у х в а л а

іменем україни

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М. І.,

суддів: Ізмайлової Т. Л.,
Мостової Г. І.,

Кадєтової О. В.,
Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерпак», ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитними договорами, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Донецької області від 10 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2008 року Акціонерний
комерційний інноваційний банк
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»),
звернулося до суду з указаним позовом,
у якому, посилаючись на неналежне
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтерпак» (далі - ТОВ
«Інтерпак») умов кредитних договорів
від 30 серпня 2006 року № 0,
№ 0, № 0 та від 01
вересня 2006 року № 0, просило
стягнути в солідарному порядку з ТОВ
«Інтерпак», ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 як поручителів 104 860,99 доларів
США заборгованості за кредитним
договором від 30 серпня 2006 року
№ 0, 25 486,51 євро
заборгованості за кредитним договором
від 30 серпня 2006 року № 0, 276 904,64
швейцарських франків заборгованості
за кредитним договором від 30 серпня 2006
року № 0, а з ТОВ
«Інтерпак» стягнути 306 335 грн 64 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 01 вересня 2006 року №
0 та вирішити питання судових
витрат.

Рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 12 червня 2013
року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ
«Інтерпак», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» 838 153 грн 89 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 30 серпня 2006 року №
0, 270 389 грн 16 коп. заборгованості за
кредитним договором від 30 серпня 2006
року № 0, 2 387 412 грн 82 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 30 серпня 2006 року
№ 0 та 1700 грн судових витрат.

Стягнуто з ТОВ «Інтерпак» на
користь ПАТ «УкрСиббанк» 306 335 грн 64 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 01 вересня 2006 року №
0.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 10 жовтня 2013 року
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 12 червня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» 104 860,99 доларів США
заборгованості за кредитним договором
від 30 серпня 2006 року № 0
та 25 486,51 євро заборгованості за
кредитним договором від 30 серпня 2006
року № 0.

Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» 104 860,99 доларів
США заборгованості за кредитним
договором від 30 серпня 2006
року № 0 та 25 486,51 євро
заборгованості за кредитним договором
№ 0.

У задоволенні позову ПАТ
«УкрСиббанк» до ТОВ «Інтерпак» про
стягнення кредитної заборгованості за
кредитними договорами від 30 серпня 2006
року № 0 та № 0 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням апеляційного
суду Донецької області від 31 жовтня 2013
року у рішенні цього ж суду від 10 жовтня
2013 року доповнено відповідно абзац
четвертий, п'ятий та шостий
резолютивної частини рішення
наступним.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» 104 860,99 доларів США
заборгованості за кредитним договором
від 30 серпня 2006 року № 0
та 25 486,51 євро заборгованості за
кредитним договором від 30 серпня 2006
року № 0, 276 904,64
швейцарських франків заборгованості
за кредитним договором від 30
серпня 2006 року № 0.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» 104 860,99 доларів
США заборгованості за кредитним
договором від 30 серпня 2006
року № 0, 25 486,51 євро
заборгованості за кредитним договором
№ 0 та 276 904,64 швейцарських франків
заборгованості за кредитним договором
від 30 серпня 2006 року №
0.

У задоволенні позову ПАТ
«УкрСиббанк» до ТОВ «Інтерпак» про
стягнення кредитної заборгованості за
кредитними договорами від 30 серпня 2006
року № 0, № 0 та № 0
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, ухвалене у справі рішення
апеляційного суду від 10 жовтня 2013 року
в частині задоволення позову просить
скасувати.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга не
підлягає задоволенню на таких
підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про солідарне
стягнення з відповідачів кредитної
заборгованості на користь ПАТ
«УкрСиббанк», суд першої інстанції
виходив із того, що відповідач ТОВ
«Інтерпак» належним чином не
виконувало умови кредитних договорів,
тому позивач має право задовольнити
свої вимоги шляхом солідарного
стягнення заборгованості за
кредитними договорами з останнього та
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як
поручителів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позову,
апеляційний суд виходив із того, що
поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несуть
самостійну, а не солідарну
відповідальність у зв'язку з
відсутністю спільної поруки.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог до ТОВ «Інтерпак», апеляційний
суд виходив із того, що відносно цього
товариства порушено справу про
банкрутство, а ПАТ «УкрСиббанк»
включено до реєстру вимог кредиторів
на стягнення кредитної заборгованості.

У цій частині рішення апеляційного
суду ніким не оскаржується, тому судом
касаційної інстанції на предмет
законності та обґрунтованості не
перевіряється.

Судами встановлено, що 30 серпня 2006
року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Інтерпак» було укладено кредитний
договір № 0, згідно з умовами
якого банк надав останньому кредит у
розмірі 100 тис. доларів США зі сплатою 14
% річних за користування кредитом, зі
строком повернення до 30 серпня 2017 року.

Із метою забезпечення виконання
вказаного договору, 30 серпня
2006 року між ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було укладено договори поруки №
37782 та № 37783, згідно з умовами яких
останні взяли на себе зобов'язання у
випадку неналежного виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором від 30 серпня 2006 року
№ 0 відповідати перед банком
нарівні із ТОВ «Інтерпак» як солідарні
боржники.

30 серпня 2006 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Інтерпак» було
укладено кредитний договір № 0,
згідно з умовами якого банк надав
останньому кредит у розмірі 25 тис. євро
зі сплатою 12 % річних за користування
кредитом, зі строком повернення до 30
серпня 2017 року.

Із метою забезпечення виконання
вказаного договору, 30 серпня
2006 року між ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було укладено договори поруки №
37787 та № 37788, згідно з умовами яких
останні взяли на себе зобов'язання у
випадку неналежного виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором від 30 серпня 2006 року
№ 0 відповідати перед банком
нарівні із ТОВ «Інтерпак» як солідарні
боржники.

30 серпня 2006 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Інтерпак» було
укладено кредитний договір № 0,
згідно з умовами якого банк надав
останньому кредит у розмірі 285 тис.
швейцарських франків зі сплатою 8,99 %
річних за користування кредитом, зі
строком повернення до 30 серпня 2017 року.

Із метою забезпечення виконання
вказаного договору, 30 серпня
2006 року між ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було укладено договори поруки №
37775 та № 37778, згідно з умовами яких
останні взяли на себе зобов'язання у
випадку неналежного виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором від 30 серпня 2006 року
№ 0 відповідати перед банком
нарівні із ТОВ «Інтерпак» як солідарні
боржники.

01 вересня 2006 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Інтерпак» було
укладено кредитний договір № 0,
згідно з умовами якого банк надав
останньому кредит у розмірі 650 тис. грн
зі сплатою 14 % річних за користування
кредитом, зі строком повернення до 31
серпня 2009 року.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Обґрунтовуючи підставність позову,
ПАТ «УкрСиббанк» посилалось на те, що
ТОВ «Інтерпак» належним чином не
виконувало зобов'язання за кредитними
договорами від 30 серпня 2006 року №
0, № 0, №
0 та від 01 вересня 2006 року № 0,
внаслідок чого станом на 19 лютого 2009
року виникла заборгованість за
вказаними договорами, яку позивач
просив стягнути у солідарному порядку
з відповідачів.

Наслідки порушення договору
позичальником передбачені
ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України,
відповідно до яких, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами
(з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин, коли ТОВ
«Інтерпак» зобов'язання за кредитним
договором належним чином не
виконувало, то ПАТ «УкрСиббанк»
відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК
України вправі вимагати дострокового
стягнення заборгованості за
кредитними договорами з боржника та з
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як солідарних
боржників.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову та стягуючи з
кожного із поручителів заборгованість
за кредитними договорами, відповідно
до приписів ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд виходив із того, що
оскільки на забезпечення виконання
кредитних договорів було укладено
декілька договорів поруки з кожним із
поручителів окремо, то у такому разі
поручителі несуть самостійну, а не
солідарну відповідальність у зв'язку з
відсутністю спільної поруки.

Доводи касаційної скарги про те, що
на порушення п. 2.1. договорів поруки ПАТ
«УкрСиббанк» без згоди поручителів
збільшило процентні ставки, внаслідок
чого збільшилась відповідальність
поручителів, у зв'язку з чим поруки є
припиненими, безпідставні з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 1.2. договорів поруки
поручителю добре відомі усі умови
кредитних договорів, укладених між
кредитором та позичальником, в тому
числі, щодо суми договору, терміну
повернення кредиту, процентної ставки,
терміну і порядку сплати процентів,
штрафних санкцій за порушення
виконання кредитних зобов'язань та з
іншими умовами договорів.

Пунктами 1.3.1. кредитних договорів,
виконання яких було забезпечено
договорами поруки, було встановлено
процентну ставку за використання
кредитних коштів у розмірі 14 % річних за
кредитним договором від 30
серпня 2006 року № 0, 12 % річних за
кредитним договором від 30 серпня 2006
року № 0 та 8,99 % річних за
кредитним договором від 30 серпня 2006
року № 0.

Пунктами 1.3.2. кредитних договорів
передбачено, що за користування
кредитними коштами понад встановлений
договором строк процентна ставка
встановлюється у розмірі 21 % річних, 18 %
річних та 13,5 % річних відповідно. Такий
розмір ставки застосовується до всієї
простроченої суми основного боргу
позичальника за договором.

Із наданих ПАТ «УкрСиббанк»
довідок-розрахунків заборгованості за
кредитними договорами вбачається, що
заборгованість за кожним із кредитних
договорів розраховувалась з
урахуванням строкової та простроченої
процентної ставки (а. с. 268-289, т. 1).

За таких обставин та враховуючи, що
пунктами 1.3.2. кредитних договорів, з
умовами яких були ознайомлені
поручителі, була передбачена
можливість зміни процентної ставки у
разі прострочення суми основного
боргу, то збільшення розміру
відповідальності поручителів у зв'язку
з підвищенням розміру процентної
ставки у порядку, передбаченому
п. 1.3.2. кредитних договорів, не
відбулося.

Доводи касаційної скарги про те, що
поруки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є припиненими у
зв'язку з пред'явленням до них позову
після спливу шестимісячного строку від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання, є
безпідставними з огляду на наступне.

Пунктами 5.3. кредитних договорів
передбачено, що у разі погіршення
фінансового становища позичальника,
зокрема, у разі порушення проти
останнього справи про банкрутство,
банк може змінити термін повернення
кредиту та плати за кредит в сторону
зменшення в порядку, визначеному в
розділі 11 договорів.

Згідно з п. 11.1. розділу 11 кредитних
договорів сторони погодили, що у
випадку застосування будь-якого з п.п.
2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9, 5.10., 5.11., 7.4. цих
договорів та/або настання обставин, що
передбачені вищевказаними пунктами,
банк має право визнати термін
повернення кредиту таким, що настав
згідно з п. 1.2.2. цього договору. При
цьому термін повернення кредиту
вважається таким, що настав, а кредит -
обов'язковим для повернення з дати
отримання позичальником відповідної
письмової вимоги банку. В цьому випадку
позичальник зобов'язується достроково
повернути отриманий кредит та плату за
кредит в установлений банком заново
термін в повному обсязі. У будь-якому
випадку, новий строк повернення
кредиту та плати за кредит згідно з
вимогами банку не може перевищувати 14
календарних днів з дати відправлення
банком вказаної вимоги позичальнику.

Із матеріалів справи вбачається, що
ухвалою господарського суду Донецької
області від 31 березня 2008 року було
порушено справу про банкрутство
боржника ТОВ «Інтерпак».

20 червня 2008 року на адреси боржника
ТОВ «Інтерпак» та поручителів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 були направлені листи-вимоги
про погашення кредитної
заборгованості за кредитними
договорами, за виконання зобов'язань за
якими останні поручилися (а. с. 55-61, т. 1).

Із долученої до справи копії
повідомлення про вручення поштового
відправлення вбачається, що 24 червня 2008
року уповноваженою особою ТОВ
«Інтерпак» отримано письмові вимоги
ПАТ «УкрСиббанк» про дострокове
погашення кредитної заборгованості за
договорами від 30 серпня 2006 року та від 01
вересня 2006 року (а. с. 49-53, т. 1). Таке
свідчить про те, що строк виконання
основного зобов'язання було змінено та
настав 24 червня 2008 року,
тобто з моменту отримання боржником
зазначеного повідомлення.

Із матеріалів справи вбачається, що
з позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 звернулося 10 жовтня 2008 року,
тобто в межах шестимісячного строку
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання.

З урахуванням наведеного, висновки
апеляційного суду про стягнення
кредитної заборгованості із
поручителів відповідають встановленим
обставинам та ґрунтуються на законі.

Інші доводи касаційної скарги не
спростовують цих висновків і не
свідчать про порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України,
розглянувши касаційну скаргу на
рішення суду, суд касаційної інстанції
відхиляє скаргу і залишає рішення суду
без змін.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Донецької області від 10 жовтня 2013 року
про стягнення кредитної
заборгованості із ОСОБА_3 та ОСОБА_4
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М. І. Наумчук

Судді:
Т. Л. Ізмайлова

О. В. Кадєтова

Г. І. Мостова

Д. О. Остапчук