Справа №345/644/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2014 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Юрчака Л.Б.

секретаря судового зсідання
Кунського О.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м.Калуші цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно, суд-

В С Т А Н
О В И В :

позивачка звернулася в суд з позовною
заявою, аргументуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1, померла її мати ОСОБА_4,
якій на підставі державного акту
про право приватної власності на
землю від 20.09.1999року,серія УІ-ІФ №012994,
належала земельна ділянка площею 0,42га.,
цільове призначення якої - ведення
товарного сільсько- господарського
виробництва. Після смерті матері
фактично спадщину прийняв чоловік
померлої, батько позивачки - ОСОБА_5,
який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер . На підставі
свідоцтва про право власності на
житловий будинок від .10.12.1987року, ОСОБА_5
належало житлове будинковолодіння, що
на АДРЕСА_1, Калуського району,
Івано-Франківської області. Після
смерті батька, позивачка фактично
прийняла спадщину, оскільки проживає
у спадковому будинковолодінні,
здійснювала його косметичний ремонт,
оплачує комунальні послуги, обробляє
земельну ділянку на території. У
встановлений законом термін позивачка
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом на все майно в
цілому, що належало померлому ОСОБА_5
Однак своїм листом № 468/02-31 від
09.08.2011року, нотаріальна контора
відмовила у видачі такого свідоцтва
про право на спадщину за законом,
мотивуючи це тим, що відсутній документ
який визначає і підтверджує частку
спадкодавця у спільній сумісній
власності на дане нерухоме майно та
крім того домоволодіння відноситься до
колгоспного двору, що є спільною
сумісною власністю осіб, які там
проживали і проживають на даний час.
Тому їй було рекомендовано з даним
питанням звернутися до суду.

В судове засідання позивачка надала
заяву про слухання справи у її
відсутності, позовні вимоги підтримала
та просить задовольнити позов.

Відповідачка позов визнала, про що
подала суду відповідну заяву та
просить справу розглянути у її
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення і рішення можна винести
при попередньому розгляді справи.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1, померла мати позивачки
ОСОБА_4 (а.с. 12,15,16), якій на підставі
державного акту про право приватної
власності на землю від
І20.09.1999року,серія УІ-ІФ №012994, належала
земельна ділянка площею 0,42га., цільове
призначення якої - ведення товарного
сільсько- господарського виробництва,
що згідно з витягом з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки становить
4897,13грн. (а.с. 24,25).

Після смерті матері фактично спадщину
прийняв чоловік померлої, батько
позивачки - ОСОБА_5, який ІНФОРМАЦІЯ_2
помер (а.с. 11, 12, 15).

На підставі свідоцтва про право
власності на житловий будинок від
10.12.1987року, будинок із приналежними до
нього будівлями та спорудами, що
знаходиться на АДРЕСА_1, Калуського
району, Івано-Франківської області
належить колгоспному двору, головою
якого був ОСОБА_5, згідно технічного
паспорта - інвентаризаційна вартість
даного домоволодіння становить
598539,00грн. (а.с. 14, 19-23).

У встановлений законом термін
позивачка звернулася до нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом на все
майно в цілому, що належало померлому
ОСОБА_5 (а.с. 6). Однак своїм листом №
468/02-31 від 09.08.2011року, нотаріальна
контора відмовила у видачі такого
свідоцтва про право на спадщину за
законом, мотивуючи це тим, що відсутній
документ який визначає і підтверджує
частку спадкодавця у спільній сумісній
власності на дане нерухоме майно та
крім того домоволодіння відноситься до
колгоспного двору, що є спільною
сумісною власністю осіб, які там
проживали і проживають на даний час, а
тому їй було рекомендовано з даним
питанням звернутися до суду(а.с.5).

На підставі довідки Пійлівської
сільської ради від 04.04.2011року №63,
вбачається, що згідно із записом в
погосподарській книзі виконкому
Пійлівської с/ради за №5 особового
рахунку НОМЕР_1, за ОСОБА_5 1933р.н., який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, значиться житловий
будинок з господарськими спорудами,
який розташований на неприватизованій
земельній ділянці. В спадковому
будинку проживали та продовжують
проживати ОСОБА_5 , позивачка- ОСОБА_2, а
також її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7.(а.с.10)

Відповідно до довідки Пійлівської
сільської ради №908 від 04.06.201Зроку,
вбачається, що станом на 30.06.1990року, в
АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.(а.с.17).

Відповідачка подала заяву про відмову
від своєї частки в спадковому майні на
користь позивачки (а.с.18).

У відповідності до ч.З ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя
який його пережив та батьки.

У відповідності до ч.і ст. 1225 ЦК України,
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Крім позивачки спадкоємцем за законом
є її рідна сестра, відповідачка по
справі, однак вона не заперечує проти
визнання за позивачкою права власності
на спадкове майно, про що подала до суду
відповідну заяву, посвідчену в
Пійлівській сільській раді. Інших
спадкоємців не має, оскільки їхня мати
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні з"ясовано, що
позивачка прийняла спадщину після
смерті батька, і в установлений 6-ти
місячний термін звернулася в
нотаріальну контору з заявою про
видачу їй свідоцтва на право власності
на спадкове майно. Відповідачка по
справі є спадкоємцем, однак спадщину
не прийняла і в заяві наданій в судове
засідання не заперечує проти визнання
права власності на спадкове майно за
позивачкою по справі.

Таким чином, зібрані по справі докази
та належна їх оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
позову.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 15,16,1216,1223,1268,1270 Цивільного
Кодексу України, ст.ст.130, 209, 213-215 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на спадкове майно за законом після
смерті батька ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2., а саме на житловий
будинок з господарськими спорудами та
будівлями, що знаходиться на АДРЕСА_1,
Калуського району, Івано-Франківської
області, яке згідно даних технічного
паспорта Івано-Франківського ОБТІ
складається з : житлового будинку
площею 52,3 кв.м., сараю площею 31,6 кв.м.,
вбиральні площею 1,6 кв.м., літньої кухні
площею 80,5 кв.м., колонки №1 - 4,5 ПГ,
огорожі площею 17,4 кв.м., огорожі площею
9,9 кв.м, огорожі площею 64,8 кв.м, воріт
площею 5,7 кв.м., хвіртки площею 1,1 кв.м.,
загальною інвентаризаційною вартістю
598539,00 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
спадкове майно за законом після смерті
батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.,
а саме на земельну ділянку площею 0,42
га., яка розташована на території
Пійлівської сільської ради, в с.Пійло,
Калуського району, Івано-Франківської
області, цільове призначення якої є
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
згідно державного акту на право
власності на землю VI-ІФ № 012994 від
20.09.1999року, нормативно грошовою
вартістю 4897,13 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Калуський міськрайонний суд протягом 10
- ти днів з дня його проголошення .

ГОЛОВУЮЧИЙ :