АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Головного
Управління Пенсійного фонду України у
Київській області на ухвалу
Подільського районного суду міста
Києва від 9 жовтня 2013 року про відмову у
відкритті провадження у справі за
скаргою Головного Управління
Пенсійного фонду України у Київській
області на постанову головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві ГородньоїГ.Ю. про накладення
штрафу,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/1852/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Войтенко Т. В.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Головне Управління Пенсійного фонду
України у Київській області звернулося
до суду із скаргою на постанову
головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Городньої Г.Ю. про накладення
штрафу.

Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 9 жовтня 2013 року
Головному Управлінню Пенсійного фонду
України у Київській області відмовлено
у відкритті провадження у справі за
його скаргою на постанову головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Городньої Г.Ю. про накладення
штрафу.

Не погодившись з такою ухвалою
представник Головного Управління
Пенсійного фонду України у Київській
області Сало С.А. звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу скасувати, зобов'язати
Подільський районний суд м. Києва
прийняти до розгляду скаргу головного
управління Пенсійного фонду України у
Київській області на постанову
державного виконавця про накладення
штрафу і відкрити провадження в
порядку адміністративного судочинства
за даною скаргою.

На виконання ухвали Апеляційного суду
міста Києва від 11 листопада 2013 року,
представник Головного Управління
Пенсійного фонду України у Київській
області Бабічев О.М. надіслав до суду
апеляційну скаргу з уточненою
прохальною частиною, в якій просить
скасувати ухвалу та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає дану ухвалу необґрунтованою та
такою, що винесена з порушенням чинного
законодавства, при цьому вказує, що
жодних посилань на норми ЦПК в скарзі
Головного управління не міститься,
тому апелянту незрозуміло на підставі
чого дану скаргу суд розглядав в
порядку цивільного судочинства.

В судове засідання сторони не
з'явились, повідомлені належним чином,
тому в силу ст.305 ЦПК України, колегія
суддів вважає за можливе розглядати
справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої судом ухвали, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи у відкритті провадження у
даній справі суд першої інстанції
виходив з того, що скаржник бажає
скасувати постанову головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Городньої Г.Ю. про накладення
штрафу, тому такі вимоги можуть
розглядатися не як скарга на дії
державного виконавця в порядку ст. 383
ЦПК України, а як адміністративний
позов в порядку ст. 181 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, так як він в повній мірі
відповідає встановленим обставинам
справи та вимогам Закону.

Так, учасники виконавчого провадження
та особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, наділені правом
звернутися до суду із скаргою
відповідно до ст. 383 ЦПК України, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби порушено їх права чи
свободи, лише якщо такі порушення було
допущено під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК
України.

Відповідно до ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо за законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» визначено, що розгляд
судами скарг у порядку, передбаченому
розділом VII ЦПК, є однією з форм
судового контролю за виконанням
судових рішень, виконання яких є
складовою частиною цивільного процесу,
оскільки провадження у справі
завершується виконанням ухвалених у
такій справі судових рішень.

У зв'язку із цим скарга сторони
виконавчого провадження щодо
виконання судових рішень, ухвалених за
правилами ЦПК, підлягає розгляду судом,
який розглянув відповідну справу у
першій інстанції, тобто тим судом, що
видав виконавчий документ. Інші
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до адміністративного суду у порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до роз'яснень Вищого
адміністративного суду України,
викладених у п. 6 постанови № 5 Пленуму
від 21 травня 2012 року «Про внесення змін
до постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» юрисдикція адміністративних
судів поширюється на справи з приводу
оскарження постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані.

Відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про
виконавче провадження при визначених
умовах у разі невиконання боржником
рішення самостійно, державний
виконавець виносить постанови про
стягнення виконавчого збору, про
накладення штрафу та про стягнення
витрат, пов'язаних із організацією та
проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону про виконавче
провадження постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є окремими
виконавчими документами. У зв'язку із
цим справи щодо оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
стосовно примусового виконання
судового рішення у цивільній справі,
належать до компетенції
адміністративних судів (п.7 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах»).

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ
ПФУ у Київській області звернулось зі
скаргою на постанову державного
виконавця про накладення штрафу в
межах виконавчого провадження щодо
рішення, ухваленого в адміністративній
справі в порядку КАС України.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної не
знайшли свого підтвердження під час
перегляду оскаржуваної ухвали, тому не
можуть бути підставами для її
скасування.

Таким чином, всебічно і повно
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали на основі
матеріалів справи, які досліджувались
судом першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала суду першої
інстанції винесена з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Головного
Управління Пенсійного фонду України у
Київській області на ухвалу
Подільського районного суду міста
Києва від 9 жовтня 2013 року відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду
міста Києва від 9 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: