№пр.2/521/300/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2014 року Малиновський
районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської
міської ради, третя особа: Сьома
Одеська державна нотаріальна контора
про встановлення факту проживання
однією сім*єю, визнання спадкоємцем
четвертої черги, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, суд-
Позивач звернувся до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою до Одеської міської ради, третя
особа: Сьома Одеська державна
нотаріальна контора та просить
встановити факт проживання ОСОБА_2
однією сім*єю зі спадкодавцем ОСОБА_3,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року з 2006 року;
визнати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої
черги за законом після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначив, що на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого УЖКГ
виконкому Одеської міської ради від
АДРЕСА_1 в рівних частках належала
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 28.05.2003 року
ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право
на спадщину за законом на 1/6 частину
вказаної квартири, яка належала її
доньці, ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року. На теперішній час ОСОБА_2 на праві
власності належить 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1, з яких: 1/2 частина належить на
підставі договору дарування від 12.03.2004
року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського нотаріального округу ОСОБА_1,
реєстр № 2582 та 1/6 частина належить на
підставі Рішення Малиновського
районного суду м.Одеси від 27.09.2006 року
(справа №2о-122/06) ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_5 Після її смерті
відкрилася спадщина на 1/3 частину
квартири за адресою: АДРЕСА_1. Її зять,
ОСОБА_3 не прийняв спадщину належним
чином, тому не отримав
правовстановлюючі документи на
спадкове майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_3 помер. Позивач, як постійно
проживаючий однією сім*єю зі
спадкодавцем та його родиною з 2006 року,
у встановлений законом строк звернувся
з заявою на предмет прийняття спадщини
до нотаріальної контори. Але у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, позивачу було
відмовлено та запропоновано
звернутися до суду з позовом про
встановлення факту проживання однією
сім*єю зі спадкодавцем на момент
відкриття спадщини. Враховуючи що
спадкодадавцем за життя не було
отримано правовстановлюючих
документів на вказану частину
квартири, з метою відновлення свого
порушеного права, позивач змушений
звернутися з вказаним позовом до суду.
Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив суд позов задовольнити.
Представник Одеської міської ради у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував.
Третя особа, Сьома Одеська державна
нотаріальна контора, у судове
засідання не з*вилися, надали до суду
лист, відповідно до якого просять
розглянути справу за їх відсутності,
відповідно до вимог чинного
Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази у їх сукупності,
допитавши свідків, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
із задоволенням позову.

Судом встановлені такі фактичні
обставини на підставі представлених
позивачем письмових доказів та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого УЖКГ виконкому Одеської
міської ради від 25.10.1996 року №84820,
реєстр №3-8660, квартира АДРЕСА_1 в рівних
частках належала ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3
28.05.2003 року ОСОБА_5 було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/6 частину вказаної
квартири, яка належала її доньці,
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У судовому засіданні позивач вказав, що
знайомий з вказаною родиною з 1996 року.
Постійно їх навідував та допомагав
матеріально, з 2000 року став з ними
мешкати, піклуватися про них. У знак
вдячності за турботу, 12.03.2004 року ОСОБА_5
подарувала ОСОБА_2 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, відповідно договору
дарування від 12.03.2004 року, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
нотаріального округу ОСОБА_1, реєстр №
2582, зареєстрованого в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно від 28.11.2005 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5
(Свідоцтво про смерть від 10.01.2006 року.
Актовий запис №362). Після її смерті
відкрилася спадщина на 1/6 частину
спірної квартири. За життя ОСОБА_5 мала
намір оформити на позивача документи
на вказану частину квартири, але не
встигла.

На підставі Рішення Малиновського
районного суду м.Одеси від 27.09.2006 року
(справа №2о-122/06) ОСОБА_2 було визнано
спадкоємцем четвертої черги щодо майна
ОСОБА_5. померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року та
визнано за ним право власності на 1/6
частину квартири АДРЕСА_1.

На теперішній час позивач є власником
2/3 частини спірної квартири.

Після смерті ОСОБА_5 у квартирі
залишився проживати її зять ОСОБА_3 та
позивач ОСОБА_2. ОСОБА_3 був інвалідом 1-ї
групи по зору, тому потребував
постійної турботи та належного
догляду, тому з 2006 року до позивача
переїхала його родина - жінка, дочка та
син. Разом з ОСОБА_3 вони постійно
мешкали за спірною адресою фактично
однією сім*єю, були пов*язані спільним
побутом, разом харчувалися, до
теперішнього чассу підтримують
квартиру у належному
санітарно-технічному стані, справно
сплачують комунальні послуги. Позивач
за власні кошти зробив у квартирі
ремонт.

Згідно п. 21 постанови Пленуму
Верховного суду України №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про
право на спадщину осіб, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини (четверта черга спадкоємців
за законом), судам необхідно
враховувати правила частини другої
статті 3 СК про те, сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер
(Свідоцтво про смерть від 19.01.2013 року,
актовий запис №738) Усі витрати,
пов*язані із похованням узяв на себе
позивач.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1. За життя спадкодавець не
отримав правовстановлюючих
документів на належне йому після
смерті тещі спадкове майно.

