22-ц/772/762/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Курбатова І. Л.Категорія:
55Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 24 січня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ПАО
«Райффайзен банк Аваль» , третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
ОСОБА_4, про захист прав споживача та
визнання кредитного договору
недійсним, -

встановила:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
між ним та відповідачем 09.07.2008 року
укладено кредитний договір №014/035-23/60125 ,
відповідно до кого йому надано кредит в
розмірі 49880 дол. США терміном до 09.07.2028
року. У 2008 році фінансова криза в
країні зумовила значне зростання курсу
долару США по відношенню до гривні, що
призвело до подорожчання кредиту майже
вдвічі, тобто істотно змінилися
обставини, яким сторони керувалися при
укладенні договору, що поставило
сторони договору в нерівні умови. Крім
того в період виконання договору він
тяжко захворів, що потребувало
тривалого лікування і відповідно до п.
11.5.2 договору він письмово повідомив
кредитора та попросив переглянути
умови договору, здійснити перерахунок
щомісячних платежів на зменшення або
перенесення термінів платежів, на що
банк не відреагував. Крім того, умови
договору про право банку в
односторонньому порядку на власний
розсуд без згоди позичальника
змінювати процентну ставку за кредитом
є несправедливими і такими, що
порушують принцип рівності сторін
договору, а тому відповідно до ч. 5 ст. 18
Закону України «Про захист прав
споживачів» повинні бути визнані
недійсними. Також просив поновити
строк звернення до суду з
вищезазначеним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 24 січня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції дійшла висновку про
відхилення скарги, виходячи з
наступного.

По справі встановлено, що 09.07.2008 року
між ОСОБА_2 як позичальником, та ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль», як кредитором,
укладено кредитний договір №
014/035-23/60125 відповідно до якого кредитор
(відповідач) зобов'язався надати
позичальнику (позивачу) кредит в сумі
49880,00 доларів США шляхом одноразового
надання кредитних коштів у вказаній
сумі 09.07.08 року з цільовим
використанням - придбання об'єкту
нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_1
строком до 09 липня 2028 року.

Згідно п. 1.2,1.2.1 договору сторони
домовились, що за користування
кредитом позичальник сплачує проценти,
що розраховуються на основі процентної
ставки розмір якої може змінюватись на
умовах договору. На дату укладання
договору розмір процентної ставки
складає 13,5% річних. Згідно з п. 1.3.1,1.3.2,
1.3.3 договору погашення кредиту має
здійснюватись позичальником 22 числа
кожного календарного місяця протягом
строку кредиту щомісячними
ануїтетними платежами в розмірі 602,24
доларів США ( а.с. 5-12).

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором
позичальник передав в іпотеку ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» нерухоме
майно, а саме житлову квартиру АДРЕСА_1,
що підтверджується укладеним 09.07.2008
року договором іпотеки ( а.с. 17-18).

Крім того, виконання зобов'язань за
кредитним договором забезпечено
порукою згідно договору поруки №187 від
09.07.2008 року, укладеного між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4
(поручителем) (а.с. 19-20).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ч.1-5 ст. 203 ЦПК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятись у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

В п. 15. 4 договору сторонами погоджено,
що позичальник усвідомлює та гарантує,
що умови цього договору для нього
зрозумілі, відповідають його інтересам
(інтересам його сім'ї) , є розумними та
справедливими.

Позичальнику у п. 15.5 договору
роз'яснено, що у разі зміни курсу
іноземної валюти (валюти кредиту)
відносно національної грошової
одиниці України, всі валютні ризики
несе позичальник. Підписанням цього
договору позичальник свідчить, що йому
розтлумачено (зрозуміло) та він згоден,
що зміна курсу іноземної валюти
відносно національної грошової
одиниці України може привести до
значних збитків та погіршення
фінансового стану позичальника.

Відповідно до ст. 15.6 договору
позичальник засвідчив, що всі ризики,
пов'язані з істотною зміною обставин, з
яких позичальник виходив при укладанні
цього договору, інших договорів
забезпечення, позичальник приймає на
себе, і такі обставини не є підставою
для зміни або розірвання цього
договору, договору забезпечення, а
також невиконання позичальником
зобов'язань за вищезазначеними
договорами.

