Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І.,

при секретарі судового засідання -
Роман Д.М.,

за участю:

позивач - не з'явився,

відповідач - не з'явився,

третя особа - не з'явилась,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Ужгород
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
ОСОБА_2, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

25.06.2013 року позивач звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області з позовом до
ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_2, про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
мотивуючи наступним.

25.05.2007 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк»),
правонаступником якого з 17.12.2012 року є
ТОВ «Кредитні Ініціативи», та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір № 76/7-07,
відповідно до умов якого, останній
отримав кредитні кошти у розмірі 252 500,00
грн., строком до 24.05.2027 року із сплатою
відсотків за користування кредитними
коштами у розмірі 17,00 % річних. З метою
забезпечення виконання позичальником
взятих на себе зобов'язань 25.05.2007 року
також між ПАТ «Промінвестбанк» та
ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір
№ 134/23-2007, за умовами якого
іпотекодавець передала
іпотекодержателю об'єкт нерухомого
майна, а саме: житловий будинок із
магазином, влаштованим на першому
поверсі власного житлового будинку,
площею 75,1 м2, та земельну ділянку, на
якій розташоване вказане нерухоме
майно, площею 0,0150 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1. Однак, взяті на себе
зобов'язання з повернення отриманого
кредиту та сплати відсотків за його
користування ОСОБА_2 належним чином не
виконує, що призвело до виникнення
заборгованості, яка станом на 28.02.2013
року складає 479 038,07 грн., у зв'язку з чим
позивач просить суд в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Представник відповідача подав до суду
письмові заперечення проти позову, у
яких зазначив, що вимоги позивача
задоволенню не підлягають у зв'язку з
тим, що позивачем не надано належних
доказів виникнення будь-яких
правовідносин між ТОВ «Кредитні
Ініціативи» та ОСОБА_1 щодо предмета
спору, а саме, не надано суду доказів
переходу до позивача права вимоги від
ПАТ «Промінвестбанк» за кредитним
договором № 76/7-07 та іпотечним
договором № 134/23-2007 від 25.05.2007 року,
доказів того, що відповідачем отримано
від позивача повідомлення про усунення
порушень з вимогою про добровільне
виселення, або, що надсилання письмової
вимоги про усунення перешкод
відповідачу викличе затримку, яка може
спричинити знищення, пошкодження чи
втрату предмета іпотеки.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, при цьому зазначив, що
позовні вимоги підтримує повністю,
просить суд їх задоволити та не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд

справи за його відсутності, при цьому
просив суд відмовити у задоволенні
позову з підстав, викладених у
письмових запереченнях.

У судове засідання третя особа, будучи
належним чином повідомленою про час та
місце слухання справи, не з'явилась,
причини неявки суду не повідомила, а
тому, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК
України, суд розглянув справу в її
відсутності, за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

25.05.2007 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 76/7-07, відповідно до
умов якого, останній отримав кредитні
кошти у розмірі 252 500,00 грн. строком до
24.05.2027 року із сплатою відсотків за
користування кредитними коштами у
розмірі 17,00 % річних.

Згідно умов договору позичальник взяв
на себе зобов'язання повертати кредит
та відсотки за його користування,
сплатити винагороду (комісію) в строк
та в порядку, встановленому договором,
а саме, щомісячно в період сплати,
шляхом внесення готівки в касу банку
або безготівковим перерахуванням на
поточний рахунок погашати рівними
частинами на протязі всього строку дії
кредитного договору належні до сплати
платежі за договором.

У забезпечення виконання взятих на
себе зобов'язань по кредитному
договору № 76/7-07 від 25.05.2007 року, 25.05.2007
року між ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1, було укладено договір іпотеки
№ 134/23-2007, за умовами якого
іпотекодавець передала
іпотекодержателю, позивачу, об'єкт
нерухомого майна, а саме: житловий
будинок із магазином, влаштованим на
першому поверсі власного житлового
будинку, площею 75,1 м2, та земельну
ділянку, на якій розташоване вказане
нерухоме майно, площею 0,0150 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що
належать їй на праві приватної
власності на підставі договорів
купівлі-продажу від 30.11.2006 року.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи»
було укладено договір відступлення
прав вимоги, а також договір про
передачу прав за договорами
забезпечення, згідно умов яких ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
відступив на користь ТОВ «Кредитні
Ініціативи» своє право вимоги
заборгованості за договорами про
надання споживчого кредиту та
забезпечення кредитних договорів.

18.04.2013 року в зв'язку з неналежним
виконанням взятих на себе зобов'язань
за кредитним договором № 76/7-07 від 25.05.2007
року позивач надіслав позичальнику -
ОСОБА_2 досудову вимогу вих. № 22-11 про
усунення порушень, однак, така
залишилась невиконаною.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 не виконує
свої зобов'язання за кредитним
договором № 76/7-07 від 25.05.2007 року, у
зв'язку з чим в останнього виникла
заборгованість, яка станом на 28.02.2013
року складає 479 038,07 грн. з яких: 42 740,00
доларів США, що еквівалентно 341 620,82 грн.
- сума заборгованості за кредитом, 17 192,20
доларів США, що еквівалентно 137 417,25 грн.
- заборгованість по відсоткам за
користування кредитними коштами,
посилаючись при цьому на договір
відступлення прав вимоги.

Оцінивши докази, зібрані та досліджені
у ході судового розгляду справи, у їх
сукупності, суд прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до п. 4.1 договору
відступлення прав вимоги від 17 грудня
2012 року, на який як на підставу своїх
вимог посилається позивач,
відступлення прав вимоги первісним
кредитором новому кредитору, набуття
новим кредитором прав вимоги та заміна
кредитора за правами вимоги на нового
кредитора набувають чинності у день
укладення договору, за умови належного
оформлення сторонами (підписання та
скріплення відбитком печаток сторін)
реєстру позичальників. При цьому права
вимоги, що виникнуть у майбутньому,
набуваються новим кредитором з моменту
їх виникнення, але в будь-якому разі
після підписання сторонами реєстру
позичальників.

При цьому в розділі 1 «Визначення
термінів, що використовуються в цьому
договорі» вказаного вище договору,
зазначено, що реєстр позичальників -
це перелік необхідних даних

щодо позичальників та прав вимоги,
наведений у додатку № 1 до цього
договору.

Натомість, вищезазначений додаток № 1
до договору відступлення прав вимоги
від 17 грудня 2012 року в матеріалах
справи відсутній, позивачем на
підтвердження своїх вимог суду не
надано.

Також, відповідно до п. 4.3 договору
відступлення права вимоги від 17 грудня
2012 року сторони підписують реєстр
позичальників, що є додатком № 1.
Підписання реєстру позичальників в
основній формі здійснюється в день
укладення цього договору на підставі
даних, отриманих на початок цього
банківського (операційного) дня. Реєстр
позичальників підписується у трьох
примірниках (по одному для кожної
сторони та один для нотаріуса).
Первісний кредитор також передає
новому кредитору реєстр позичальників
в основній формі та додатковий реєстр
позичальників, в електронній формі.
Факт отримання додаткового реєстру
позичальників в електронній формі
фіксується актом приймання-передачі,
що є додатком № 2 до укладеного
договору.

Натомість, вищезазначений додаток № 2
до договору в матеріалах справи також
відсутній.

Крім того, статтею 1 договору про
передачу прав за договорами
забезпечення від 17 грудня 2012 року
визначено, що: договір відступлення - це
договір відступлення права вимоги,
укладений між сторонами 17.12.2012 року;
договір забезпечення - це договори
іпотеки, перелік яких міститься у
додатку № 1 до цього договору з усіма
доповненнями, додатковими договорами
та додатками до них, укладені між
цедентом та поручителем з метою
забезпечення виконання зобов'язань
позичальниками за кредитними
договорами.

Пунктом 5.2 вказаного вище договору
встановлений обов'язок цедента
передати документи забезпечення
цесіонарію та укласти акт
приймання-передачі документів
забезпечення.

Згідно п. 11.4 договору про передачу прав
за договорами забезпечення від 17
грудня 2012 року цей договір та додаток №
1 є цілісними і погодженими
зобов'язаннями цедента та цесіонарія,
та будьякі зміни і доповнення до нього
повинні вноситися сторонами у
нотаріальній формі.

Однак, позивачем на підтвердження
виникнення в нього права вимоги за
договором іпотеки № 134/23-2007 від 25.05.2007
року надано суду лише витяг з додатку №
1 до договору передачі прав за
договорами забезпечення від 17.12.2012 року
скріплений підписом особи,
повноваження, якої не підтверджено у
встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 27, а також ч. 1 та ч. 2
ст. 131 ЦПК України особи, які беруть
участь у справі позовного провадження,
для підтвердження своїх вимог або
заперечень зобов'язані подати усі
наявні у них докази до або під час
попереднього судового засідання, а
якщо попереднє судове засідання у
справі не проводиться - до початку
розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку, що позивачем не доведено
належними доказами факт виникнення
правовідносин з ОСОБА_1 щодо предмету
позову - звернення стягнення на предмет
іпотеки та не надано належних доказів
переходу до нього від ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» прав вимоги щодо відповідача за
спірним іпотечним договором.

Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 35
Закону України «Про іпотеку» у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. Вимога,
встановлена частиною першою цієї
статті, не перешкоджає
іпотекодержателю здійснювати свої
права без попереднього повідомлення
іпотекодавця, якщо викликана таким
повідомлення затримка може спричинити
знищення, пошкодження чи втрату
предмета іпотеки.

Однак, в матеріалах справи
відсутні докази належного отримання
позичальником -

ОСОБА_2, досудової вимоги про усунення
порушень вих. № 22-11 від 18.04.2013 року та
будь-які інші докази надіслання і
отримання такої майновим поручителем,
іпотекодавцем - ОСОБА_1, або докази, що
викликана таким повідомлення затримка
може спричинити знищення, пошкодження
чи втрату предмета іпотеки.

Таким чином, на підставі наведеного суд
дійшов висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 252, 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 4, 5,
14, 60, 169, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Н.І. Зарева