АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Міцнея В.Ф., Половінкіна Н.Ю.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_2, представника публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» Бацей Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 5 березня 2014 року,

встановила:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернувся до суду з
позовом.

Просило стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
у сумі 16 902,67 доларів США.

Посилалося на те, що 14 липня 2008 року
ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» уклали
кредитний договір. Відповідно до умов
вказаного договору ОСОБА_4 отримав
кредит в сумі 10 602 гривні 97 копійок зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 15 відсотків на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 13 липня 2015 року.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 жовтня 2011
року було стягнуто з ОСОБА_4
заборгованість в сумі 86 065 гривень 51
копійка.

Виконати вищевказане рішення
неможливо у зв'язку з тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Спадкоємцем позичальника є його син
ОСОБА_2, який прийняв спадщину після
смерті батька та отримав відповідне
свідоцтво.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість
позичальника перед банком становить 16
902,67 доларів США, що складається з
заборгованості по кредиту в сумі 7 685,63
доларів США, заборгованості по
відсоткам в сумі 3 439,05 доларів США,
заборгованості з комісії в сумі 976,22
доларів США, заборгованості з пені в
сумі 4801,87 доларів США.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 5 березня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором в сумі 106 226
гривень 22 копійки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у розгляді справи,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
таких підстав.

За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Частиною 1 статті 608 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняється смертю боржника, якщо
воно є нерозривно пов'язаним з його
особою і у зв'язку з цим не може бути
виконане іншою особою.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із частини 2 статті 1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1-4 статті 1281 ЦК
України, спадкоємці зобов'язані
повідомити кредитора спадкодавця про
відкриття спадщини, якщо їм відомо про
його борги.

Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не
міг знати про відкриття спадщини, він
має право пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
протягом одного року від настання
строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Згідно частини 1 статті 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим, а за змістом
має містити встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. При
встановленні фактів суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи
рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 14
липня 2008 року ОСОБА_4 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» уклали
кредитно-заставний договір. Відповідно
до умов вказаного договору ОСОБА_4
отримав кредит в сумі 10 602 гривні 97
копійок зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 15
відсотків на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 13 липня 2015 року
(а.с.8-15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 11 лютого 2013 року (а.с.17).

Заочним рішенням Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 17 жовтня 2011 року було стягнуто з
ОСОБА_4 заборгованість в сумі 86 065
гривень 51 копійка (а.с.18).

26 липня 2012 року постановою державного
виконавця виконавчої служби
Вижницького районного управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2-467/11 від 28 жовтня 2011 року про
стягнення з ОСОБА_4 86 065 гривень 51
гривні боргу за кредитним договором
(а.с.19).

28 серпня 2013 року ОСОБА_2 прийняв
спадщину після смерті свого батька
ОСОБА_4, яка складається з грошових
внесків в сумі 4022 гривні 91 копійка, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 28 серпня 2013
року (а.с.54).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом ОСОБА_2 отримав 4 вересня 2013
року спадщину після смерті ОСОБА_4, яка
складається з житлового будинку з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1.

Згідно звіту про незалежну оцінку
ринкової вартості житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1 вартість вищевказаного
майна складає 74 743 гривні (а.с.74-52).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом ОСОБА_2 отримав 4 вересня 2013
року спадщину після смерті ОСОБА_4, яка
складається із земельної ділянки,
площею 0,1183 га, яка розташована в селі
Чорногузи Вижницького району,

Відповідно до витягу з технічної
документації про нормативно грошову
оцінку вищевказаної земельної ділянки
її вартість складає 27 463 гривні 31
копійка (а.с.64).

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно було враховано
положення частини 1 статті 1282 ЦК
України та визначено, що ОСОБА_2 має
відповідати перед кредитором в межах
вартості майна, одержаного ОСОБА_2 у
спадщину на загальну суму 106 229 гривень
22 копійки.

Однак судом неправильно визначено сума
заборгованість за кредитним договором
від 14 липня 2008 року, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» з суми 106
229 гривень 22 копійки.

Так в пункті 32 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року № 5 роз'яснено, що при
вирішенні спорів щодо виконання
зобов'язань за кредитним договором у
випадку смерті боржника/позичальника
за наявності поручителя чи спадкоємців
суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК
спадкоємці боржника за умови прийняття
спадщини є боржниками перед кредитором
у межах вартості майна, одержаного у
спадщину. При цьому спадкоємці несуть
зобов'язання погасити нараховані
відсотки і неустойку тільки в тому
випадку, якщо вони вчинені
позичальникові за життя. Інші
нараховані зобов'язання фактично не
пов'язані з особою позичальника і не
можуть присуджуватися до сплати
спадкоємцями.

З урахуванням наведених вище
роз'яснень суд першої інстанції
визначаючи суму заборгованості
помилково взяв до уваги нараховані
відсотки і неустойку за ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд першої інстанції також не звернув
увагу на те, що спір про стягнення
заборгованості на користь кредитора
вирішено судом за життя боржника і
рішення суду набрало законної сили.

Системне тлумачення положень ст. ст. 1281,
1282 ЦК України дає підстави дійти
висновку, що вони підлягають
застосуванню до правовідносин між
спадкоємцями та кредитором
спадкодавця у випадку, коли останній не
захистив своє майнове право за життя
боржника у інший спосіб.

Таким чином заборгованість за
кредитним договором, яка стягнута за
рішенням суду першої інстанції з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
підлягає зменшенню на суму 86 065 гривень
51 копійок, яка була стягнути за
рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 жовтня 2011
року (135 103,04-86065,51=49037,53)

Крім того з розрахунку заборгованості
вбачається, що на дату смерті ОСОБА_4,
яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 було
нарахована пеня в сумі 246 гривень 20
копійок та 54 гривні 64 копійки процентів
на прострочену заборгованість, які не
можуть бути стягнені з підстав
зазначених вище.

Враховуючи вищенаведене загальну
заборгованість за кредитним договором,
яка підлягає стягненню з відповідача
слід визначити в сумі 48 734 гривень 69
копійок (49037,53-246,20-56,64=48 734,69).

Враховуючи вищенаведене рішення суду
48 734,69 слід змінити, зменшивши суму
заборгованості за кредитним договором
від 14 липня 2008 року, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційни банк «ПриватБанк» з 106 229
гривень 22 копійки на суму 48 734 гривні 69
копійок.

Відповідно до правил статті 88 ЦПК
необхідно змінити розподіл судових
витрат.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4
Закону встановлено розмір судового
збору за подання до суду позовної заяви
майнового характеру 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно підпункту 8 пункту 1 частини 2
статті 4 Закону за подання до суду
апеляційної скарги на рішення суду
встановлено розмір судового збору - 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, іншої заяви
і скарги, а у разі подання позовної
заяви майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

З платіжного доручення від 20 листопада
2013 року вбачається, що позивач за
подання до суду позовної заяви сплатив
судових збір в сумі 1351 гривні 3 копійки.

З квитанції №К6/Е/117 від 14 березня 2014
року за подання до суду апеляційної
скарги ОСОБА_2 сплатив судовий збір в
сумі 531 гривні 15 копійок (а.с.131).

З мотивувальної частини рішення
апеляційного суду вбачається, що
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги та зменшення суми
заборгованості, яка підлягає стягненню
з ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» з 106 229 гривень 22
копійки на суму 48 734 гривні 69 копійок.

Таким чином, з ОСОБА_2 слід стягнути на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» 199 гривні 88 копійки в
рахунок відшкодування судових витрат
понесених на оплату судового збору.

Колегія суддів вважає помилковими
доводи апеляційної скарги про те, що
позивач пропустив шестимісячний строк
передбачений ч. 2 ст. 1282 ЦК України для
пред'явлення вимог до спадкоємців.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 не надав суду доказів того, що
банк в лютому 2013 року отримував
постанову відділу ДВС Вижницького РУЮ
про закінчення виконавчого
провадження № 2-467/11 та повідомлення
відповідача про смерть батька.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 5 березня 2014
року змінити.

Зменшити заборгованість за кредитним
договором від 14 липня 2008 року, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» з суми 106
229 гривень 22 копійки на суму 48 734 (сорок
вісім тисяч сімсот тридцять чотири)
гривні 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 199 (сто
дев'яносто дев'ять) гривень 88 копійок в
рахунок відшкодування судових витрат
понесених на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту його вступу в законну
силу.

Головуючий

Судді: