У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Мельника Ю.М.,
Хилевича С.В.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 04 грудня
2013 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Акцент Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 04 грудня
2013 року задоволено позов ПАТ «Акцент
Банк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Акцент Банк» заборгованість по
кредиту в сумі 27 834 грн. 48 коп. та на
повернення сплаченого судового збору
278 грн. 34 коп.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, ОСОБА_1
подала на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що
судом першої інстанції порушено вимоги
ст.212 та ст.213 ЦПК України, а саме в
рішенні суду не була дана належна
оцінка показанням свідка, клопотання
про виклик якого заявлялося її
представником.

Крім того, судом не дотримано вимог ч.2
ст.127 ЦПК, оскільки до надісланої їй
копії позовної заяви не додано жодного
з одинадцяти додатків.

Вказує, що відповідно до вимоги п.4.9.
умов і правил надання банківських
послуг до обов'язків банку належить
надавати виписку про стан карткового
рахунку. Такі виписки їй не надавались
і жодної інформації про борг вона не
мала. Крім того, як випливає із заяви
про видачу швидкої готівки, виконання
зобов'язання взагалі по кредитному
договору неможливе, оскільки кредитним
експертом належним чином не вказаний
рахунок для погашення заборгованості.
Зазначає, що жодна картка їй не була
надана і позивач не надав суду
відомостей про її вручення.

Посилаючись на викладені обставини,
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове, яким в задоволенні
позовних вимог ПАТ «Акцент Банк»
відмовити.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
17.04.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент
Банк» укладено договір № б/н від 17.04.2008
року, відповідно до якого ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,0% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Договір складається із заяви
позичальника, умов надання банківських
послуг та правил користування
платіжною карткою.

При укладенні даного кредитного
договору сторони в належній формі
досягли згоди з усіх істотних умов
договору, що встановлюються для
договорів даного виду, що
підтверджується заявою від 17.04.2008 року,
підписаною ОСОБА_1, із якої вбачається,
що остання ознайомлена і згідна з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку (а.с.6).

Із пункту 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг вбачається,
що договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на той же строк.

Таким чином, сторони, укладаючи
зазначений договір, досягли згоди щодо
усіх його істотних умов і його
добровільно підписали без будь яких
застережень.

Як зазначив представник банку у
судовому засіданні, ОСОБА_1 дійсно не
видавалася кредитна карта, оскільки
вона одноразово отримала в банку усю
суму по кредиту і його періодично
погашала шляхом сплати коштів в банку.

Отримання коштів по вказаному
договору ОСОБА_1 не оспорюється.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину,
що вона не знала на який рахунок їй слід
сплачувати чергові платежі по
погашенню кредиту не заслуговують на
увагу, оскільки знаючи цей рахунок,
вона періодично погашала вказаний
борг, що підтверджується випискою про
стан карткового рахунку (а.с. 45). Така
сплата підтверджує і визнання нею
свого боргу по кредиту.

Не заслуговують на увагу і
твердження ОСОБА_1, як на підставу
невизнання нею вимог по погашенню
боргу на ту обставину, що банком їй не
надавалася інформація про стан
карткового рахунку, оскільки із
заявами про надання такої інформації
вона до банку не зверталася.

Пунктом 8.6. Умов та правил надання
банківських послуг встановлено, що при
порушенні клієнтом строків платежів за
будь-яким з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від
суми позову (а.с.7-9).

Таким чином, задовольняючи позовні
вимоги ПАТ «Акцент Банк» та стягуючи
заборгованість за кредитним договором,
суд правильно виходив з того, що через
неналежне виконання умов кредитного
договору утворилась заборгованість,
яка в силу ст.ст.526, 1054 ЦК України
підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь
ПАТ «Акцент Банк».

Доводи апелянта, які викладені в
його апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду, з якими
погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно
та всебічно з'ясував дійсні обставини
по справі, дав належну оцінку зібраними
доказам і постановив рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області від 04 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційної
інстанції в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П.Ковалевич

Судді:
Ю.М. Мельник

С.В.Хилевич