Номер провадження № 22-ц/785/938/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року
м. Одеса

Колегія судів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
- Станкевича В.А.

суддів
- Ступакова О.А.

- Варикаші О.Д.

при
секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 у своїх інтересах, а також в
інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 до
відповідача TOB "Ніка Інвест Агро" про
виділення майнового паю, за
апеляційною скаргою представника TOB
"Ніка Інвест Агро" Сахарової Ніни
Миколаївни на рішення Болградського
районного суду Одеської області від 29
жовтня 2013 року,-

встановила:

До суду звернулися позивачі з
вищевказаним позовом про виділення їм
з майна, що перебуває у володінні
відповідача TOB "Ніка Інвест Агро", як
правонаступника усіх прав та
обов'язків СВК "Баннівка", єдиним
майновим комплексом - майна, що
належить їм, позивачам, на підставі
майнових сертифікатів про право
власності на майнові паї членів
колективного сільськогосподарського
підприємства СВК «Баннівка»,
посилаючись на те, що між ними,
позивачами, 07.10.2011р. був укладений
договір про спільне володіння,
користування та розпорядження майном
загальною вартістю 1 000 236 грн., що
належить їм на підставі майнових
сертифікатів, але перебуває у
володінні відповідача, вони
неодноразово зверталися до різних
інстанцій - до СВК «Баннівка»,
Болградської райдержадміністрації,
відповідача - з заявами про виділення
певного майна для оформлення на нього
права власності, проте це питання до
цих пір ніким не розглянуте, що
позбавляє їх, позивачів, права на
володіння, користування і
розпорядження їхньою власністю і
змусило їх звернутися до суду за
захистом своїх прав.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачі посилалися на те, що вони є
власниками майнових паїв після
розпаювання СВК «Банннівка», що було
розташоване у с. Баннівка
Болградського району Одеської області
і в результаті реорганізації
правонаступником якого є на даний час
відповідач - TOB "Ніка Інвест Агро", який,
як і СВК «Баннівка», відмовляється
виділити їм майно відповідно до їхніх
майнових сертифікатів єдиним майновим
комплексом, посилаючись на різні
відмовки, чим порушує їхнє право на
вільне володіння, користування та
розпорядження своєю власністю на свій
розсуд, адже вони, позивачі, ведуть
спільну господарську діяльність і
користуються на підставі договору
оренди від 02.09.2002р. будівлею складу, що
розташований по АДРЕСА_1 згідно
показникам відомостей обліку основних
засобів - корпус № 1, ПТФ № 2; на момент
затвердження пайового фонду СВК
«Баннівка» остаточна вартість його
становить 17 315грн., який, у свою чергу,
входив до структури пайового фонду СВК
«Баннівка» в розмірі 19,1%. Транспортні
засоби, техніка та автомобілі складали
18,7% у структурі пайового фонду СВК
«Баннівка», тому їм, позивачам, на їхню
думку, належить до виділення
транспортних засобів, техніки,
автомобілів на суму 18 744грн.; на момент
розпаювання обігові засоби складають у
структурі пайового фонду 57,3%, тому на
думку позивачів їм до виділення
підлягає майно на суму 57435грн (у виді
зерна, кормів, ядохімікатів, добрив,
ГСМ); також фінансові активи у
структурі пайового фонду становлять 4,9%
на суму 4915грн. Тому, на думку позивачів,
вони мають право вимагати виділити їм у
власність єдиним майновим комплексом
майна на загальну суму 40685 (сорок тисяч
шістсот вісімдесят п'ять)гривень у с.
Баннівка Болградського району
Одеської області, а саме: 1) будівлю
корпусу №1, ПТФ №2 з металевою огорожею,
інв.№384, залишковою вартістю 17315грн., що
розташований по АДРЕСА_1; 2) трактор
МТЗ-82, інв.№83, реєстр.НОМЕР_2, остаточною
вартістю 3560грн., що знаходиться на
території автопарку у с. Баннівка
Болградського району Одеської області;
3) трактор Т-150К, інв.№6, реєстр. № НОМЕР_3
початковою вартістю 8417грн., що
знаходиться на території автопарку у с.
Баннівка Болградського району
Одеської області; 4) автомобіль ГАЗ-53,
реєстровий № НОМЕР_1, вартістю 2000грн.,
що знаходиться на території автопарку
у с. Баннівка Болградського району
Одеської області; 5) плуг ПЛН-3-35, інв. №
216, початковою вартістю 2100 грн., що
знаходиться на території польового
стану або автопарку, господарського
двору у с. Баннівка Болградського
району Одеської області; 6) плуг ПЛН-3-35
№ 216, вартістю 2100 грн. та плуг БЛН-5-35
вартістю 1000 грн., що знаходяться на
території польового стану або
автопарку чи польового стану у с.
Баннівка Болградського району
Одеської області; 7) навантажувач зерна
ЗМ-60, вартістю 2500 грн., що знаходиться на
зернотоку у с.Баннівка Болградського
району Одеської області; 8)
протравлювач насіння ПС-10, вартістю 3793
грн., що знаходиться на зернотоку, а
різницю між вартістю всього майна і
вартістю майнових паїв - 59551 (п'ятдесят
дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят одну)
гривню - виплатити у виді грошових
коштів, посилаючись на законодавство
України, що діяло на період
реформування аграрного сектору
економіки України - реорганізації
колективних сільськогосподарських
підприємства, яким був СВК «Баннівка».

