Справа № 226/4295/13-ц
Справа № 2/226/127/2014
11 лютого 2014 року Димитровський
міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Рибкіна О.А.,
при секретарі Орловій О.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
Димитровської міської ради про
визначення частки майна в праві
спільної сумісної власності в порядку
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до відповідача Димитровської
міської ради про визначення частки
майна в праві спільної сумісної
власності в порядку спадкування.
В обґрунтування вимог вказала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4.
Після смерті чоловіка відкрилася
спадщина, яка складається з житлової
квартири АДРЕСА_1. Квартира належала на
праві спільної сумісної власності її
померлому чоловіку та його колишній
дружині ОСОБА_5. Вона є спадкоємцем за
законом першої черги після смерті
чоловіка. В шестимісячний строк з дня
відкриття спадщини вона подала заяву
про прийняття спадщини. Однак,
державним нотаріусом Димитровської
державної нотаріальної контори було
винесено постанову від 09.12.2013 року про
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину після смерті чоловіка,
оскільки квартира знаходиться у
спільній сумісній власності і у
правовстановлюючому документі не
визначені частки співвласників.
Вважає, що частки її чоловіка ОСОБА_4 і
його колишньої дружини ОСОБА_5 у праві
спільної сумісної власності на дану
квартиру є рівними - по ? частині.
Просить суд визначити, що частки її
чоловіка і його померлої першої
дружини ОСОБА_5 в праві спільної
сумісної власності на вказану квартиру
становили по ? частині у кожного (а.с.
В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами.
Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги визнає.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснив, що після смерті його
матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_4
залишилась квартира, розташована за
адресою: АДРЕСА_1. В квартирі зараз
проживає позивач, яка є другою дружиною
батька. Проти позовних вимог він
заперечує, оскільки вважає, що квартира
належить їхній сім'ї і позивач не має
права на цю квартиру.
Третя особа ОСОБА_6 до судового
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності, а
також надав письмові пояснення, в яких
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його
батько ОСОБА_4, який постійно проживав
за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
вищевказаної житлової квартири.13
червня 2012 року він звернувся до
нотаріуса для оформлення права на
спадщину. Однак, державний нотаріус
ОСОБА_7 повідомила, що він не є
спадкоємцем після смерті померлого,
оскільки 14.01.2009 р. приватним нотаріусом
ОСОБА_8 було посвідчено заповіт від
імені ОСОБА_4 на належне йому майно.
Спадкоємцями по заповіту є інші особи.
З цих обставин він не зміг належним
чином прийняти спадщину. Однак з
позовної заяви вбачається, що його
батько заповітів не складав, а тому
спадкоємцями першої черги за законом є
він і його брат ОСОБА_2 Вважає, що ОСОБА_1
вступила в управління та володіння
спадковим майном, розпорядження речами
домашньої обстановки та вжитку
незаконно, фактично позбавивши його з
братом спадщини. Вважає позов ОСОБА_1
про визначення ? частки в праві
спільної сумісної власності
необґрунтованим і просить суд в позові
відмовити (а.с.85, 86).
Вислухавши пояснення позивача, третьої
особи та дослідивши докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_4, який на час смерті
перебував у шлюбі з ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвами про
смерть та про шлюб (а.с.20, 22).
Колишня дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 21).
Згідно свідоцтва про право
власності на житло № 4/15-468 від 15.10.1998 р.,
виданого Державним підприємством
Управління житлово-комунального
господарства Міністерства вугільної
промисловості України, квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.
Згідно заповіту, посвідченого 14.01.2009
року приватним нотаріусом
Димитровського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_8,
ОСОБА_4 заповів квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_1, а житловий будинок з земельною
ділянкою, розташовані за адресою:
АДРЕСА_2, заповів ОСОБА_2 (а.с. 78).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26.07.2012 року
звернулися до Димитровської державної
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_4 (а.с. 69, 70).
Постановою державного нотаріуса
Димитровської державної нотаріальної
контори від 09.12.2013 року ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину після смерті ОСОБА_4
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, оскільки квартира знаходиться
у спільній сумісній власності і у
правовстановлюючому документі не
визначені частки співвласників (а.с.14).
Згідно ст.356 ЦК України власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю. Якщо
частки не визначені, спільна власність
двох або більше осіб відповідно до ч.1
ст. 368 зазначеного Кодексу є спільною
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством. Якщо
нотаріусом обґрунтовано відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розгляду у позовному
Згідно з п.224 Інструкції про
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
03.03.2004р. № 20/5, нотаріус може видати
свідоцтво про право на спадщину за
законом чи за заповітом після смерті
одного з учасників спільної сумісної
власності лише після виділення
(визначення) частки померлого у
Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України,
у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.
Відповідно до ст. 1226 ЦК України
частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах. Спадкоємець, який прийняв
спадщину, у відповідності з вимогами ч.
1 ст. 1296 ЦК України може одержати
свідоцтво про право на спадщину шляхом
нотаріального оформлення зазначеного
Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
осіб, які звернулися до суду у спосіб,
визначений законами України.
Судом встановлено, що спадкоємцем
за заповітом після смерті ОСОБА_4,
зокрема, є його друга дружина ОСОБА_1.
Обставини, які б свідчили про
існування іншої домовленості між
співвласниками вищевказаної квартири
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо розміру часток у
спільному майні, судом не встановлено,
тому частка кожного з них у цьому майні
має бути визначена по 1/2 частині
Оскільки невизначеність часток у праві
спільної сумісної власності позбавляє
позивача можливості належним чином
оформити свої спадкові права на
вищезазначене нерухоме майно, суд
вважає необхідним її позовні вимоги
Враховуючи вищенаведене,
керуючись ст.ст.356, 368, 370, 1268 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України,
суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Димитровської міської ради про
визначення частки майна в праві
спільної сумісної власності в порядку
спадкування задовольнити.
Визначити, що частка ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 становить 1/2 частину
Визначити, що частка ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, в праві спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
становить 1/2 частину квартири.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя