Справа № 492/306/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
У Х В А Л А

про залишення без задоволення

заяви про перегляд заочного рішення

04 березня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі судді Борисової С.П.,
при секретарі Каширній О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитом,

встановив:

21 січня 2014 року Арцизьким районним
судом Одеської області ухвалено заочне
рішення у цивільній справі за позовом
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитом,
яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено повністю та з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто
заборгованість за кредитом на загальну
суму 27 452,61 грн., а також судові витрати
по сплаті судового збору у розмірі 274,53
грн., а всього стягнуто 27 727,14 грн.

ОСОБА_1, що виступав відповідачем у
вказаній справі подав до Арцизького
районного суду Одеської області заяву,
в якій просить про перегляд
вищевказаного заочного рішення. В
поданій до суду заяві ОСОБА_1
посилається на те, що суд не врахував
звернення його представника та не
відклав розгляд справи. ОСОБА_1 також
вказує на те, що рішення суду є не
обґрунтованим.

Особи, які беруть участь у справі у
судове засідання не з'явились, але в
силу ч. 1 ст. 231 ЦПК України їх неявка не
перешкоджає розгляду заяви про
перегляд заочного рішення. У зв'язку з
неявкою усіх осіб, які беруть участь у
справі, судом фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
не здійснюється.

Суд розглянувши заяву, подану ОСОБА_1,
яка підписана його представником
ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної
справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення підлягає
залишенню без задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
судом відповідач у справі ОСОБА_1 двічі
викликався до суду на 12.12.2013 року та на
21.01.2014 року. Судові повістки про виклик
до суду відповідача ОСОБА_1 у
відповідності до абз. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК
України надсилалися на адресу місця
проживання відповідача,
зареєстрованого у встановленому
законом порядку, але відповідно до
повернених листів з відміткою «судова
повістка», вони повернуті у зв'язку зі
спливом строку зберігання, що дає
підстави вважати, що адресат за адресою
не проживає, у зв'язку з чим відповідач
у відповідності до абз.5 ч. 5 ст. 74 ЦПК
України вважається належним чином
повідомленим і у зв'язку з повторною
неявкою відповідача в, зі згоди
представника позивача, судом ухвалено
рішення при заочному розгляді справи, і
належне повідомлення відповідача
ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи
обґрунтовано в рішенні суду (а.с. 77 - 78).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом, докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

З наведеної норми випливає, що заочне
рішення може бути скасовано судом за
наявності двох умов: 1) якщо судом буде
встановлено, що відповідач, тобто
заявник, не з'явився у судове засідання
та не повідомив про причини неявки з
поважних причин і 2) докази, на які
посилається відповідач, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи і обов'язок доказування
наявності саме двох умов для
скасування заочного рішення лежить
саме на відповідачеві.

Суд вважає безпідставними посилання
відповідача на те, що судом не
обґрунтовано розглянуто справу за його
відсутності та відсутності його
представника, зокрема судом не
враховано клопотання представника
відповідача про відкладення розгляду
справи. такі доводи відповідача
спростовуються наступним.

Так, з норми ч. 2 ст. 169 ЦПК України
випливає, що неявка представника в
судове засідання без поважних причин
або неповідомлення ним про причини
неявки не є перешкодою для розгляду
справи. Але за клопотанням сторони та з
урахуванням обставин справи суд може
відкласти її розгляд. Ця норма
стосується, насамперед, договірних
представників. Якщо не з'явилися ні
сторона, ні її представник, то
застосовуються наслідки, передбачені
для неявки сторони.

В поданому до суду клопотанні
представник відповідача зазначив про
необхідність відкладення розгляду
справи у зв'язку з відрядженням
відповідача та його представника до м.
Києва, однак до клопотання не було
додано жодного доказу такого
відрядження, у зв'язку з чим причину
неявки відповідача та його
представника в судове засідання не
можна вважати поважною, і такі дії
сторони відповідача можна розцінювати
як зловживання правами, наданими
стороні ЦПК України та
недобросовісність дій представника
відповідача, направлених на умисне
затягування розгляду справи. До заяви
про перегляд заочного рішення ОСОБА_2
додано копію ухвали Господарського
суду м. Києва від 20 січня 2014 року про
відкладення розгляду справи, з якої
вбачається що судове засідання у
зазначеному суді відбулося за участю
ОСОБА_2 і не вбачається, що на ньому був
присутній відповідач ОСОБА_1, що
підтверджує висновок суду про
неповажність причини неявки ОСОБА_1 в
судове засідання 21 січня 2014 року, у
зв'язку з чим судом були застосовані
наслідки неявки відповідача в судове
засідання. Більш того, судове засідання
у Господарському суді м. Києва
відбулося 20 січня 2014 року, а наявна
справа була призначена до розгляду на 21
січня 2014 року.

Вимоги заяви ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення обґрунтовуються
також тим, що він не згоден з рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 21 квітня 2014 року, це рішення суду є
необґрунтованим, оскільки саме
бездіяльність позивача щодо
своєчасного стягнення з ОСОБА_1
заборгованості призвела до
нарахування суми пені, яка нарахована
позивачем з порушенням строків
позовної давності.

Однак ОСОБА_1 суду не було надано
жодного переконливого доказу обставин,
на які він посилається в поданій заяві,
у зв'язку з чим судом не було
встановлено, що він не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин, оскільки
судом з поштових повідомлень про
вручення судових повісток відповідачу
ОСОБА_1 достовірно було встановлено, що
відповідач повідомлявся про час і
місце розгляду справи належним чином,
тому суд вважає, що ОСОБА_1 не виконав
свій обов'язок, який на нього
покладений наведеними вище нормами
ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Заявником ОСОБА_1
суду також не надано доказів які мають
істотне значення для правильного
вирішення справи, як того вимагає ст. 232
ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про
перегляд заочного рішення залишити
заяву без задоволення.

Встановлені судом обставини є
підставою для залишення заяви ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208 - 209, 231, 232 ЦПК
України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитом - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через Арцизький районний суд Одеської
області шляхом подання апеляційної
скарги в 10-денний строк. Строк на
апеляційне оскарження заочного
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

СУДДЯ

Арцизького районного суду