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_19,
ОСОБА_8, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 та
позивач ОСОБА_3, що діє від свого імені,
а також від імені решти 19-ти позивачів
за довіреностями, а також представник
позивачів ОСОБА_33, підтримали доводи
позову, просили задовольнити його
вимоги в повному обсязі та захистити
право позивачів на володіння,
використання і розпорядження їхнім
власним майном, зобов'язавши
відповідача виділити позивачам єдиним
майновим комплексом вказане у позові
майно, визнати за ними, позивачами,
право власності на це майно, та
зобов'язати відповідача виплатити
позивачам грошовими коштами вказану у
позові різницю між вартістю майна та
загальною вартістю їхніх майнових
паїв, посилаючись на те, що вони
неодноразово зверталися с заявами до
відповідних органів, але питання до цих
пір не обговорюється і не вирішується.

Представник відповідача Сахарова Н.М.,
що діє на підставі довіреності,
заперечувала проти задоволення позову,
визнаючи його вимоги частково - лише в
частині права, що мають позивачі на
грошову компенсацію вартості майнових
паїв, що їм належать згідно майнових
сертифікатів, але заперечувала проти
виділення позивачам для оформлення їм
у власність майна, яким на даний момент
розпоряджається відповідач,
посилаючись на те, що хоча позивачі і
мали право на виділення їхніх паїв в
натурі, проте це питання не
розглядалося загальними зборами
членів СВК «Баннівка», а на теперішній
час відповідач виділив позивачам кошти
для виплати їм вартості їхніх паїв,
запросив їх для одержання цих коштів,
та навіть надіслав їм ці кошти поштою,
проте позивачі кошти одержувати
відмовились і повернули їх.
Представник відповідача мотивував
свою думку тим, що відповідач є
правонаступником СВК «Баннівка», і,
маючи 80% вирішуючи голосів, має право не
погоджуватись на розділ майна, яке
одержав у власність і користування в
результаті правонаступництва СВК
«Баннівка», яка нараховувала 700 членів
СВК, більшість яких, у тому числі і
керівництво - вийшли зі складу
пайщиків, продавши свої майнові права
відповідачу. Процес реорганізації
тривав до 28.02.2012 року, тому і не
розглядалися заяви позивачів про
виділення їм майна в натурі, оскільки
питання про розпаювання у СВК також не
розглядалося. 25 пайщиків - позивачі - з
700-т членів СВК складають лише 2%
голосів, тому вони не мають
вирішального права голосу і, оскільки
основний власник паїв - відповідач - не
погоджується на розпаювання, у позові
необхідно відмовити в частині
виділення майна єдиним майновим
комплексом, визнавши право позивачів
на одержання вартості їхнього майна у
грошовому еквіваленті, якщо вони
бажають вийти з членства TOB «Ніка
Інвест Агро».

Позивачі та представники позивачів,
вважаючи доводи представника
відповідача непереконливими,
непідтвердженими посиланнями на норми
закону, стверджували, що відповідач, як
правонаступник СВК, мав право і
зобов'язаний був розглянути і
задовольнити заяви про виділення майна
пайщикам, що залишилися у складі TOB
«Ніка Інвест Агро», як правонаступника
СВК «Баннівка», оскільки відмовившись
від розгляду цього питання він
позбавляє позивачів права на
розпорядження майном, що їм належить на
підставі майнових сертифікатів, що не
ґрунтується на вимогах Закону.

Свідок ОСОБА_34 пояснив суду, що він
працює 12 років головним спеціалістом
Болградської райдержадміністрації - в
управлінні агропромислового розвитку,
- з моменту розпаювання майна колишніх
колгоспів - з моменту виходу указу
Президента України з 29.01.2001р. №62 «Про
захист майнових прав селян», та
постанови КМУ №177 від 28.02.2001р., виданого
на підставі цього указу, що передбачив
механізм розпаювання цього майна -
працював головним спеціалістом з
правових питань усіх
сільгосппідприємств району - у
постійній комісії з розпаювання,
займався переважно цим питанням, брав
участь у зборах всіх
сільськогосподарських підприємств
району з питань розпаювання майна, його
Управлінням були розроблені методичні
посібники механізму проведення
розпаювання, райадміністрацією
розглядалося питання з розпаювання СВК
«Баннівка», позивачам надавалася
відповідь, де було роз'яснене право
позивачів вирішити це питання у
судовому порядку.

Згідно вищевказаної Постанови КМУ
позивачі мають право на розпаювання і
ніхто не може позбавити їх цього права,
Управлінням сторонам запропоновано
було досягти мирової угоди, на запит
представника позивачів пояснив, що на
його думку, не розгляд відповідачем, як
правонаступником СВК «Баннівка», заяв
пайщиків про виділення майнового паю, є
грубим порушенням законодавства і прав
власників майнових сертифікатів,
оскільки вони і по сей день наділені
цим правом, на думку свідка, як
спеціаліста з цих питань, позивачі
повинні відстоювати своє право,
оскільки механізм виділення майнових
паїв відпрацьований і діє згідно
вищеназваних Указу президента та
Постанови КМУ; у відповідача відсутнє
законодавче право чинити перепони у
здійсненні позивачами їхнього права на
одержання майнових паїв. На питання
представника відповідача пояснив, що
відповідачем не аргументована відмова
у виділенні саме цього майна позивачам,
оскільки не може існувати такої
аргументації - відповідач повинен був
розглянути заяви позивачів і разом з
ними знайти компроміс по виділенню їм
майна.

Рішенням Болградського районного суду
Одеської області від 29 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_3 у своїх інтересах, а також
в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 до
відповідача TOB "Ніка Інвест Агро" про
виділення майнового паю задоволений
частково.

Зобов'язано TOB "Ніка Інвест Агро", як
правонаступника усіх прав та
обов'язків СВК "Баннівка":

- виділити для оформлення права
власності єдиним майновим комплексом
позивачам ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 та
ОСОБА_27 їхні майнові паї загальною
вартістю 100236грн., що належать їм на
праві колишніх членів СВК "Банівка" в
результаті його реформування як
аграрного сектору економіки, а саме:

1) будівлю корпусу №1, ПТФ №2 з металевою
огорожею, інв.№384, залишковою вартістю
17315грн., що розташований по АДРЕСА_1;

2) трактор МТЗ-82, інв. № 83, реєстр. №
НОМЕР_2, остаточною вартістю 3560 грн., що
знаходиться на території автопарку у с.
Баннівка Болградського району
Одеської області;

3) трактор Т-150К, інв. № 6, реєстр.НОМЕР_3
початковою вартістю 8417грн., що
знаходиться на території автопарку у с.
Баннівка Болградського району
Одеської області;

4) автомобіль ГАЗ-53, реєстр. № НОМЕР_1,
вартістю 2000 грн., що знаходиться на
території автопарку у с. Баннівка
Болградського району Одеської області;

5) плуг ПЛН-3-35, інв.№216, початковою
вартістю 2100 грн., що знаходиться на
території польового стану або
автопарку, господарського двору у с.
Баннівка Болградського району
Одеської області;

6) плуг ПЛН-3-35№216, вартістю 2100грн. та
плуг БЛН-5-35 вартістю 1000 грн., що
знаходяться на території польового
стану або автопарку чи польового стану
у с. Баннівка Болградського району
Одеської області;

7) навантажувач зерна ЗМ-60, вартістю 2500
грн., що знаходиться на зернотоку у с.
Баннівка Болградського району
Одеської області;

8) протравлювач насіння ПС-10, вартістю
3793 грн., що знаходиться на зернотоку, а
всього майна загальною вартістю 40685
(сорок тисяч шістсот вісімдесят п'ять)
гривень у с. Баннівка Болградського
району Одеської області;

- різницю між вартістю всього майна і
вартістю майнових паїв - 59551 (п'ятдесят
дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят
одну)гривню - виплатити у виді грошових
коштів позивачам ОСОБА_7, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26 та ОСОБА_27.

У визнанні за позивачами права
власності на виділене майно
відмовлено, рекомендовано позивачам
звернутися до органів місцевої влади
для оформлення на нього права
власності.

В апеляційній скарзі представник TOB
"Ніка Інвест Агро" Сахарова Н.М. просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким стягнути з
відповідача на користь позивачів
вартість майнових паїв на загальну
суму 100 236 грн.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є
власником майнового паю вартістю на
01.01.2011р. 440грн. у майновому фонді СВК
«Баннівка» загальна вартість якого
станом на 01.01.2003р. становить 2 254 000 грн.,
що підтверджується майновим
сертифікатом серії АА№ 0606;

- позивач ОСОБА_7 є власником майнового
сертифікату АА№ 0384 вартістю на цю ж
дату - на 01.01.2011р. 11 436грн. (0,49%), що
належить їй на праві власності на
підставі свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_35, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1;

- позивач ОСОБА_5 є власницею майнового
сертифікату А№0212 вартістю на 01.01.2011р.
1526грн. (0,06%);

- позивач ОСОБА_36 є власником майнового
сертифікату А№0228 вартістю майна 7670грн.
станом на 01.01.2011р. (0,32%);

- позивач ОСОБА_24 є власником майнового
сертифікату АА№АА0338 вартістю майна
13496грн. станом на 01.01.2011р. (0,665%);

- позивач ОСОБА_8 є власником майнового
сертифіката А№0211 вартістю майна 8960грн.
станом на 01.01.2011р. (0,35%);

- позивач ОСОБА_11 є власником майнового
сертифікату А№0316 вартістю майна 6203грн.
станом на 01.01.2011р. (0,26%) - на підставі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.; а
також є власником майнового
сертифікату А№0317 вартістю майна 803грн.
станом на 01.01.2011р. (0,03%) - на підставі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_37, що померла у 2000р.;

- позивач ОСОБА_38 є власником майнового
сертифікату АА№0316 вартістю майна
625грн. станом на 01.01.2011р. (0,4%);

- позивач ОСОБА_19 є власником майнового
сертифікату АА№0013 вартістю майна
983грн. станом на 01.01.2011р. (0,6%);

- позивач ОСОБА_15. є власником майнового
сертифікату А№0489 вартістю майна 1365грн.
станом на 01.01.2011р. (0,06%) - на підставі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_39, що померлаІНФОРМАЦІЯ_3;
крім того, є власником майнового
сертифікату А№0479 вартістю майна 3834грн.
станом на 01.01.2011р. (0,35%) - на підставі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_40, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4.;

- позивач ОСОБА_41 є власником майнового
сертифікату АА№0248 вартістю майна
1620грн. станом на 01.01.2011р. (0,06%);

- позивач ОСОБА_14 є власником майнового
сертифікату А№0247 вартістю майна 761грн.
станом на 01.01.2011р. (0,20%);

- позивач ОСОБА_18 є власником майнових
сертифікатів АА№0214 та А№0213 вартістю
майна 1526грн. і 921грн. станом на 01.01.2011р.
(0,35% і 0,10%); позивач ОСОБА_42 є власником
майнового сертифіката АА№0055 вартістю
майна 1069грн. станом на 01.01.2011р. (0,06%);

- позивач ОСОБА_43 є власником майнового
сертифікату АА№0056 вартістю майна 403рн.
станом на 01.01.2011р. (0,03%); позивач ОСОБА_26
є власником майнового сертифікату
АА№АА0376 вартістю майна 1173грн. станом
на 01.01.2011р.;

- позивач ОСОБА_12 є власником майнового
сертифікату АА№0375 вартістю майна
3168грн. станом на 01.01.2011р. (0,24%);

- позивач ОСОБА_44 є власником майнового
сертифікату АА№0)57 вартістю майна
3635грн. станом на 01.01.2011р. (0,32%);

- позивач ОСОБА_45 є власником майнового
сертифікату АА№0355 - на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_46, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_5.;

- позивач ОСОБА_47 є власником майнового
сертифікату АА№0052 вартістю майна
611грн. станом на 01.01.2011р.;

- позивач ОСОБА_31 є власником майнового
сертифікату АА№0356 вартістю майна
4055грн. станом на 01.01.2011р. (0,35%);

- позивач ОСОБА_17 є власником майнового
сертифікату АА№0234 вартістю майна
3094грн. станом на 01.01.2011р. (0,11%);.

