Дунаєвецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 674/754/13-ц
Провадження № 2/674/3/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуюча - суддя
Кучерява А. В.

при секретарі
Бей І.О.

представника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дунаївці цивільну
справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
стягнення боргу

В С Т А
Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд із
позовом, з врахуванням збільшених
позовних вимог, про стягнення з
відповідачів боргів за борговими
розписками та відсотків згідно наданих
розрахунків.

На підтвердження заявлених позовних
вимог позивачка пояснила, що тривалий
час неодноразово позичала грошові
кошти в іноземній валюті - Євро
відповідачам, як членам однієї сім'ї,
про що вони надавали їй розписки,
написані та підписані власноручно. В
розписках також зазначались строки
повернення грошей. Окремо
обговорювались суми процентів.

За окремими розписками борги були
повернені у вигляді ліків та товарів,
про що вона віддала розписки
відповідачці ОСОБА_4 на 500, 600 і 800 Євро,
про що було відомо і ОСОБА_3, котрій вона
особисто надала розписку на 800 Євро.

В 2009 році відповідачка в один день
01.01.2009 року ОСОБА_3 за згодою
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взяла у
неї 14 400 Євро із строком повернення до
15.05.2010 року. Про позичку були оформлені
дві розписки, написані власноручно
ОСОБА_3 і підписані відповідачами,
однак кошти на її вимогу не
повертались, тому вона змушена
звернутись в суд. Кожна з цих розписок
на 7 200 Євро забезпечувалась певним
майном: одна - приміщенням магазину,
друга - приміщенням перукарні та
додатковою розпискою на 30 000 грн і
оскільки кошти не повернені , то
просить також стягнути ще і 30 000
гривень.

Крім того відповідачка ОСОБА_3 не
повернула їй 1500 Євро, а разом із ОСОБА_4
ще 5000 Євро і самостійно ОСОБА_4 по 2 000
Євро за розписками з терміном
погашення до 2012 року та 01.03.2011 року.

Розписки писались особисто
відповідачами, тому вона не відповідає
за те, що у двох розписках по 7 200 Євро
зрізані кутки, а в розписці на 2 000 Євро
від 01 жовтня 2010 року незрозуміла
позначка валюти, але позичала вона
кошти в Євро.

Записи надані відповідачкою, написані
на її прохання, як інформація про
наявні борги які слід повернути
першочергово і не є доказом повернення
боргів та процентів, оскільки вона їх
не повертала. Стверджує, що ці всі
записи, надані відповідачами
стосувались тільки на підтвердження
існування неповернених боргів та
процентів і пропозиції повернення.

Хоча в самих розписках не вказано
розмір процентів, але просить стягнути
з відповідачів проценти за обліковою
ставкою Національного банку України та
відсотки за прострочку виконання
зобов'язань згідно наданих
розрахунків, а також боргів за
розписками, враховувати її
матеріальний стан при стягненні
судового збору.

Відповідачка ОСОБА_4 та її і інших
відповідачів представник з позовом не
погодились пояснивши, що дійсно
отримували від позивачки кошти в борг,
які з процентами повернули. На
підтвердження відсутності будь-яких
боргів перед позивачкою вона
власноручно надала їм записи про
повернення ними всіх боргів. Крім того
борги повернені товарами та ліками про
що також є відповідні записи в робочих
зошитах магазину та аптеки.

Розписки на 7 200 Євро надані без
відміток про повернення боргів ще в 2004
році, що підтверджує фотокопія, а друга
розписка це та ж розписка, але борг
повернений. Крім того одна з них подана
до суду з пропуском строку позовної
давності. Кошти в розмірі 30 000 гривень
не позичались взагалі і строк позовної
давності також порушено.

Не можуть відповідати за позовними
вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
оскільки договір поруки з ними не
заключався, а вимоги поставлено з
пропуском шестимісячного строку
позовної давності, передбаченого для
цих правовідносин.

Вважають позовні вимоги
необґрунтованими і просять відмовити у
їх задоволенні.

Розглянувши наявні по справі докази,
заслухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення.

Судом встановлено, що позивачкою
ОСОБА_2 відповідачам надавались в борг
грошові кошти, про що відповідачами
були власноручно написані розписки на
суму: 7 200 Євро, 7 200 Євро, 2 000 і 2 000
Євро, 5 000 Євро, 1 500 Євро.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона,
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові),
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей.

Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України
договір позики укладається в письмовій
формі. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти насправді не були ним одержані
від позикодавця або були одержані в
меншій кількості, ніж встановлено
договором.

Якщо договір позики має бути укладений
у письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватись на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші насправді
не були одержані позичальником від
позикодавця або були одержані в меншій
кількості ніж встановлено договором.

Це положення не застосовується до
випадків, коли договір був укладений
під впливом обману, насильства,
зловмисної домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Зобов'язання мають ґрунтуватись на
засадах добросовісності та розумності.

Зобов'язання мають виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту, або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відсутність вини у невиконанні
зобов'язання за договором позики
доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

Особа, яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
його порушення, якщо вона доведе, що це
порушення сталось внаслідок випадку чи
непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність у
боржника необхідних коштів.

Зобов'язання має бути виражене у
грошовій одиниці України - гривні. Але
сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Українське законодавство не забороняє
укладати договір позики в іноземні
валюті.

Якщо, у зобов'язанні зазначена іноземна
валюта, то зобов'язання має бути
виконане у гривнях за курсом на день
стягнення.

Зазначені положення регулюються
ст.ст.509, 524, 525, 526, 533, 536, 610, 614, 617, 625, 1046, 1047,
1049, 1050, 1051 ЦК України.

Як видно з розписок кошти позивачкою
надавались відповідачам на строк,
визначений сторонами, також вказані
способи забезпечення всіма
відповідачами, як співвідповідачами, а
не поручителями, тому застосування
правил поруки є необґрунтованим.

Згідно розписок на 7 200 Євро кожна, то
суд прийшов до висновку , що це окремі
зобов'язання, оскільки забезпечувались
різними об'єктами, майже співмірними, а
саме будівлями перукарні та розпискою
на 30 000 гривень, а також магазину по
вул. Шевченка, 110.

Заперечуючи наявність боргу по цим
розпискам, відповідачка та її
представник вказують, що свідоцтво про
право власності підлягало поверненню
після погашення боргу, тому борг
повернено і документ передано
відповідачам. Однак зазначений
документ видано 14.05.2009 року, а розписка
написана в січні 2009 року разом із
розпискою на 30 000 гривень, тому
аргументи відповідачів є не
переконливими, стосовно основної суми
в 7 200 євро.

Разом з тим, зважаючи на те, що кошти в
сумі 30 000 гривень не передавались у
борг, що достовірно встановлено у
судовому засіданні, то ці вимоги до
задоволення не підлягають і в цій
частині позову слід відмовити.

Надані відповідачами записи не є
підтвердженням повернення коштів за
борговими розписками, оскільки не
узгоджуються з пред'явленими
розписками, які надані позивачкою, в
тому числі по іншим боргам.

Походження наданої копії розписки на 7
200 Євро з позначкою про повернення
боргів у 2004 році не зрозумілі і також не
є належним доказом, суперечить змісту
розписки, оскільки технічний паспорт,
зазначений у тексті виданий у 2008 році,
отже суд не може прийняти до уваги і те,
що позивачка обрізала відомості про
погашення боргу.

Під час розгляду справи з'ясовано, що
позивачкою повертались розписки
відповідачам на інші суми, про що вона
згадує у записах наданих
відповідачами, а інші записи
підтверджують не повернені борги, а їх
наявність, оскільки мова йде про їх
майбутнє повернення, тому у суду немає
підстав сумніватись у існуванні боргу
на суму 5 000 Євро, 4 000 Євро, 1 500 Євро,
які підлягають стягненню.

Позовні вимоги позивачкою були
збільшені на суму процентів за
обліковою ставкою Національного банку
України згідно вимог ст. 1048 ЦК України і
відповідно до розрахунків за кожною
розпискою складають: за розпискою на 7
200 Євро (або 84 610 грн.), що складає 3092,74
Євро відсотків (або 36 344 грн.) на таку ж
суму за розпискою 7 200 Євро. За
розписками по 2 000 Євро (або 23 503 грн.),
496,53 Євро та 432,43 Євро, що еквівалентно 5835
та 5082 гривень, оскільки різна облікова
ставка станом на 01.10.2010 року. По
розписках: на 1500 Євро проценти за
обліковою ставкою НБУ складають - 303,93
Євро або 3572 грн.; на 5 000 Євро (або 58 757
грн.) - 693 Євро, що еквівалентно 8 144 грн.

Розрахунки проведено за формулою: сума
облікової ставки НБУ (%) х на суму позики
= результат поділити на кількість днів
в році помножений на кількість днів
місяця.

Крім того заявлено вимогу про
стягнення трьох відсотків річних від
суми прострочки в зв'язку з
невиконанням зобов'язань згідно вимог
ст. 625 ч.2 ЦК України, а саме: за
розписками по 7 200 Євро відповідно на
802,48 та 802,48 Євро (або по 9430 гривень); за
розписками по 2 000 Євро - 80,22 Євро і 155,52
Євро, або 943 грн. та 1828 грн. та за
розпискою на 5 000 Євро - 162,74 Євро або 1913
грн; за розпискою на 1500 Євро відповідно
- 118,48 Євро, що еквівалентно 1392 грн.

Правила розрахунків наведено з моменту
прострочення боргів, наприклад станом
на січень 2011 року - 2000х7,75%=155:365=0,42,46х31=13,16;
травень 2013 = 2000х 7,5%=150:365=04109х31=12,73.

Наведені розрахунки відповідають
вимогам закону, тому підлягають
задоволенню, надані вони в порядку
встановленому процесуальним законом,
не суперечать ст.ст. 27, 31, 131 ЦПК України,
відповідно до вимог про стягнення
боргу на час винесення рішення.

Не вбачає суд підстав для застосування
строків давності стосовно надання
збільшених позовних вимог на які
вказують відповідачі.

Позивачкою з поданням позову майже
перед закінченням строку за
розписками на 7 200 Євро і дійсно було
надано дві копії розписок за різним
текстом, що видно з матеріалів справи, а
згодом позовні вимоги уточнено, що не
суперечить вимогам закону.

Таким чином, в зв'язку із частковим
задоволенням позовних вимог підлягає
стягненню з відповідачів у солідарному
порядку на користь позивачки і сума
судового збору у розмірі 1 000 гривень, а
на користь держави - 3 654 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 82, 88, 27, 31, 131
ЦПК України, ст.ст. 509,524, 525, 526, 533, 536, 610, 614,
617, 625, 1046, 1047, 1049, 1050, 1051, 257 ЦК України, суд
-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_2:

З ОСОБА_3 - одну тисячу п'ятсот (1500) Євро
боргу, що еквівалентно 17 626 (сімнадцять
тисячам шістсот двадцять сім) гривень;
303,93 Євро (триста три 93), що еквівалентно
3 571 (трьом тисячам п'ятсот сімдесят
одній) гривні відсотків за обліковою
ставкою Національного банку України та
118,48 Євро, що еквівалентно 1392 (одній
тисячі триста дев'яносто дві) гривні
відсотків за прострочку грошового
зобов'язання;

З ОСОБА_4 - 4 000 Євро (чотири тисячі), що
еквівалентно 47 006 (сорок сім тисяч
шість) гривень боргу; 928,96 (дев'ятсот
двадцять вісім 96) Євро процентів за
обліковою ставкою Національного банку
України, що еквівалентно 10 915, 28 (десять
тисяч дев'ятсот п'ятнадцять, 28) гривень
та 235,74 (двісті тридцять п'ять 74) Євро, що
еквівалентно двом тисячам сімсот
шістдесят дев'ять гривень;

З ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно 14 400
(чотирнадцять тисяч чотириста) Євро, що
еквівалентно сто шістдесят дев'ять
тисяч двісті двадцять гривень (169 220); 6
185 (шість тисяч сто вісімдесят п'ять)
Євро процентів за обліковою ставкою
Національного банку України, що
еквівалентно 72 688 (сімдесят двом
тисячам шістсот вісімдесят вісім)
гривень та 1604,96 (одну тисячу шістсот
чотири, 96) Євро, що еквівалентно 18 860
(вісімнадцять тисяч вісімсот
шістдесят) гривень; одну тисячу
судового збору;

З ОСОБА_3, ОСОБА_4, солідарно - 5 000 (п'ять
тисяч) Євро, що еквівалентно 58 757
(п'ятдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят
сім) гривень боргу; 693,05 (шістсот
дев'яносто три 05) Євро процентів за
обліковою ставкою Національного банку
України, що еквівалентно 8 144 (вісім
тисяч сто сорок чотири) гривень та 162,74
(сто шістдесят два 74) Євро відсотків за
прострочку виконання зобов'язання, що
еквівалентно 1913 (одній тисячі дев'ятсот
тринадцять) гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути солідарно на користь держави
з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 3654 (три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) гривень
судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Хмельницької області в
десятиденний строк.

Головуюча: /підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду
А. В. Кучерява