Справа №442/768/14-ц
Провадження №2/442/501/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

при секретарі - Михавко І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дрогобич
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Дрогобицького заводу
автомобільних кранів» про стягнення
заборгованості з виплати заробітної
плати та компенсації за затримку
виплати розрахунку при звільненні,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому з урахуванням зменшення розміру
позовних вимог, просить стягнути з
відповідача 7268,38 гривень
заборгованості з виплати заробітної
плати та 27000 гривень компенсації за
затримку виплати розрахунку при
звільненні.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що працював у
відповідача, проте з 07.12.2012 року був
звільнений за власним бажанням. Проте,
по даний час з ним не було проведено
повного розрахунку. На неодноразові
звернення до бухгалтерії відповідача
провести з ним повний розрахунок -
отримує відмову. З таких підстав, для
захисту своїх конституційних прав на
справедливу винагороду за працю,
змушений звертатись до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився,
однак подав до суду заяву, в якій
просить суд слухати справу у його
відсутності, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, попередньо
подавши до суду заяву про розгляд
справи у його відсутності. Позов
визнає.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позов слід задоволити,
виходячи з наступного:

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Статтею ст.43 Конституції України
встановлено, що право на своєчасне
одержання винагороди за працю
захищається законом.

Встановлено, що позивач працював у
відповідача на посаді начальника бюро
відділу інформаційних технологій.

07.12.2012 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за
власним бажанням, про що видано наказ
від 07.12.2012 року №140к.

Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького
заводу автомобільних кранів» від 17.02.2014
року №165 заборгованість відповідача
перед позивачем з виплати заробітної
плати станом на 17.02.2014 року становить
7268,36 грн.

Статтею ст.43 Конституції України
встановлено, що право на своєчасне
одержання винагороди за працю
захищається законом.

Відповідно до ст.115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцять календарних
днів.

Згідно ст.12 Конвенції МОП №95 «Про
захист заробітної плати» 1994р. та ст.47
КЗпП України у день звільнення
роботодавець зобов'язаний провести
повний розрахунок із працівником, який
звільняється. Якщо працівник у день
звільнення не працював, то зазначені
суми повинні бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Відповідно до ст. ст.47, 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник у день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

У відповідності до роз'яснень у п.20
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
від 24.12.1999 року установивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства, установи,
організації суми в день звільнення,
коли ж він у цей день не був на роботі, -
наступного дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при непроведенні його до розгляду
справи - по день постановлення рішення,
якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
позов підставний та підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214 ЦПК
України, ст.43 Конституції України, ст.47,
115, 116, 117 КЗпП України, ст.12 Конвенції МОП
№95 «Про захист заробітної плати» 1994р.,
п.20 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
від 24.12.1999 року, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Дрогобицького заводу
автомобільних кранів» в користь ОСОБА_1
7268,38 гривень заборгованості із
заробітної плати, 27000 гривень
компенсації за затримку виплати
розрахунку при звільненні, а всього:
34268,38 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Дрогобицького заводу
автомобільних кранів» в дохід держави
243,60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення - з дня отримання такого.

Суддя
З.С.Павлів