- позивач ОСОБА_48 є власником майнового
сертифікату А№0233 вартістю майна 4979грн.
станом на 01.01.2011р. (0,21%);

- позивач ОСОБА_20 є власником майнового
сертифікату АА№0189 вартістю майна
2681грн. станом на 01.01.2011р. (0,06%);

- позивач ОСОБА_27 є власником майнового
сертифікату АА№0520 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом;

В ході судового засідання відбулася
заміна позивача ОСОБА_48, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6., правонаступником ОСОБА_16
відповідно до його заяв, довіреності, і
на підставі свідоцтва про право на
спадщину від 17.10.2013р.;

Відповідно до протоколу № 3 загальних
зборів сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Баннівка»
від 19.09.2011р. засновниками кооперативу
були на цей момент три фізичні особи:
ОСОБА_49, ОСОБА_50 та ОСОБА_51, які на цих
зборах вирішили і утворили приватне
підприємство «Ді Ві» шляхом
перетворення СВК «Баннівка», обрали
ліквідаційну комісію, головою якої
призначили ОСОБА_49

З протоколу № 2 загальних зборів
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Баннівка» від 20.08.2011р.
вбачається, що кооператив нараховував
678 осіб, з яких 154 були прості члени
кооперативу, а 524 - асоційовані, на
зборах були присутні 219 осіб, які
вирішили внести зміни до статуту СВК і
визнали, що необхідно вважати осіб:
ОСОБА_49, ОСОБА_50 та ОСОБА_51 засновниками
СВК «Баннівка»;

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги послався на те, що 07.10.2011
р. між вищевказаними позивачами був
укладений договір про спільне
володіння, користування, та
розпорядження майном, що перебуває в
їхній спільній частковій власності;
загальна вартість майнових паїв
позивачів - власників майнових
сертифікатів - складає 100 236 грн.; на
твердження позивачів їм стало відомо
на при кінці лютого 2011р., що СВК
«Банівка» має кредиторську
заборгованість в розмірі 11 000 000 грн. і
вони, з метою захисту своїх майнових
прав 24.03.2011р. подали заяви на ім'я голови
правління СВК «Баннівка» ОСОБА_49 про
виділення майнового паю в натурі, що
підтверджується копіями заяв, наданих
суду, з відміткою про їх одержання
адресатом, проте письмової відповіді,
стверджується у позові, заявники не
отримали, питання про виділення
майнового паю не було винесене на
порядок денний загальних зборів, як
вони просили, це питання розглядалося
на майновій комісії, але вирішеним не
був; питання про виділення майнового
паю позивачам єдиним майновим
комплексом - будівлі складу, яку вони
орендують вже біля 10-ти років, до
повістки дня зборів 19.09.2011р. включене не
було - замість цього обговорювалося та
вирішувалося питання про
реорганізацію СВК «Баннівка», що на
думку позивачів, порушило їхнє право на
отримання ними майна, або хоча б на
обговорення цього питання; з моменту
оголошення про ліквідацію СВК
«Баннівка» позивачі подали та
зареєстрували свої заяви про одержання
своїх паїв в натурі, але у супереч ЗУ
«Про сільськогосподарську
кооперацію», їхні заяви як
асоційованих членів СВК, що мали право
на першочергове отримання майнового
паю в натурі, задоволені не були - вони
за № 306 у 2011р. одержали письмову
відповідь голови СВК «Баннівка»
ОСОБА_49, який повідомляв, що заява
ОСОБА_3 від свого імені та імені
об'єднаного кола пайщиків - позивачів
по справі від 02.12.2011р. про виділення
майнового паю єдиним майновим
комплексом розглянута і, оскільки
рішенням загальних зборів майно не
було конкретно виділене - розпайоване,
а власником 80% паїв є СВК «Баннівка»,
яка заперечує проти розпаювання,
вартість паїв заявників (позивачів)
може бути виділена їм лише грошима;

Відповідно до листа голови
Болградської райдержадміністрації М.М.
Садаклієва від 03.02.2012р. за № 01-к-1063 на
колективне звернення власників паїв в
особі ОСОБА_53 - їхнього представника, -
звернення було розглянуте, в ході його
розгляду проводилися зустрічі голови
райадміністрації з керівництвом СВК
«Баннівка» та ВАТ «Ді Ві», на яких була
досягнута домовленість про шляхи
вирішення питання щодо виділення
майнового паю заявникам в натурі на
підставі Устава СВК «Баннівка» та п.4.13
ЗУ «Про сільськогосподарську
кооперацію», та рекомендовано
заявникам в разі недосягнення
компромісу звернутися до суду;
відповідно до листів директора TOB «Ніка
Інвест Агро» від 4.10.2012р. на адресу
позивачів, їм було запропоновано
одержати вартість їхніх паїв грошима;

Відповідно до майнових сертифікатів,
що належать позивачам, вони мають право
на їхні майнові паї відповідно до
списку осіб, що мають право на майновий
пай, затвердженого зборами
співвласників 17.02.2003р. пайового фонду
СВК «Баннівка»; загальна вартість
майна пайового фонду підприємства
станом на 01.01.2003р. складає 2254 грн.

Ці обставини, що встановив суд, ніким не
оспорювалися і не заперечувалися в
судовому засіданні, проте відповідач
заперечував право позивачів на
виділення їхнього майна згідно
майнових сертифікатів єдиним майновим
комплексом - лише грошима, що не
відповідає вимогам Законів України та
обставинам, з'ясованим судом.

Відповідно до чинних законодавчих
норм, що діяли на момент початку даного
спору, майно Колективного
сільськогосподарського підприємства
(КСП), яким був СВК «Баннівка» при його
утворенні і до реорганізації, належало
його членам на праві спільної
часткової власності; майновий фонд
майна КСП складався з балансової
вартості основних виробничих та
оборотних фондів, створених за рахунок
діяльності підприємства, цінних
паперів, акцій, а також коштів у
грошовому виразі; майновий пай є
грошовим еквівалентом трудового
внеску кожного працівника в колективне
майно, визначеним на дату паювання (та
скоригований на день вибуття
працівника з господарства). Відповідно
до статей 5,8 Закону №2114-ХІІ «Про
колективне сільськогосподарське
підприємство», право розпоряджатися
своїм паєм на власний розсуд член КСП
набуває лише після припинення членства
в підприємстві. До припинення членства
частка майна члена КСП є частиною майна
цього підприємства, яке у статуті
визначає принципи формування спільної
власності та права членів щодо неї і
через свої органи здійснює право
власності (тобто володіння,
користування, розпорядження).

Оскільки законодавством передбачена
рівність прав і обов'язків членів КСП
щодо спільної виробничо-господарської
діяльності та її результатів, а
правочинність членів підприємств є
похідною від правового статуту,
завдань і функцій цих підприємств та
правочинності останніх як юридичних
осіб, то і право громадян вимагати
виділення своєї частки (паю) з
володіння і користування аграрного
підприємства, як і інші правовідносини
членів КСП, зокрема щодо
виділення-отримання майнового паю,
складу цього паю, його юридичного
оформлення, також мають ґрунтуватися
на принципі рівності прав та обов'язків
зазначених сторін. Це означає, що: праву
члена КСП вимагати виділення майнового
паю відповідає право (та обов'язок)
цього КСП вирішувати питання щодо
складу та структури майнового паю,
способу і терміну його виділення; при
здійсненні цих прав мають
враховуватись інтереси обох сторін.
Тобто, законодавством передбачена
необхідність дотримання прав та
інтересів обох сторін у процесі
виділення-отримання майнового паю
громадянами при їх виході з
підприємства. Спосіб забезпечення
зазначених прав та інтересів членів
КСП і підприємства встановлено ст. 9
вищевказаного Закону № 2114-ХІІ, якою
визначено черговість виділення
громадянам майнового паю, а саме:
натурою (будинки, споруди, техніка,
готова продукція, худоба тощо), грішми
або цінними паперами. Аналогічний
підхід до реалізації права членів КСП
на вільний вихід із цих підприємств (у
процесі реформування останніх) з
майновими паями з метою створення на їх
основі приватних підприємств,
фермерських господарств,
господарських товариств,
сільськогосподарських кооперативів,
інших суб'єктів господарювання,
заснованих на приватній власності,
передбачено і в Указі Президента
України від 3 грудня 1999 р. №1529/99: в
п."а"ст.1 цього Указу, його метою є
створення на базі реформованих КСП
приватних сільськогосподарських
формувань, тому він одночасно
передбачає як збереження, по
можливості, цілісності господарського
використання приватними формуваннями
землі та майна колишніх КСП на основі
оренди земельних і майнових паїв, так і
забезпечення реалізації права членів
КСП, які виходять із цих підприємств,
створювати приватні формування шляхом
передачі їм окремих будівель, споруд,
техніки, робочої та продуктивної
худоби, птиці, знарядь праці тощо.

