Справа № 342/44/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик
Г.І.,

секретаря судового засідання
Гурак Р.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,
відповідачів:ОСОБА_3, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, Чернятинської сільської ради
про визнання права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями,

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, Чернятинської
сільської ради, в якому просить
визнати за ним право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1.
Вказаний житловий будинок та
господарські будівлі належали на
праві приватної власності
колгоспному двору, головою якого була
мати позивача ОСОБА_4. Станом на 15.04.1991
р., тобто час, з якого припинилось
існування колгоспних дворів, позивач,
його мати ОСОБА_4, його дружина та дочка
(відповідачі по даній справі) були
членами колгоспного двору. Житловий
будинок знаходиться на земельній
ділянці розміром 0,25 га, яка призначена
для будівництва та обслуговування
житлового будинку. ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 Внаслідок її смерті
відкрилась спадщина, до складу якої
входить частка в будинку та
господарських будівлях. Позивач
ОСОБА_1, як син спадкодавця ОСОБА_4,
відноситься до спадкоємців першої
черги за законом. На час смерті
спадкодавця позивач проживав разом
з нею. З метою оформлення спадщини
позивач звертався до нотаріуса,
однак, йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
покликаючись на те, що житловий будинок
належав колишньому колгоспному двору
без виділення часток членів двору.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги з підстав,
зазначених у позові. Просить позов
задовольнити. Суду пояснив, що його
батько - ОСОБА_5, помер ще в ІНФОРМАЦІЯ_4.
Після смерті матері ОСОБА_4 в будинку
по АДРЕСА_1 проживає він з своєю
дружиною ОСОБА_3. Позивач користується
житловим будинком, фактично став його
власником, але документів про це не має.

Чернятинська сільська рада подала до
суду заяву, в якій просить справу
розглядати у відсутності представника
сільської ради, та зазначила, що не
заперечує проти позову.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 позовні
вимоги визнали, не заперечують щодо
задоволення позову. ОСОБА_2 пояснила, що
вона з 1990 р. не проживає спільно з
батьками.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до наступного.

Згідно повторного свідоцтва про
народження позивача ОСОБА_1 серія
НОМЕР_1, виданого РайЗагс Городенка
19.06.1952 р., він народився ІНФОРМАЦІЯ_2,
його батьками значаться ОСОБА_5 та
ОСОБА_4.

Свідоцтвом на право особистої
власності на домоволодіння від 20
серпня 1988 р., виданим Виконкомом
Городенківської районної ради,
стверджено, що в цілому домоволодіння,
що складається з житлового будинку та
господарських будівель і споруд, яке
розташоване в АДРЕСА_1 дійсно
належить на праві особистої власності
колгоспному двору, головою якого є
ОСОБА_4. Свідоцтво видане на підставі
рішення виконкому Городенківської
районної Ради народних депутатів № 11
від 13 січня 1988 р. Випискою з
інвентаризаційних матеріалів № 6714 від
18.12.2013р., виданою Обласним комунальним
підприємтвом «Коломийське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації»,
стверджено, що ОСОБА_4 є власником
майна, розташованого в АДРЕСА_1. В
Технічному паспорті на житловий
будинок по АДРЕСА_1 зазначена
характеристика будинку,господарських
будівель і споруд та його ринкова
вартість -37920 грн.

Відповідно до Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів, затв.
Центральним статистичним управлінням
СРСР 12 травня 1985 р. № 5-24-26
погосподарський облік в сільських
Радах здійснювався в формі
погосподарських книг. Витягом із
погосподарської книги № 1
Чернятинської сільської ради за 1990-1995
р. (особовий рахунок 1) стверджено, що
станом на 01.04.1991 р. разом з
спадкодавцем, головою господарства
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
невістка; витягом із погосподарської
книги № 1 Чернятинської сільської ради
за 1996-2000 р. (особовий рахунок НОМЕР_3)
стверджено, що в господарстві були
зареєстровані та проживали ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, головою господарства,
померла ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
невістка.

Довідкою виконкому Чернятинської
сільської ради № 496 від 18.03.2013 р.
стверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживає і зареєстрований АДРЕСА_1.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2
стверджено, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Чернятин
Городенківського району
Івано-Франківської області. Внаслідок
її смерті відкрилась спадщина.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004
р.) визначено: якщо цивільні відносини
виникли раніше і регулювались актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав і
обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК України (1963 р.) майно
колгоспного двору належало його
членам на праві сумісної власності,
включаючи неповнолітніх і
непрацездатних; у разі смерті члена
колгоспного двору спадкоємство в
майні двору не відкривалось до смерті
останнього члена колгоспного двору, а
залишалось на праві сумісної
власності в рівних частках членів
двору, що в ньому проживають. Інші
особи, які проживали в господарстві
ОСОБА_4 станом на 15.04.1991 р., протягом
трирічного строку позовної давності не
ставили питання про витребування своєї
частки з майна колишнього колгоспного
двору, як це визначено п.6 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності».

На час смерті ОСОБА_4 був чинним
Цивільний кодекс УРСР 1963 р., за ст. 524
якого спадкоємство за законом має
місце, коли і, оскільки, воно не
змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР
встановлено, що для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.)
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він протягом 6 місяців
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини. Згідно з
ст. 529 згаданого кодексу при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти
(у тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

Померла ОСОБА_4 заповіту не вчиняла.
Судом встановлено, що спадкоємцем
першої черги після її смерті є
позивач, син спадкодавця ОСОБА_1.

Довідкою № 501, виданою Чернятинською
сільською радою 20.03.2013 р. стверджено,
що в господарстві по АДРЕСА_1 на час
смерті матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7, а/з 4 від 10.01.1997 р., разом з
нею проживав ОСОБА_1.

З наведеного слідує, що після смерті
ОСОБА_4 позивач прийняв спадщину.

З метою оформлення спадщини після
смерті матері позивач звертався до
державного нотаріуса Городенківської
районної державної нотаріальної
контори, однак йому було відмовлено
з посиланням на те, що житловий
будинок належав колгоспному двору без
виділення часток членів двору, про що
свідчить довідка Городенківської
державної нотаріальної контори № 7
від 10.01.2014 р. Випискою з
інвентаризаційних матеріалів ОКП
«Коломийське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» № 6714 від
18.12.2013 р. стверджено, що в АДРЕСА_1
зареєстровано власність на
нерухомість за ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого Городенківським РВК 20.08.1988 р.
на підставі рішення цього ж виконкому
№ 11 від 13.01.1988 р.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню. Відповідачі
позов визнають. Визнання позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб. Судом
не встановлено неправомірності
набуття позивачем права власності на
будинковолодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1, ринкова вартість якого
станом на 25.12.2013 р. згідно з Звітом ЕТВО
«Придністров'я» та технічним
паспортом складає - 37920 грн. Тому суд
вважає, що є підстави для задоволення
позову.

На підставі ст.ст. 86, 120,123,524, 548,549, 563 ЦК
УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317,325,328 ЦК України
(2003 р.), керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 218
ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Ничик Г.І.