Справа № 342/1790/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик
Г.І.,

секретаря судового засідання
Петруняк Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
садибний житловий будинок з
господарськими будівлями в порядку
спадкування за законом ,

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить
визнати за нею право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходяться
АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. померла її бабка
ОСОБА_4. Внаслідок смерті бабки
відкрилась спадщина на належне їй
майно - садибний житловий будинок з
господарськими будівлями. Позивачка з
28 грудня 1991 р. до часу відкриття
спадщини проживала разом з
спадкодавцем однією сім'єю в
житловому будинку, що знаходиться
АДРЕСА_1, є спадкоємцем четвертої черги
за законом. Також разом з ними
проживала рідна сестра позивачки,
відповідачка ОСОБА_3. Оскільки вони
проживали разом на день смерті, тому
фактично після смерті бабки
позивачка прийняла спадщину.
Звернувшись до державного нотаріуса
Городенківської районної державної
нотаріальної контори з метою
оформлення спадщини, позивачка не
отримала свідоцтво про право на
спадщину, так як відсутнє свідоцтво
про право власності на житловий
будинок на ім'я покійної бабки.
Батько позивачки - відповідач ОСОБА_2 є
спадкоємцем першої черги за законом
спадкодавця ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала з наведених в ньому підстав,
просить позов задовольнити. Суду
пояснила, що на момент смерті
спадкодавця вона та її сестра ОСОБА_3
проживали разом з спадкодавцем.
Спільно проживали з грудня 1991 р.

ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій
зазначила, що не заперечує щодо
визнання за позивачкою права
власності на житловий будинок та
господарські будівлі по АДРЕСА_1 і
просить справу розглядати у її
відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнав. Суду пояснив, що він є
сином ОСОБА_4, братів,сестер він не має.
На час смерті матері він не проживав
разом з нею. З нею проживали його
дочки ОСОБА_5 і ОСОБА_3. Він не
звертався до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері як спадкоємець першої
черги за законом.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, прийшов до
наступного.

Згідно свідоцтва про народження
позивачки ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 її
батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_7.
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2,
виданим Вікнянською сільською радою
25.11.2006 р., стверджено, що після
укладення шлюбу з ОСОБА_8 вона змінила
прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_7.

Про те, що бабкою позивачки є ОСОБА_4,
свідчить свідоцтво про народження
батька позивачки серії НОМЕР_3- ОСОБА_2,
видане 30 жовтня 1950 р., згідно з яким
його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4,
видане Вікнянською сільською радою
Городенківського району ІНФОРМАЦІЯ_6
р., свідчить про те, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 р. Внаслідок її смерті
відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223
ЦК України - право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях 1261
- 1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини. Спадкоємцями можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК
України. Згідно з ст. 1261 Цивільного
кодексу України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. Відповідно до
статті 1264 ЦК України у четверту чергу
право на спадкування за законом мають
особи, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу
України прийняття спадщини - це:
постійне проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
або подання спадкоємцем, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу
визначено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємцем
першої черги за законом ОСОБА_4 є її син,
відповідач ОСОБА_2. Він не прийняв
спадщини після смерті своєї матері,
оскільки на день її смерті не проживав
разом з нею і протягом шести місяців з
дня її смерті не звертався в
нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини.

Виписка з погосподарської книги № 1-2
Вікнянської сільської ради особовий
рахунок НОМЕР_5 свідчить про те, що
станом на 15.04.1991 р. в господарстві
АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_4;
згідно погосподарської книги № 1 за 2006-
2010 роки на день смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р., зареєстровані
внука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внука
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

З паспорта ОСОБА_1 встановлено, що в
АДРЕСА_1 було зареєстроване її місце
проживання з 28 грудня 1991 р. по 21.09.2010 р.
Отже, позивачка є спадкоємцем ОСОБА_4
четвертої черги за законом, так як
проживала зі спадкодавцем однією
сім'єю більше п'яти років до часу
відкриття спадщини.

Позивачка зверталась до нотаріуса з
приводу прийняття спадщини після
смерті бабусі. Державний нотаріус
Городенківської районної державної
нотаріальної контори 30.10.2013 р. видав
довідку № 1220 про те, що неможливо
видати свідоцтво про право на спадщину
ОСОБА_1 на житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_4 в зв'язку з
відсутністю свідоцтва про право
власності на нерухоме майно на ім'я
покійної ОСОБА_4

Випискою з інвентаризаційних
матеріалів № 6090 від 20.03.2013р., виданою
Обласним комунальним підприємтвом
«Коломийське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації», стверджено,
що право власності на житловий
будинок та господарські будівлі по
АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 р.
зареєстровано під реєстровим номером
167 за ОСОБА_4, хоча підстава виникнення
права власності не зазначена.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок", право
власності на жилий будинок, збудований
громадянином на відведеній в
установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий в експлуатацію,
виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на садибний
житловий будинок АДРЕСА_1, складеного
12.04.2013 р., встановлено, що загальна
інвентаризаційна вартість будинку
становить 48430 грн., про те, що житловий
будинок збудований і знаходиться в с.
Вікно по вул. Братів Василиків,
свідчить характеристика будинку.

Позивачка фактично стала власником
спадкового майна, користується ним,
утримує прибудинкову територію в
належному стані, обробляє земельну
ділянку.

Статтею 317 Цивільного кодексу
України визначено, що власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження майном. Згідно ст. 328
цього ж кодексу право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Передбачених
згаданою статтею підстав
неправомірності набуття ОСОБА_1 права
власності на будинковолодіння судом не
встановлено, інші спадкоємці не
заперечують щодо задоволення позову,
тому суд вважає, що є підстави для
задоволення вимог позивача про
визнання за нею права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями (спорудами), що знаходяться в
АДРЕСА_1

На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1223,
1258,1261, 1264,1268-1270 ЦК України, керуючись
ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Ничик Г.І.