УХВАЛА

іменем україни

9 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа -
Комунальне підприємство «Черкаське
обʼ?єднане бюро технічної
інвентаризації», про поділ земельної
ділянки,

за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 19 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 25 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року позивачі
звернулися до суду з позовом про поділ
земельної ділянки, посилаючись на те,
що відповідно до рішення виконкому
Черкаської міської ради від 19
листопада 1953 року під домоволодінням
АДРЕСА_1 у постійне користування
відведена земельна ділянка площею 539
кв. м. Відповідно до договору
купівлі-продажу від 12 вересня 1975 року
ОСОБА_7 купила 3/4 частини будинку з
належною частиною надвірних споруд
АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9
право власності на 3/4 частини будинку з
належною частиною надвірних споруд
перейшло в порядку спадкування до
позивачів. За технічним паспортом
загальна площа земельної ділянки
складає 539 кв. м, з яких, на думку
позивачів, їм належить 3/4 частини площі
(404 кв. м), а відповідачеві 1/4 частина від
загальної площі (135 кв. м), але
відповідач користується 233 кв. м, а
позивачі 314 кв. м, тому звернулись до
суду за захистом своїх прав.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 19 квітня

2013 року позовні вимоги задоволено.
Виділено співвласникам ОСОБА_3, ОСОБА_9,
ОСОБА_5 в окреме користування земельну
ділянку площею 405,5 кв м, за адресою:
АДРЕСА_1, відповідно до ідеальної
частки 3/4 в домоволодінні, згідно
першого варіанту висновку № 105/989 - БТ
судової будівельно-технічної
експертизи від

18 жовтня 2011 року, в тому числі частину
земельної ділянки під відповідною
частиною житлового будинку «А-1» з
прибудовами «а1», «а2», «а3», а також
частину від земельної ділянки
загального користування, яка
розташована в наступних межах: від т. А
до т. Б - 2,50 м, від т. Б до т. В1 - по контуру
приміщень будинку «А-1», від т. В1 до т. Б1
- по лінії розділу будинку, від

т. Б1 до т. Г - 3,80 м, від т. Г до т. Д - 7,87 м,
від т. Д до т. Е - 14,65 м, від т. Е до т. Ж - 5,95
м, від т. Ж до т. З - 8,22 м, від т. З до т. И -
7,16 м, від

т. И до т. А - 34,88 м - по межі з сусіднім
будинковолодінням. Виділено
співвласникам квартири АДРЕСА_1

ОСОБА_6 (ідеальна частка 1/4) в окреме
користування земельну ділянку площею
141,5 кв. м, в тому числі частину земельної
ділянки під відповідною частиною
житлового будинку «А-1» з прибудовою
«а», а також частину від земельної
ділянки загального користування, яка
розташована в наступних межах: від т. Л
до т. В1 - 1,13 м, від т. В1 до т. Б1 - по лінії
розподілу будинку, від т. Б1 до т. Г - 3,80 м,
від т. Г до т. Д - 7,87 м, від т. Д до т. Е - 14,65
м, від т. Е до т. Ж - 5,95 м, від т. Ж до т. З -
8,22 м, від т. З до т. К - 7,27 м, від т. К до т. Л
- 26,10 м - по межі з сусіднім
будинковолодінням. Для забезпечення
можливого підходу до відповідних
частин житлового будинку і землі, а
також для обслуговування будинку,
виділено земельну ділянку спільного
користування площею 10,5 кв. м, яка
обмежена лініями розподілу: від т. М до
т. В - 1,40 м., від т. В до т. Ц1 - по контуру
приміщень будинку «А-1», від т. Ц1 до т. Х -
1,13 м., від т. Х до т. Б. - 8,30 м - по межі з
сусіднім будинковолодінням.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 2 липня 2013 року рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 19 квітня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
позові.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5
задоволено частково, рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 2 липня 2013 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 25 листопада

2013 року рішення Соснівського районного
суду м. Черкаси від 19 квітня

2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує
питання про скасування оскаржуваних
судових рішень та просить закрити
провадження у даній справі, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з огляду на наступне.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що необхідно
встановити порядок користування
земельною ділянкою пропорційно
часткам сторін у вартості будівлі та
споруди відповідно до першого варіанта
судової будівельно-технічної
експертизи.

Однак погодитись з висновком суду
апеляційної інстанції не можна з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. Якщо договір між
співвласниками про порядок володіння
та користування спільним майном
відповідно до їхніх часток у праві
спільної часткової власності
посвідчений нотаріально, він є
обов'язковим і для особи, яка згодом
придбає частку в праві спільної
часткової власності на це майно.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Судом установлено, що згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 19 квітня 2006 року, виданим
державним нотаріусом Першої
Черкаської державної нотаріальної
контори, кожен із позивачів є
спадкоємцем 1/3 частки майна ОСОБА_9,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Спадкове майно, на яке видані вказані
свідоцтва, складається з права
власності на 3/4 частини житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних споруд, розташованого
АДРЕСА_1

Таким чином, позивачі є співвласниками
ѕ часток вказаного житлового будинку з
відповідною частиною господарських
споруд

Власником 1/4 частки вказаного
житлового будинку на підставі договору
дарування від 20 жовтня 1971 року є ОСОБА_6

Відповідно до п. 18 «Г» постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» у разі переходу права власності
на будівлі та споруди до кількох осіб
право на земельну ділянку визначалось
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено в договорі відчуження
останніх.

Вирішуючи спір, суд апеляційної
інстанції залишив поза увагою ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року, не звернув
уваги на те, що позовні вимоги
зводяться до поділу земельної ділянки,
хоча сторони не є власниками земельної
ділянки, вона знаходиться в їхньому
користуванні, крім того позивачі не
зверталися до суду з позовом про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою. Суди зазначених
вимог закону та роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України не врахували,
дійсних обставин справи належним чином
не з'ясували та не звернули уваги на те,
що між попередніми співвласниками
будинку 14 червня 1975 року укладено
договір конкретного користування
будинком, надвірними спорудами та
будівлями, посвідчений нотаріально,
який є обов'язковим і для нових
власників цих часток будинку. Спору між
співвласниками про виділ в натурі
належних їм часток будинку не існує.

З'ясування цих обставин має суттєве
значення для правильного вирішення
спору.

Оскільки допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного
вирішення справи, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, для
уточнення позовних вимог, оскільки
позивачі не порушували питання про
визначення порядку користування
спірною земельною ділянкою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 338 ЦПК
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливлює встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 19 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 25 листопада 2013 року скасувати.
Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Н.А.
Горелкіна Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко
Ю.Г. Іваненко