Позичальник підтвердив, що перед
укладанням цього договору він
повідомлений в письмовій формі про всі
умови споживчого кредитування у ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну
сукупну вартість кредиту (відповідно
до ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» та Правил надання
банками інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених Постановою НБУ
№168 від 10 травня 2007 року), що
підтверджується ознайомленням
позичальника з умовами кредитування ,
які є невід'ємною частиною цього
договору, та не має зауважень ,
претензій щодо наданої інформації.
Надана позичальнику інформація є
повною, необхідною, доступною,
достовірною, своєчасною (п. 15.7
договору).

Таким чином, саме по собі
зростання/коливання курсу іноземної
валюти не є підставою для визнання
договору недійсним.

Банком виконано положення ст.ст. 11, 18, 21
Закону України "Про захист прав
споживачів", а також пункту 3.8 Правил
надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту, позивач
погодився з умовами договору, що
засвідчив власним підписом.

Виходячи з наведеного, доводи ОСОБА_2 в
цій частині є недоведеними.

Погіршення стану здоров'я позивача не
є доказом недодержання в момент
вчинення правочину сторонами вимог,
встановлених ч. 1-5 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч.ч 1, 2 Закону України
«Про захист прав споживачів» продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати у договори із споживачем
умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

Як несправедливі умови договору
позивач зазначає право банку в
односторонньому порядку на власний
розсуд без згоди позичальника
змінювати процентну ставку за
кредитом.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору
кредитор має право в односторонньому
порядку на власний розсуд без згоди
позичальника, але не частіше одного
разу в шість місяців, змінити процентну
ставку за кредитом і разі настання
подій, які мають безпосередній вплив на
вартість (збільшення вартості)
кредитних ресурсів установи кредитора
та не залежать від волі сторін.

У зв'язку з прийняттям Закону України
від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо заборони банкам змінювати
умови договору банківського вкладу та
кредитного договору в односторонньому
порядку", яким передбачено, що
встановлений кредитним договором
розмір фіксованої процентної ставки не
може бути збільшений банком в
односторонньому порядку, а також, що
умова договору щодо права банку
змінювати розмір фіксованої
процентної ставки в односторонньому
порядку є нікчемною, слід виходити з
того, що цей закон набрав чинності з 10
січня 2009 року.

Виходячи із закріпленого Конституцією
України принципу незворотності дії в
часі законів та інших
нормативно-правових актів (частина
перша статті 58), всі рішення банку в
будь-якій формі (постанова, рішення,
інформаційний лист) щодо підвищення
процентної ставки в односторонньому
порядку є неправомірними лише з 10 січня
2009 року (Рішення Конституційного Суду
України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у
справі про зворотну дію в часі законів
та інших нормативно-правових актів).

Протягом строку дії договору, банк
процентну ставку не змінював.

Згідно зі статтею 99 Конституції
України грошовою одиницею України є
гривня. Вказана стаття визначає
правовий статус гривні, але не
встановлює сферу її обігу, а статтею 192
ЦК передбачено, що іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Отже, банк як фінансова установа,
отримавши у встановленому законом
порядку (статті 19, 47 Закону України "Про
банки і банківську діяльність")
банківську та генеральну ліцензії на
здійснення валютних операцій або
письмовий дозвіл на здійснення
операцій із валютними цінностями, який
до переоформлення Національним банком
України відповідних ліцензій на
виконання вимог пункту 1 розділу II
Закону України від 15 лютого 2011 року №
3024-VI "Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
діяльності банків" є генеральною
ліцензією на здійснення валютних
операцій, має право здійснювати
операції з надання кредитів у
іноземній валюті (пункт 2 статті 5
Декрету про валютне регулювання).

Таким чином, банком у встановленому
законом порядку надано кредитні кошти
в іноземній валюті.

Відповідно до ч.ч.6 5 ст. Закону України
«Про захист прав споживачів», якщо
положення договору визнано
несправедливим, включаючи ціну
договору, таке положення може бути
змінено або визнано недійсним.

У разі коли зміна положення або
визнання його недійсним зумовлює зміну
інших положень договору, на вимогу
споживача: такі положення також
підлягають зміні, або договір може бути
визнаним недійсним у цілому.

Позивачем не доведено обставин , які
свідчать про недійсність як окремих
положень кредитного догвоору від 09
липня 2008 року, так і кредитного
договору в цілому.

За таких обставин, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідивши
обставини справи, надавши належну
оцінку наявним у справі доказам дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухваленим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись, ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 24 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
Л.О. Голота

/підпис/
Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: