Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві, в залі
суду № 3 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Білоцерківський
міський відділ управління Державної
міграційної служби України в Київській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом до ОСОБА_2, третя особа:
Білоцерківський міський відділ
управління Державної міграційної
служби України в Київській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
мотивуючи тим, що він являється
власником 16/25 частини жилого будинку з
відповідною частиною господарських та
побутових будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1, в якому
зареєстрований відповідач - його брат,
та який з моменту реєстрації за
вказаною адресою, не проживав в
указаному будинку, всі обов»язки, які
випливають з утримання будинку виконує
лише він. Позивач просив суд визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1; зобов»язати
Білоцерківський міський відділ
управління Державної міграційної
служби України в Київській області
зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1.

В відкритому судовому засіданні, 27.01.2014
року, представник позивача уточнив
позовні вимоги та просив суд визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням
квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з
відповідача судові витрати.

В відкрите судове засідання позивач та
представник позивача не з»явилися, про
час розгляду справи повідомлено
належним чином, представник позивача,
подав до суду, через канцелярію суду,
письмову заяву, в якій просив слухати
справу за відсутності позивача та
представника позивача, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, та просив
їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з"явився, про час розгляду справи
повідомлено належним чином, відповідач
подав до суду, через канцелярію суду,
письмову заяву, в якій просив слухати
справу без його участі, позовні вимоги
визнав повністю, і не заперечував проти
їх задоволення.

Представник третьої особи до суду не
з»явився, про час розгляду справи
повідомлено належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Оглянувши матеріали справи та
дослідивши наявні в ній докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 являється власником 16/25 частин
жилого будинку з відповідною частиною
господарських та побутових будівель та
споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
дарування частини жилого будинку від
04.03.2000 року, серії АВІ № 167415,
посвідченого державним нотаріусом
Білоцерківської державної
нотаріальної контори, Київської
області Базановою Т.В., який
зареєстровано в реєстрі за № 4-582 та
реєстраційним написом на
правовстановлювальному документі від
13.03.2000 року. На реєстраційному обліку в
зазначеній квартирі значяться позивач
- ОСОБА_1, батько позивача - ОСОБА_4, мати
позивача - ОСОБА_5, відповідач - ОСОБА_2 -
брат позивача, що підтверджується
довідкою Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 1»
за № 7728 від 12.12.2013 року. Як зазначає в
позовній заяві позивач, відповідач з
часу реєстрації в спірному житловому
приміщенні не проживав, його
утриманням не займався. Відповідач, не
проживає в указаному спірному
житловому приміщенні з серпня місяця
2012 року, тобто більше одного року не
проживає в спірній квартирі, вказане
житло відповідач не утримує, оплатою
житлового приміщення та комунальних
послуг не займається, утриманням
житлового приміщення та оплатою
комунальних послуг займається лише
позивач, що підтверджується позовною
заявою, актом на предмет виявлення
факту не проживання від 08.01.2014 року,
складеного Комунальним підприємством
Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 1»,
відповідно до якого встановлено, що
відповідач, з серпня місяця 2012 року не
проживає в спірному житловому
приміщенні, тобто більше року.

Відповідно до ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни,
які мають у приватній власності
квартиру, користуються нею для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени
сім»ї власника будинку (квартири)
зобов»язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім»ї власника зобов»язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території по
проведенню ремонту.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член
сім»ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Враховуючи викладене, визнання
позовних вимог відповідачем, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими,
і такими що підлягають задоволенню,
оскільки факт не проживання
відповідача у спірному житловому
приміщенні більше одного року,
підтвердився під час судового розгляду
справи. Відповідач безпричинно не
проживає в спірному житловому
приміщенні та не користується вказаним
спірним житловим приміщенням, його
утриманням не займається, не сплачує
комунальні послуги, і тому він втратив
право на користування ним.

Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України,
підлягають до стягнення з відповідача
на користь позивача, понесені ним
судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп.
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
72, 150, 156 ЖК УРСР, ст. 319, 321, 391, 405 ЦК
України, ст. 10, 60, 79, 88, 212-215, 294, 296 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням -
АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
понесені ним судові витрати - 243 грн. 60
коп., сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. В. Жарікова