ОСОБА_2, як постійно проживаючий однією
сім*єю зі спадкодавцем та його родиною
з 2000 року, у встановлений законом строк
звернувся з заявою на предмет
прийняття спадщини до нотаріальної
контори.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обовязків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК
України, спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. Як наводить
ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини
входять усі права та обовязки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

В силу ст. 1258 ч.ч.1,2 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. При цьому,
кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно відповіді Сьомої одеської
нотаріальної контори від 09.03.2013 року
№747/02-14 у видачі Свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
позивачу було відмовлено та
запропоновано звернутися до суду з
позовом про встановлення факту
проживання однією сім*єю зі
спадкодавцем на момент відкриття
спадщини.

Згідно матеріалів Спадкової справи
№195/2013 відкритої 09.03.2013 року після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року вбачається, що інших спадкоємців
не має.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили суд про
фактичне проживання та ведення
спільного господарства ОСОБА_2 разом зі
спадкодавцем ОСОБА_3 з 2006 року до дня
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Таким чином, суд вважає доведеними
обставини щодо проживання однією
сім*єю ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем з
2006 року, на момент його смерті, а також
визнання позивача спадкоємцем
четвертої черги після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Щодо визнання за ОСОБА_2 права
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то суд вважає вимоги
у цій частині обгрунтованими, які
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як роз'яснив ВССУ з розгляду цивільних
та кримінальних справ в п.3
Інформаційного листа від 16.05.2013 року
«Про практику розгляду судами
цивільних справ про спадкування», при
вирішенні спорів про спадкування,
судам необхідно враховувати, що
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» систему
органів державної реєстрації прав
становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку. Держателем
Державного реєстру прав є центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної реєстрації прав.

Тимчасове положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно встановлює, що до 1 січня 2012 року
державна реєстрація права власності та
права користування (сервітут) на
об'єкти нерухомого майна, розташовані
на земельних ділянках, права
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; права власності на
об'єкти незавершеного будівництва, а
також облік безхазяйного нерухомого
майна, довірче управління нерухомим
майном проводиться реєстраторами БТІ,
створеними до набрання чинності
Законом України від 11 лютого 2010 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та
інших законодавчих актів України» та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно (пункти 1.1, 1.3).

Найпоширенішою причиною звернення
особи до суду в справах про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування є неможливість
спадкоємцями, які прийняли спадщину,
оформити своє право на спадщину в
нотаріальній конторі з причин
відсутності правовстановлюючих
документів на спадкове майно на ім'я
спадкодавця та/або відсутності
державної реєстрації нерухомого майна
спадкодавцем.

Перші власники не оформляли документи
на належне їм нерухоме майно та не
реєстрували його в органах БТІ, а тому
спадкоємець не може отримати у
нотаріуса свідоцтво про право на
спадщину і його право має бути визнано
в судовому порядку.

Враховуючи, що спадкодавцем ОСОБА_3 за
життя не було отримано
правовстановлюючих документів на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1, тому позовні
вимоги щодо визнання за ОСОБА_2 права
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, підлягають
задоволенню.

Враховуючи, що згідно матеріалів
Спадкової справи №195/2013, відкритої
09.03.2013 року Сьомою одеською державною
нотаріальною конторою після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
ніхто іншій із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори не
звертався, відомостей, що б свідчили
про наявність інших спадкоємців, судом
не отримано, факт прийняття ОСОБА_2
спадщини до майна померлого визнається
доведеним суду.

Крім того, суд звернув увагу на ті
обставини, що оформлення позивачем
спадкових прав позасудовим шляхом не
вбачається можливим, тому позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Згідно ст. 55 Конституції України права
і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. При цьому, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Ввесь обсяг наведених обставин
свідчить про обґрунтованість
відповідної вимоги позивача і зумовлює
наявність підстав для визнання за ним
права власності на вказану частину
спірної квартири в порядку
спадкування за законом.

Згідно ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов*язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

За викладених обставин, задовольняючи
даний позов, суд вбачає доцільним
довести до відома заінтересованих
осіб, що рішення суду в частині
визнання права власності на нерухоме
майно, яке у встановленому
процесуальним законом порядку набрало
законної сили, підлягає обов*язковій
державній реєстрації та є підставою
для внесення таких відомостей до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, згідно положень Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень».

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.
ст. 16, 182, 256, 328, 1216, 1259, 1264 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 61, 169, 212-215 ЦПК України, СУД

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити.

Встановити факт постійного
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року однією сім'єю з 2006
року по час смерті ОСОБА_3 і відкриття
спадщини щодо майна ОСОБА_3, тобто по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт належності ОСОБА_2
до спадкоємців четвертої черги за
законом на спадкове майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Буран О.М.