Таким чином, при вирішенні даного
спору, ураховуючи положення
вищевказаних нормативно-правових
актів, перевіривши й оцінивши доводи
сторін і надані ними докази з точки
зору положень цих нормативно-правових
актів щодо дотримання прав та
інтересів обох сторін при виділенні
майнового паю громадянам за варіантом,
запропонованим позивачами, а також
враховуючи той факт, що з метою
реалізації прав та інтересів КСП і
членів цих підприємств у
правовідносинах виділення-отримання
майнового паю, Міністерством
сільського господарства і
продовольства України та Інститутом
аграрної економіки УААН у січні 1996р.
були розроблені Методичні
рекомендації про порядок отримання
майнового паю при виході із
колективного, сільськогосподарського
підприємства його членів, суд дійшов
висновку, що, хоча ці рекомендації не є
нормативно-правовим актом у розумінні
Указу Президента України від З жовтня
1992р. №493/92 "Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади" (з
наступними змінами), але оскільки в них
закладені аналогічні ст.9 ЗУ №2114-ХІ та
ст.1 вищезазначеного Указу Президента
України від 3 грудня 1999р. №1529/99 принципи
і підходи щодо порядку та способу
виділення майнового паю, то вони мали
застосовуватися КСП «Баннівка» при
затвердженні власного статуту і
положення про паювання.

Оскільки відповідно до протоколу №3
загальних зборів
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Баннівка» від 19.09.2011р.
засновниками кооперативу були на цей
момент три фізичні особи: ОСОБА_49,
ОСОБА_50 та ОСОБА_51, які на цих зборах
вирішили і утворили приватне
підприємство «Ді Ві» шляхом
перетворення СВК «Баннівка», обрали
ліквідаційну комісію, головою якої
призначили ОСОБА_49; а з протоколу № 2
загальних зборів
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Баннівка» від 20.08.2011р.
вбачається, що кооператив нараховував
678 осіб, з яких 154 були прості члени
кооперативу, а 524 - асоційовані, на
зборах були присутні 219 осіб, які
вирішили внести зміни до статуту СВК і
визнали, що необхідно вважати осіб:
ОСОБА_49, ОСОБА_50 та ОСОБА_51 засновниками
СВК «Баннівка», то суд першої інстанції
вважав, що не надано доказів на
підтвердження протоколу № 2 загальних
зборів СВК «Баннівка» від 20.08.2011р., що
усі присутні зрозуміли порядок денний,
питання, яке обговорювалося, а також, чи
добровільно переважна більшість
членів СВК, розуміючи наслідки своїх
дій, вирішили внести зміни до статуту
СВК і визнали, що необхідно вважати
осіб: ОСОБА_49, ОСОБА_50 та ОСОБА_51
засновниками СВК «Баннівка» без
вирішення питання за заявами позивачів
про виділення їхнього майна в натурі, а
також, що цим будуть порушені права цих
осіб на вільне волевиявлення щодо
здійснення свого права власності на
майно згідно їхніх майнових паїв.

Тобто, суд першої інстанції зробив
висновок, що залишення керівництвом
СВК «Баннівка» (що діяло до внесення
змін до статуту) без обговорення і без
розгляду заяв позивачів про виділення
їм майнового паю в натурі єдиним
майновим комплексом до вирішення
питання про реорганізацію СВК, було
незаконною дією (бездіяльністю), що не
відповідає чинному на той час
законодавству, оскільки бажання
позивачів щодо ведення господарства,
об'єднавши свої майнові паї, не
суперечить вимогам законодавства про
врахування інтересів кожної особи щодо
створення на базі реформованого КСП
приватного сільськогосподарського
формування, і одночасно передбачає як
збереження цілісності господарського
використання ними, як приватним
формуванням землі та майна колишнього
КСП, так і забезпечення реалізації
свого права, як членів КСП, що виходять
з цього сільськогосподарського
підприємства, утворити приватне
формування шляхом передачі їм окремої
будівлі, споруди, техніки, про які
йдеться у позові.

На підставі наведеного суд першої
інстанції вважав, що керівництвом
членів КСП - СВК «Баннівка» та
співвласниками майна цього
підприємства були допущені порушення
прав позивачів по даній справі на
отримання належного їм майна в натурі,
та, навіть на винесення цього питання
на порядок денний загальних зборів, а
тому суд дійшов висновку про
необхідність зобов'язати відповідача
TOB «Ніка Інвест Агро», як
правонаступника СВК «Баннівка»,
виділити позивачам єдиним майновим
комплексом майно, вказане у позові, з
метою поновлення порушених прав
позивачів,

Колегія не може погодитись з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу
України, суб'єктами права власності на
землю є, зокрема, територіальні
громади, які реалізують це право
безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування,- на землі
комунальної власності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
міська або селищна рада є
представницьким виборним органом
місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право
власності та право користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації. Право
власності на земельну ділянку,
придбану у власність за договором
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідчується державними актами (ч. 1
ст. 126 ЗК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється за
підставами, передбаченими ч. З ст. 152 ЗК
України, а саме шляхом визнання прав,
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав, визнання угоди
недійсною, визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування,
відшкодування заподіяних збитків та
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Положеннями ст. 387 ЦК України визначено
право власника на витребування майна
із чужого незаконного володіння, а саме
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Таким чином право розпорядження
відповідною земельною ділянкою надано
її власнику, тобто в даному випадку
органу місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції прийнявши рішення
про виділення для оформлення права
власності єдиним майновим комплексом
позивачам їхні майнові паї загальною
вартістю 100236 грн., що належать їм на
праві колишніх членів СВК "Банівка" в
результаті його реформування як
аграрного сектору економіки, а саме на
будівлю корпусу №1, ПТФ №2 з металевою
огорожею, інв. № 384, залишковою вартістю
17315грн., що розташований по АДРЕСА_1
вирішив права органу місцевого
самоврядування, як власника земельної
ділянки на який розташований
зазначений майновий комплекс, який не
був залучений до розгляду справи.

Крім того питання про виділення
майнових паїв у натурі врегульовано
Законом України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство»,
Указом Президента України «Про заходи
щодо забезпечення захисту майнових
прав селян у процесі реформування
аграрного сектора економіки» № 62/2001
від 29 січня 2001 р.,

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2001 р. № 177 «Про

врегулювання питань щодо забезпечення
захисту майнових прав селян у процесі

реформування аграрного сектора
економіки» Наказом Міністерства
аграрної політики України» № 62 від 11
березня 2001 р. «Про затвердження Порядку
розподілу та використання майна
реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств».
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
колективне сільськогосподарське
підприємство» майно колективного
підприємства належить його членам на
праві спільної часткової власності.
Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК та пунктами 9, 16
Порядку виділення із складу пайового
фонду майна в натурі окремими
власниками за їх бажанням у процесі
вирішення майнових питань
здійснюється згідно із затвердженою
загальними зборами

власників майнових паїв структурою
пайового фонду та не інакше, як на
підставі

рішення зборів власників майнових
паїв.

Такий самий порядок передбачений і п. 9
Порядку розподілу та використання
майна реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики України від 14
березня 2001 р. № 6 (далі - Порядок), що
виділення з складу пайового фонду
майна в натурі окремим власникам чи
групам власників за їх бажанням у
процесі вирішення майнових питань
здійснюється підприємством
правонаступником на підставі рішення
загальних зборів співвласників.

Іншого порядку виділення з складу
пайового фонду майна в натурі окремим
власникам чи групам власників за їх
бажанням законодавством України не
передбачено.

За таких обставин ухвалене судом
першої інстанції судове рішення не
можна визнати законним й
обґрунтованим, а тому воно підлягає
скасуванню.

На підставі наведеного колегія вважає,
що рішення Болградського районного
суду Одеської області від 29 жовтня 2013
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні зазначених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника TOB "Ніка
Інвест Агро" Сахарової Ніни Миколаївни
задовольнити частково.

Рішення Болградського районного суду
Одеської області від 29 жовтня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 у своїх
інтересах, а також в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27 до відповідача TOB "Ніка
Інвест Агро" про виділення майнового
паю - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_3 у своїх
інтересах, а також в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27 до відповідача TOB "Ніка
Інвест Агро" про виділення майнового
паю - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області В. А.
Станкевич

О.Д. Варикаша

О. А. Ступаков