провадження 2/331/83/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 р. Жовтневий районний суд
м. Запоріжжя у складі

головуючого судді
Смолки І.О.,

при секретарі
Жовнерчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до
суду з позовом, в якому, посилаючись на
неналежне виконання відповідачкою
умов кредитного договору б/н від 19.08.2004
р. просило стягнути з відповідачки 34
456,216 грн. заборгованості, яка
складається з 7 291,70 грн. -
заборгованість за кредитом, 27 164,46 грн. -
заборгованість про процентам за
користування кредитом.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.

Представник відповідача просить у
задоволенні позову відмовити у зв»язку
з тим, що позивачем пропущено строк
позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що 19.08.2004 р.
ОСОБА_1 отримала у позивача кредит в
розмірі 7 500,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач проти цього не
заперечує. Представник відповідачки
пояснює, що ОСОБА_1 кредитну картку
отримувала, кредитом користувалась,
борг по кредиту і процентам банку
сплатила, підтвердити це не може, тому
що минуло багато часу і квитанції не
збереглись.

Як вбачається з ксерокопії
Договору б/н від 19.08.2004 р., який
знаходиться в матеріалах справи, і з
оригіналу зазначеного Договору, який
оглянуто судом у судовому засіданні,
позивач вказаний Договір не
підписував. У позові, ж позивач
посилається саме на цей договір і на
вимоги статей 526,527,530,1050,1054 ЦК України.
Але, згідно ст..1055 ЦК України, кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним. Договором, відповідно до
ст..626 ЦК України, є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов»язків. Договір
б/н від 19.08.2004 р. є нікчемним, він не
підписаний стороною - позивачем, тому
посилання позивача на його умови в
обґрунтування позивних вимог
безпідставні. Це стосується і строку
дії договору.

Згідно наданої представником
позивача роздруківки руху коштів на
картці відповідачки, останній платіж
нею було зроблено 27.05.2008 р. - 1 100 грн. У
зв»язку з вищевикладеним, суд вважає,
що саме з цієї дати слід відраховувати
строк позовної давності, тобто - з часу,
коли позивач дізнався про порушення
свого права. З цього часу пройшло п»ять
років. Статтею 257 ЦК України
встановлена загальна позовна давність
тривалістю у три роки. Позивачем цей
строк пропущено без поважної причини,
підстав для його відновлення не має.
Тому, суд відмовляє у задоволенні
позову у зв»язку з пропуском позивачем
строку позовної давності.

Керуючись ст..ст.10,11,212-215 ЦПК України,
ст.257 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя Смолка І.О.