інстанції: Кирилюк В.Ф. Провадження №
22-ц/773/633/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Киці С.І., Подолюка В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Домальчука Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Укргазбанк», третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
- ОСОБА_4, про визнання недійсним
договору іпотеки, за апеляційними
скаргами представника позивача ОСОБА_1
і відповідача публічного акціонерного
товариства «Укргазбанк» на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14 березня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14 березня 2014
року в даній справі позов задовольнено.

Постановлено визнати недійсним
договір іпотеки без оформлення
заставної від 18 серпня 2008 року,
укладеним між публічним акціонерним
товариством «Укргазбанк» та ОСОБА_3.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 1015,18 грн. судових витрат.

Задоволено заяву відповідача про
накладення арешту на нерухоме майно, а
саме: до моменту виконання ОСОБА_5 своїх
зобов'язань перед банком, які
випливають із кредитного договору,
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності ОСОБА_3

Не погоджуючись із постановленим
судовим рішенням представник позивача
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду в частині
накладення арешту на нерухоме майно
змінити, ухваливши в цій частині нове
рішення про відмову банку в
задоволенні його заяви щодо накладення
арешту на майно, яке було предметом
застави.

Публічне акціонерне товариство
«Укргазбанк» в своїй апеляційній
скарзі на судове рішення покликається
на незаконність рішення суду, просить
його скасувати і ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивача підтримав свою апеляційну
скаргу і заперечив апеляційну скаргу
відповідача, представник відповідача
апеляційну скаргу відповідача
підтримав і не визнав апеляційну
скаргу представника позивача.

Апеляційні скарги представника
позивача і відповідача слід відхилити,
а рішення суду першої інстанції
залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що 18
серпня 2008 року між відкритим
акціонерним товариством акціонерний
банк «Укргазбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Укргазбанк», з однієї
сторони і ОСОБА_3 з другої сторони був
укладений договір іпотеки, за умовами
якого даний договір забезпечує всі
вимоги іпотекодержателя, які
випливають з кредитного договору від 18
серпня 2008 року, укладеного між банком і
позичальником ОСОБА_4 (а.с.11-17).

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом про
визнання недійсним зазначеного
договору іпотеки і покликалася на те,
що вона такий договір не укладала.

Відповідно до висновку призначеної
судом почеркознавчої експертизи від 8
січня 2014 року (а.с.68-82) підпис, виконаний
в графі «Іпотекодавець» договору
іпотеки № 126-08/02 без оформлення
заставної від 18 серпня 2008 року та
підпис, виконаний в графі
«Іпотекодавець» договору № 1 від 24.03.2011
року про внесення змін до договору
іпотеки № 126-08/02 від 18 серпня 2008 року
виконані не позивачем по даній справі
ОСОБА_3, а іншою особою.

Також в матеріалах справи наявні
виписки із закордонного паспорта
позивача ОСОБА_3, згідно з якими позивач
на час укладення договору іпотеки
перебувала за межами України (а.с.32-35).

Договір, як це передбачає частина 1
статті 638 ЦК України, є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

Відповідно до вимог статті 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частиною першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

З огляду на зазначені обставини
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
недійсність оспорюваного позивачем
договору іпотеки з врахуванням того, що
позивач такого договору не укладала.

Доводи апеляційної скарги відповідача
з приводу незаконності судового
рішення не заслуговують на увагу суду
апеляційної інстанції, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами.

В судовому засіданні представник
кредитодавця подав заяву про
накладення арешту на майно, яке було
предметом застави.

Відповідно до вимог частини 5 статті
1057-1 ЦК України, визнаючи недійсним
договір застави, який забезпечував
виконання зобов'язання позичальника за
кредитним договором, суд за заявою
кредитодавця накладає арешт на майно,
яке було предметом застави.

Таким чином, накладаючи арешт на майно,
яке було предметом застави, суд діяв
відповідно до вимог закону і в межах
своїх повноважень.

Такий висновок суду відповідає
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги
представника позивача про те, що
внаслідок накладення арешту на
квартиру позивача порушуються право
власності останньої на нерухоме майно
не можуть бути взяті до уваги колегії
суддів, оскільки застосування арешту
на майно, яке було предметом застави,
прямо передбачено нормами закону.

Крім того, такий арешт підлягає зняттю
після виконання позичальником своїх
зобов'язань по поверненню кредитодавцю
коштів за кредитним договором.

На підставі наведених обставин суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його зміни чи
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги представника
позивача ОСОБА_1 та відповідача
публічного акціонерного товариства
«Укргазбанк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14 березня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: