НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2014 року
м.
Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі: головуючого: судді Парфьонова
Д.О., секретаря судового засідання
Буша А.М., за участю: позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Напханько
В.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровськгаз» в особі
структурного підрозділу -
Новомосковського управління з
експлуатації газового господарства
про визнання права користування
житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому згідно уточнених позовних вимог
просила визнати за нею та її
неповнолітньою дитиною право
користування житловим приміщенням -
однокімнатною квартирою загальною
площею 24,03 кв.м., розташованою за
адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 30 листопада 2004 року
Виконавчим комітетом Новомосковської
міської ради депутатів було видано
ордер на службове приміщення №65 серія
«А» на право зайняття ОСОБА_4 житлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2. Протягом часу проживання
ОСОБА_4 здійснено поліпшення квартири,
фактично квартиру з не придатного для
проживання приміщення перетворено в
житлову квартиру, оскільки вважав, що
згодом квартира буде передана в його
власність. В квартирі разом з ним
проживала вона, як його донька та член
родини. 16 березня 2012 року ОСОБА_4
припинив трудові відносини з ПАТ
«Дніпропетровськгаз», однак квартира
знаходилась в його користуванні, а вона
продовжувала працювати на
підприємстві відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_4 помер, однак вона, як член
його сім`ї разом з неповнолітнім ОСОБА_3
продовжують користуватися квартирою. 04
лютого 2013 року вона отримала лист з
вимогою звільнити приміщення. Оскільки
вона є членом сім`ї наймача, проживала
разом з ним, працювала на підприємстві,
яке є власником житла та є інвалідом
дитинства, просить визнати за нею право
користування вказаним житлом.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
вказуючи на те, що позивач прописаний в
іншому будинку, згоди на найм житла, яке
є власністю відповідача не отримувала,
а користується приміщенням без
належних на те правових підстав.

В судовому засіданні допитано в якості
свідків ОСОБА_5, який пояснив, що
перебував у будинку, розташованому за
адресою: АДРЕСА_2 в 2004 році під час
вселення в житло. Показав, що в загалі
будинок не відповідав належним умовам,
встановленим для проживання мешканців.
Зазначив, що існувала домовленість з
керівництвом з приводу подальшої
передачі квартир у власність громадян,
яким видавався ордер на проживання.
Бачив, як в спірній квартирі робився
ремонт, часто зустрічав позивача та її
сина в житловому приміщенні, зазначив,
що вони проживали разом з ОСОБА_4 як
одна сім`я.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що бачила
вселення ОСОБА_4 в будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_2.
Пояснила, що бачила, як в спірній
квартирі робився ремонт коштами сім`ї
ОСОБА_4 без участі відповідача, часто
зустрічала позивача та її сина в
житловому приміщенні, зазначила, що
позивач та її син проживали разом з
ОСОБА_4 як одна сім`я. Вказала, що
будинок, під час вселення мешканців не
відповідав належним умовам,
встановленим для проживання людей.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення позивача та представника
відповідача, показами свідків суд
доходить до наступного.

Згідно Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серія САА №145659 від 10
вересня 2004 року та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №4705937 від 10 вересня 2004 року,
Відкрите акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство
«Дніпропетровськгаз» володіє на праві
приватної власності нерухомим майном -
квартирою, розташованою за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідно до виписки з протоколу № 13
спільного засідання спостережної ради
та правління ВАТ «Дніпропетровськгаз»
від 09 вересня 2004 року, надано дозвіл
Новомосковському УЕГГ на використання
в якості службових шести квартир,
розташованих за адресою: АДРЕСА_2.

У відповідності до рішення Виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
депутатів від 24 листопада 2004 року № 902,
надано статус службових житловому
приміщення, розташованому за адресою:
АДРЕСА_2, виділено службову житлову
площу 1 кімнатної службової квартири №7
ОСОБА_4.

Відповідно ордеру на житлове
приміщення №65 серія «А» від 30
листопада 2004 року, виданого Виконавчим
комітетом Новомосковської міської
ради депутатів, на підставі рішення
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради депутатів від 24 листопада
2004 року № 902 ОСОБА_4 надано на право на
зайняття житлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 з
сім`єю з 1 чоловіка.

Згідно виписки з протоколу № 43
засідання правління ВАТ
«Дніпропетровськгаз» надано дозвіл на
безоплатну передачу (дарування) шести
квартир, розташованих за адресою:
АДРЕСА_2 працівникам Новомосковського
УЕГГ, в зв`язку з станом банкрутства ВАТ
«Дніпропетровськгаз», питання щодо
підписання договорів дарування
квартир співробітникам
Новомосковського УЕГГ відкладено до
часу припинення справи про
банкрутство.

У відповідності до свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_1 від 15 серпня 2012
року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Як визнали сторони у справі та у
відповідності до довідки про склад
сім`ї № 3506 від 11 липня 2012 року, позивач є
донькою ОСОБА_4, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1.

Листами відповідача від 04 лютого 2013
року № 10/2-191, від 19 лютого 2013 року №
10/2-328, від 11 березня 2013 року № 11/3-0054
позивача повідомлено про необхідність
звільнення службової квартири, на що
листами від 04 лютого 2013 року, 20 лютого
2013 року позивач фактично відмовився.

У відповідності до рішення Виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
від 25 лютого 2013 року № 88, виключено з
числа службових житлове приміщення,
розташоване за адресою: АДРЕСА_2, в якій
мав реєстрацію ОСОБА_4.

Згідно ст.58 Житлового кодексу
Української РСР (надалі - ЖК України), на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення.

У відповідності до ст.61 ЖК України,
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем - житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності -
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Відповідно до ст.64 ЖК України, члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

У відповідності до ст.65 ЖК України,
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Однак, у відповідно до ч. 1 ст. 316
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України
права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», місце
перебування -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік; місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрація - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

У відповідності до ст.6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
громадянин України, а також іноземець
чи особа без громадянства, які постійно
або тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів. Реєстрація місця
проживання за заявою особи може бути
здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

Як свідчать ордер на житлове
приміщення № 65 серія «А» від 30
листопада 2004 року, ОСОБА_4 надано на
право на зайняття житлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 з сім`єю з 1 чоловіка.

Згідно відмітки про реєстрацію в
паспорті позивача, позивач прописаний
за адресою: АДРЕСА_1 з 29 березня 1988 року.
Згідно свідоцтва про народження серія
НОМЕР_2, позивач є матір`ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. У відповідності до
довідки про отримання допомоги від 15
лютого 2013 року № 156, виданої
Управлінням праці та соціального
захисту населення м. Новомосковська,
позивачу призначена допомога, як
одинокій матері, при цьому місце
проживання позивача зазначено:
АДРЕСА_1.

У відповідності до ст.160 СК України,
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини.

Таким чином матеріалами справи
підтверджується, що позивач та її
неповнолітня дитина в установленому
законом порядку зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1, мають вільний доступ
до приміщення, за яким вони
зареєстровані. Належних доказів
набуття права користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_2 не подано. Право користування
спірною квартирою надано ОСОБА_4
одноособово. Письмової згоди ОСОБА_4 на
вселення позивача до приміщення
спірної квартири, як і доказів згоди
власника приміщення на таке вселення
матеріали справи не містять.
Поясненнями свідків підтверджується,
що позивач та її неповнолітня дитина
разом з наймачем приміщення
використовували спірну квартиру, однак
надані пояснення, з урахуванням
наявності місця прописки позивача та
викладеного вище не є належними та
допустимими доказами того що дане
приміщення було постійним місцем
проживання позивача та того, що позивач
на законних підставах здійснював
користування спірним приміщенням. Сама
лише наявність родинного зв`язку між
наймачем приміщення та його родичами
не є підставою для визнання права
користування нерухомим майном, яким
користувалась померла особа внаслідок
чого в задоволенні позову належить
відмовити.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд виходить з положень
ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Дніпропетровськгаз» в особі
структурного підрозділу -
Новомосковського управління з
експлуатації газового господарства
про визнання права користування
житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 22 квітня
2014 року.

Суддя
Д.О. Парфьонов