Справа № 498/269/14-ц
Провадження по справі 6/498/5/14
УХВАЛА

27 лютого 2014 року

Великомихайлівський районний суд
Одеської області у складі:

головуючої судді -Ткачук О. Л.,

при секретарі -Козачінській Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку
виконання рішення суду у цивільній
справі за № 498/889/13-ц.

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 17.02.2014 року звернулась
до суду із заявою про розстрочку
виконання рішення
Великомихайлівського районного суду
Одеської області від 10 грудня 2013 року,
згідно якого вона зобов'язана сплатити
на користь ОСОБА_2 борг в загальній сумі
30609,3 грн. Посилаючись на те, що вона та
її чоловік ОСОБА_3 є фізичними особами
підприємцями, однак доходів за 2013 рік
не отримували. Крім того, на їхньому
утриманні знаходяться троє
неповнолітніх дітей. У зв'язку з цими
обставинами, матеріальне становище її
родини є дуже тяжким, тому просить суд
розстрочити виконання рішення суду та
стягувати з неї щомісячно 500 грн. на
користь ОСОБА_2 в рахунок погашення
боргу.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1
підтримала свою заяву в повному обсязі,
посилаючись на обставини зазначені в
ній та просила надати їй розстрочку по
виконанню рішення суду.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення заяви
посилаючись на твердження зазначені
ним у письмових запереченнях на заяву.

Вислухавши заявницю, стягувача,
розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що заява задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Рішенням Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 10
грудня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення боргу та процентів за
договором позики, відшкодування
збитків(упущеної вигоди), стягнення
моральної шкоди був задоволений
частково. Цим рішенням було стягнуто з
ОСОБА_1(ідентифікаційний номер-НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі
7500(сім тисяч п'ятсот ) гривень та
19982,5(дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот
вісімдесят дві) гривні 50 коп.(що
еквівалентно 2500 доларів США); три
проценти річних у розмірі 732,2(сімсот
тридцять дві) грн. 20 коп.; проценти за
користування позикою на рівні
облікової ставки Національного банку
України у розмірі 2091,54 ( дві тисячі
дев'яносто одна)грн. 54 коп. В позовних
вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
збитків(упущеної вигоди) у розмірі 3905,14
грн. та стягнення моральної шкоди у
розмірі 5000 грн.- було відмовлено.

На підставі вищезазначеного рішення
був виданий виконавчий лист, на
підставі якого за заявою стягувача
ОСОБА_2 відділом ДВС
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області
було відкрито виконавче провадження.

17.02.2014 року боржник ОСОБА_1 звернулась
до суду із заявою про розстрочку
виконання рішення
Великомихайлівського районного суду
Одеської області від 10 грудня 2013 року.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Частиною 1 статті 373 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що за наявності обставин,
що утруднюють виконання рішення
(хвороба боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за
заявою державного виконавця або за
заявою сторони суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає питання про відстрочку
або розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому
засіданні з викликом сторін і у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

У абзаці 1 пункту 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
року № 14 „Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження"
зазначено, що при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання
суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Зазначене свідчить, що
розстрочити виконання рішення суду
можливо лише у виняткових випадках та
за наявності обставин, що утруднюють
його виконання. При цьому, при
вирішенні питання про розстрочку
виконання рішення суд повинен виходити
із засад доцільності та необхідності
захисту інтересів насамперед
стягувача, права якого підтверджені
судовим актом.

Відповідно до положень ч. 1 ст.60
ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що знаходження на утриманні
заявниці трьох неповнолітніх дітей, не
є винятковою обставиною, що утруднює
виконання рішення суду, оскільки на час
отримання грошей у позику вона була
обізнана з тим, що має обов'язок з їх
утримання.

Так само, суд не розцінює як виняткову
обставину посилання заявниці на те, що
в даний час вона з чоловіком являючись
фізичними особами- підприємцями не
отримали доходу за 2013 рік, оскільки
підприємництво є ризиковою діяльністю,
то позичальник при належній
завбачливості міг та повинен був
передбачати можливі наслідки
невиконання прийнятого на себе
зобов'язання, в тому числі можливість
втрати джерела доходу.

Згідно зі ст.3 ЦК України загальними
засадами цивільного законодавства є,
зокрема, справедливість,
добросовісність та розумність. Вимога
справедливості, добросовісності та
розумності цивільного законодавства
практично виражається у встановленні
його нормами рівних умов для участі
всіх осіб у цивільних відносинах;
закріпленні можливості адекватного
захисту порушеного цивільного права
або інтересу.

Задоволення заяви ОСОБА_1 про
розстрочку виконання рішення суду не
відповідатиме принципам, закріпленим у
ст.3 ЦК України, та вимогам ст.373 ЦПК
України щодо особливого характеру
обставин для надання розстрочки
виконання рішення суду, оскільки у
судовому засіданні заявниця не надала
суду будь-яких доказів на
підтвердження вимог своєї заяви так і
наведені заявницею обставини не є
винятковими і не можуть бути підставою
для розстрочки виконання рішення, а
тому подана заява підлягає до
відхилення.

Керуючись статтею 373 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1
про розстрочку виконання рішення
Великомихайлівського районного суду
від 10 грудня 2013 року у цивільній справі
№ 498/889/13-ц.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через Великомихайлівський районний
суд шляхом подачі апеляційної скарги у
5-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
О.Л.Ткачук