АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко
Н.О., Волошиної В.М.

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
Горюнова О.В.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Національного
університету оборони України на
ухвалу Солом'янського районного суду
м.Києва від 16 вересня 2013 року про
відмову у задоволенні заяви
представника Національного
університету оборони України про
повторне виконання рішення
Солом'янського районного суду м.Києва
від 2 лютого 2011 року у справі за позовом
Національного університету оборони
України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 про виселення з
гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м.Києвав від 2 лютого 2011
року задоволені позовні вимоги
Національного університету оборони
України та виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

У серпні 2013 року представник
Національного університету оборони
України звернувся до суду з заявою про
повторне виконання рішення суду,
посилаючись на те, що після виконання
рішення суду про виселення відповідачі
фактично продовжують проживати в
гуртожитку, сплачуючи всі витрати по
утриманню спірної кімнати.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м.Києва від 16 вересня 2013 року
відмовлено у задоволенні заяви
представника Національного
університету оборони України про
повторне виконання рішення суду.

Справа № 760/19195/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/6017/14Головуючий у
суді першої інстанції: Лозинська
М.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.Не погоджуючись
з постановленою ухвалою, Національний
університет оборони України через
свого представника подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Солом'янського районного суду м.Києва
та направити справу на новий розгляду
до суду першої інстанції для розгляду
по суті. Свою скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції порушив порядок
вирішення процесуального питання,
передбаченого Законом України «Про
виконавче провадження».

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явилася,
про день та час розгляду справи
повідомлена належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (
а.с.99).

Представник Національного
університету оборони України
апеляційну скаргу підтримав і просив
її задовольнити.

ОСОБА_2 проти апеляційної скарги
заперечував і просив ухвалу суду
першої інстанції залишити без змін,
пояснивши, що після рішення суду ні
він, ні його сім'я виселені з кімнати
АДРЕСА_1 не були, питання їх проживання
було вирішено на рівні керівництва
Національного університету оборони та
його місця служби.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви
представника Національного
університету оборони України про
повторне виконання рішення суду, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем належними та допустимими
доказами не підтверджено факт
самовільного вселення відповідачів в
кімнату гуртожитку після виконання
рішення суду.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає встановленим обставинам та
нормам закону.

Відповідно до ч.11 ст.78 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо особа самостійно вселилася у
приміщення, з якого вона була примусово
виселена, повторне її виселення може
бути здійснено державним виконавцем на
підставі ухвали суду, який прийняв
рішення про виселення. Виконавче
провадження в такому разі підлягає
поновленню за постановою державного
виконавця.

Отже, для постановлення ухвали про
повторне виселення особи на підставі
рішення суду про виселення необхідно
з'ясувати та довести дві обставини, а
саме: 1) примусове виселення особи з
приміщення і 2) самостійне вселення
цієї особи в це приміщення.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження цих обставин
представником Національного
університету оборони України до заяви
не додано.

Дійсно, постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції від 14
червня 2011 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-511 виданого 3 червня 2011 року
Солом'янським районним судом м.Києва
про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення ( а.с.55).

Постановою головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції м.Києва
від 2 серпня 2012 року закінчено
виконавче провадження з посиланням на
те, що рішення фактично виконано в
повному обсязі згідно з виконавчим
документом (а.с.79).

Статтею 78 Закону України «Про
виконавче провадження» визначений
порядок виконання рішення про
виселення боржника. Цією статтею
передбачено, що при примусовому
виселенні складається державним
виконавцем акт опису майна божника у
присутності понятих, а також акт про
виконання рішення про виселення
боржника.

Сама по собі постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження з посиланням на фактичне
виконання рішення суду не може бути
визнана належним доказом на
підтвердження факту примусового
виселення боржника.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження факту примусового
виселення сім'ї ОСОБА_4 з кімнати
АДРЕСА_1 Національного університету
оборони України ні до заяви про
повторне виконання рішення суду, ні в
суді апеляційної інстанції
представником університету у
передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК України
порядку надано не було.

Без доведення примусового виселення
боржника з приміщення, наявність
довідки від 3 липня 2013 року за підписом
т.в.о. начальника відділу експлуатації
та ремонту фондів про те, що ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 мешкають за
адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, суд першої інстанції,
врахувавши норми Закону України «Про
виконавче провадження», надавши
належну правову оцінку письмовим
доказам, обґрунтованого дійшов
висновку про відсутність достатніх
підстав для задоволення заяви
представника Національного
університету оборони України про
повторне виконання рішення суду про
виселення.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і на їх
правильність не впливають у зв'язку з
чим підлягають відхиленню.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а ухвала як
така, що постановлена з дотриманням
норм процесуального права підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Національного
університету оборони України -
відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду
м.Києва від 16 вересня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: