Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №294/2145/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Мельничук
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І.,
Павицької Т.М.

при секретарі Камінній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Чуднівського районного суду
Житомирської області від 15 січня 2014
року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернулась до суду з названим позовом.
В обґрунтування вимог зазначала, що
вона є власницею корови під кличкою
Рябіна, що підтверджується паспортом
великої рогатої худоби. 11.09.2013 року вона
передала свою корову для випасу
черговому пастуху ОСОБА_2 відповідно до
звичаю, що склався в селі щодо
випасання корів. Ввечері корова з
пасовища не повернулась, на що ОСОБА_2
пояснила, що корова знаходиться на
випасі. Зазначила, що виявила свою
корову на вказаному відповідачкою
місці, однак тварина лежала та не могла
самостійно рухатись. Ветеринарним
лікарем було встановлено, що корова
захворіла внаслідок поїдання великої
кількості кукурудзи. Проведене
лікування позитивних наслідків не
дало, після чого за рекомендацією
ветеринарного лікаря корову було здано
на забій та отримано грошові кошти в
розмірі 2 000 грн. Оскільки внаслідок
недбалого ставлення відповідачки до
взятих на себе зобов»язань щодо
нагляду за худобою та її збереження, що
призвело до загибелі корови, позивачка
просила стягнути з відповідачки
завдані збитки в розмірі 4450 грн.

Рішенням Чуднівського районного
суду Житомирської області від 15 січня
2014 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4450 грн. у
порядку відшкодування завданих
збитків внаслідок неналежного
виконання відповідачкою взятих на себе
зобов»язань, а також стягнуто 229,40 грн. у
порядку відшкодування понесених
позивачкою судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, а
провадження у справі закрити. Зазначає,
що рішення суду є необ»єктивним,
ухваленим без належного дослідження
доказів і фактів. Вказує, що між
позивачем та нею була домовленість
щодо нагляду та збереження худоби, а не
по контролю вживання худобою кормів, а
тому висновок суду що вона не виконала
своїх обов»язків перед позивачкою є
хибним. Зазначає, що за показаннями
свідка, ветлікаря ОСОБА_3 прояви
захворювання повинні настати в період
6-12 годин, а тому поїдання багатих на
цукор кормів могло мати місце не тільки
під час випасу корови 11 вересня 2013 року,
а й у інший день.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи позивачці ОСОБА_1 на праві
власності належала корова під кличкою
„Рябіна", ідентифікаційний номер UA
НОМЕР_1, що підтверджується паспортом
великої рогатої худоби серії LC №129358,
виданим 07.08.2013 року державним
підприємством „Агентство з
ідентифікації і реєстрації
тварин"/а.с.7/.

Випасання худоби в с. Турчинівка,
де проживають сторони, здійснюється по
черзі кожним із власників корів
відповідно до усталеного на селі
звичаю, що передбачає нагляд чергового
пастуха за худобою та її збереження.

Із пояснень сторін, показань
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
встановлено, що відповідачка ОСОБА_2
випасала громадську худобу 10 та 11
вересня 2013 року, взявши тим самим на
себе зобов"язання перед власниками
худоби щодо нагляду за нею, дотримання
встановлених громадою правил випасу і
забезпечення повернення тварин їх
власникам.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов"язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов"язана вчинити
на користь другої сторони певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші, тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов"язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

ОСОБА_2 взятих на себе зобов"язань не
виконала, здійснювала випас худоби у
громадській череді без відповідного
нагляду та без дотримання встановлених
громадою села правил випасу, внаслідок
чого нею не було забезпечено
повернення належної позивачці корови
в кінці дня, хвороби тварини та її
загибелі.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснила, що
ОСОБА_2 випасала худобу на полі, де
раніше росла кукурудза, а не на
відведеному для цієї мети пасовищі.

Актом Тютюнківської ветеринарної
дільниці від 12.09.2013 року
підтверджується, що належна гр. ОСОБА_1
корова ід.номер UA НОМЕР_1 під кличкою
„Рябіна" була привезена позивачкою з
випасу тяжко хворою 11.09.2013 року о 22год.
Обстеженням встановлено, що причиною
хвороби стало поїдання великої
кількості кукурудзи у стадії
молочно-воскової стиглості качанів,
тобто кормів багатих на цукор і
крохмаль/а.с.8/. Надана ветеринарна
допомога позитивних результатів не
принесла, тварину рекомендовано здати
на забій /а.с.8зворот/.

Показаннями свідка - ветлікаря ОСОБА_3
підтверджується, що 11 вересня 2013 року
увечері його було викликано для
надання ветеринарної допомоги
чотирьом коровам, власники яких живуть
на одній вулиці в с. Турчинівка.
Причиною захворювання усіх тварин
стало поїдання великої кількості
кукурудзи у стадії молочно-воскової
стиглості качанів. Три корови вдалося
врятувати, а корову ОСОБА_1, яку
доставили з поля підводою, оскільки
вона вже не могла рухатись, після
комплексу лікування, яке не дало
позитивних наслідків, рекомендовано
здати на вимушений забій.

Відтак, судом першої інстанції
встановлено, що внаслідок неналежного
виконання відповідачкою своїх
обов"язків по випасанню громадської
худоби, корова позивачки захворіла
через надмірне споживання кукурудзи,
що призвело до здачі тварини на
вимушений забій.

Встановивши такі обставини
справи та правильно застосувавши до
правовідносин, що виникли між
сторонами норми права, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про задоволення позову.

Так, згідно з ч.4 ст.611 ЦК України в
разі порушення зобов"язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або з
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Врахувавши, що позивачка отримала за
здану корову 2000грн., та виходячи із ваги
корови та закупівельної вартості живої
ваги здорової корови за один кілограм,
що підтверджено належними доказами
/а.с.8,9/, суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про стягнення
з відповідачки на користь позивачки
4450грн.

Доводи відповідачки, наведені в
апеляційній скарзі, про те, що вона
виконувала обов"язки саме по нагляду та
збереженню худоби, а не по контролю
вживання худобою кормів, є
безпідставними, оскільки нагляд за
худобою та її збереження якраз і
полягає в тому, щоб не допускати випасу
тварин у тих місцях і тими кормами та у
тій кількості, які могли б призвести до
їх загибелі.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що висновок ветлікаря про те, що прояви
захворювання настають в період 6-12
годин, а тому поїдання багатих на цукор
кормів могло мати місце не тільки під
час випасу корови 11 вересня 2013 року, а й
у інший день також є необґрунтованими,
оскільки ОСОБА_2 випасала громадську
худобу 10 та 11 вересня 2013 року, корову
позивачки у важкому стані було
доставлено з пасовища 11 вересня 2013 року
о 22 год., а тому тварина захворіла під
час випасу громадської череди саме
відповідачкою.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов"язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Суд розглядає цивільні справи на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі /ч.1 ст.11 ЦПК
України/.

Однак, відповідачкою ОСОБА_2 не надано
жодних доказів на підтвердження своїх
заперечень та на спростування доказів
ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення на підставі наданих сторонами
та досліджених у судовому засіданні
доказів, повно і всебічно з"ясувавши
обставини, на які посилаються сторони
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,218,303, 304, 307, 308,
313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чуднівського районного суду
Житомирської області від 15 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий Судді