкоємець,який
прийняв спадщину ,у складі якої є
нерухоме майно,зобов*язаний звернутися
до нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме майно
та зобов*язаний зареєструвати право на
спадщину в органах,які здійснюють
державну реєстрацію нерухомого майна.

Невиконання спадкоємцями вимог закону
щодо оформлення та реєстрації
спадкового майна не може бути
підставою для відмови у задоволенні
позову в межах вартості
майна,одержаного у спадщину .

Судом першої інстанції з урахуванням
вимог ч.1.ст.10,ч.1.ст.11 та ст.60 ЦПК України
встановлено,що позивач своєчасно та у в
установленому законом порядку
звернувся з вимогами про стягнення
суми боргу,розмір заявленої суми
обґрунтований,відповідач ОСОБА_2 вимог
закону щодо оформлення спадщини не
виконав і одночасно не довів ,що
спадкове майно є меншим від заявленого
позивачем розміру.

Доводи апеляційної скарги неспроможні
та спростовуються дослідженими
матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний спір, повно,
всебічно і об'єктивно перевірив доводи
сторін, встановленим фактам і доказам
дав правильну оцінку і дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3

При встановленні зазначених фактів і
постановленні рішення судом правильно
застосовано норми матеріального права
та не було порушено норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги є
непереконливими, були предметом
дослідження суду першої інстанції,
висновки суду вони не спростовують.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який
діє в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Авдіївського міського
суду Донецької області від 20 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:

Судді: