УХВАЛА

іменем україни

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Червинської
М.Є.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Будтехсервіс» до приватного
будівельного підприємства «Снага - М»,
ОСОБА_3 про визнання договору частково
недійсним за касаційною скаргою
ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5,
на рішення апеляційного суду м. Києва
від 23 листопада 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2009 року Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Будтехсервіс» (далі - ОСББ
«Будтехсервіс») звернулося до суду із
указаним позовом, посилаючись на те, що
воно є власником будинку АДРЕСА_1 на
підставі рішення господарського суду
м. Києва від 18 листопада 2003 року
та балансоутримувачем будинку, що
встановлено рішенням господарського
суду м. Києва від 8 листопада 2004 року.
Крім того, даним рішенням встановлено,
що всі квартири у будинку перебувають у
приватній власності, будинок не
перебуває у комунальній власності
територіальної громади
Шевченківського району м. Києва. Згідно
з розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 10 липня 1998
року «Про залучення інвесторів до
переобладнання горища будівель та
заміни дахів на мансардні поверхи у м.
Києві», між Печерською
держадміністрацією м. Києва, в особі
державним комунальним підприємством
по

утриманню будівель, споруд і
прибудинкових територій Печерського
району м. Києва та ОСОБА_3
укладено інвестиційний контракт від
14 жовтня 1998 року на
переобладнання горища будинку по вул.
Софіївській в м. Києві під мансардний
поверх. Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від
11 жовтня 2006 року визнано ОСББ
«Будтехсервіс» стороною в
інвестиційному контракті, укладеному 14
жовтня 1998 року між державним
комунальним підприємством по
утриманню будівель, споруд і
прибудинкових територій Печерського
району м. Києва та ОСОБА_3 на
переобладнання горища під мансардний
поверх будинку АДРЕСА_1. У 2008 року
позивачеві стало відомо, що між
відповідачами укладено договір на
виконання будівельно-монтажних робіт.
Проте, письмової згоди позивач на
підписання даного договору не надавав.
Зазначає, що пункти даного договору
порушують його права як власника
будинку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 вересня 2011 року в
задоволенні позову ОСББ
«Будтехсервіс» - відмовлено

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
23 листопада 2011 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення , яким визнано частково
недійсним, а саме п.п. 4.3.7 та п. 4.3.8
договору від 3 травня 2001 року,
укладеного між ОСОБА_3 та приватним
будівельним підприємством «Снага-М».

У касаційній скарзі, поданій
представником, ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові виходив з того, що позивачем
пропущено строк звернення до суду із
указаним позовом.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про задоволення позову,
виходив із того, що оскаржувані пункти
договору є такими, що порушують права і
законні інтереси власника будинку
НОМЕР_1 ОСББ «Будтехсервіс»,
яке надало своє майно для
реконструкції, оскільки надають не
передбачені законом та інвестиційним
контрактом повноваження інвестору та
третім особам, з якими жодних
договірних правовідносин не виникало;
умови спірного договору не були
погоджені з власником будинку;
позивачем строк позовної давності не
пропущений, оскільки про порушення
права він дізнався у 2008 році.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Відповідно до положень ст. ст. 34, 35 ЦПК
України треті особи, які заявляють
самостійні вимоги щодо предмета спору,
можуть вступити у справу до закінчення
судового розгляду, пред'явивши позов до
однієї чи обох сторін. Треті особи, які
не заявляють самосійні вимоги щодо
предмета спору, можуть вступити у
справу на стороні позивача або
відповідача до ухвалення судом
рішенням, якщо рішення в справі може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї із сторін. Крім того, треті
особи, які не заявляють самостійні
вимоги щодо предмета спору, можуть
залучені до участі у справі за
клопотанням сторін, інших осіб, які
беруть участь у справі, або з
ініціативи суду.

Судом встановлено, що ОСББ
«Будтехсервіс» є власником будинку
АДРЕСА_1 на підставі рішення
господарського суду м. Києва від
18 листопада 2003 року та
балансоутримувачем будинку, що
встановлено рішенням господарського
суду м. Києва від 8 листопада 2004 року.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 18 листопада 2003 року також
встановлено, що всі квартири у будинку
перебувають у приватній власності,
будинок не перебуває у комунальній
власності територіальної громади
Шевченківського району м. Києва.

Згідно з розпорядженням Київської
міської державної адміністрації від 10
липня 1998 року «Про залучення
інвесторів до переобладнання горища та
заміни дахів на мансардні поверхи у м.
Києві», між Печерською адміністрацією
м. Києва, в особі державного
комунального підприємства по
утриманню будівель, споруд і
прибудинкових територій Печерського
району м. Києва та ОСОБА_3 був укладений
інвестиційний контракт від 14 жовтня 1998
року на переобладнання горища будинку
по АДРЕСА_1 під мансардний поверх.

З матеріалів справи вбачається, 3
травня 2001 року ОСОБА_3 уклав з приватним
будівельним підприємством «Снага - М»
договір на виконання
будівельно-монтажних робіт.

Відповідно до умов цього договору
приватне будівельне підприємство
взяло на себе виконання
будівельно-монтажних і оздоблювальних
робіт по переобладнанню горища під
мансардний поверх по АДРЕСА_1 як
підрядник.

Відповідно до рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 11 жовтня 2006
року визнано ОСББ «Будтехсервіс»
стороною у інвестиційному контракті,
укладеному 14 жовтня 1998 року між
державним комунальним підприємством
по утриманню будівель, споруд і
прибудинкових територій Печерського
району м. Києва та ОСОБА_3 на
переобладнання горища під мансардний
поверх будинку АДРЕСА_1.

Окремими пунктами цього договору
передбачена можливість передачі права
власності ОСОБА_3 відповідачу
приватному будівельному товариству
«Снага - М».

Так, пунктом 4.3.7 спірного договору
передбачено, що замовник зобов'язаний
після виконання всіх
будівельно-монтажних робіт в 30-ти
денний строк провести остаточний
розрахунок з виконавцем. У разі
ухвалення замовником від виконання

остаточного розрахунку (неможливості
здійснення) виконавець має право
вимагати оформлення (передачі) права
власності на збудований об'єкт,
пропорційно сумі заборгованості,
виходячи з фактично витрачених коштів.

Пункт 4.3.8 договору встановлює, що у разі
недостатнього фінансування з боку
замовника, виконавець має право
залучати особисті кошти або кошти
третіх осіб з метою недопущення
зупинки будівельно-монтажних робіт, з
наступною їм компенсацією. Виконавець
також може використовувати матеріали,
надані третіми особами, в межах
вартості робіт за договором (п. 2.1
договору) за виключенням випадків,
передбачених п. 4.3.4.

Отже вказані пункти спірного договору
передбачають можливість третім особам
вимагати компенсацію за надані
останніми кошти для
будівельно-монтажних робіт по
переобладнанню горища під мансардний
поверх будинку АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що були залучені
треті особи до переобладнання горища
будинку по АДРЕСА_1 під мансардний
поверх, і саме третіми особами було
проінвестовано виконання
будівельно-монтажних робіт.

ОСОБА_4 звертаючись до суду із
касаційною скаргою указував на те, що
він виступив інвестором проведених
будівельно-монтажних робіт на підставі
договорів про дольову участь у
будівництві від 4 серпня 2001 року, 25
вересня 2001 року та 30 жовтня 2001
року, укладених саме з посиланням та на
підставі п. 4.3.8 спірного
договору.

Таким чином, визнання недійсним
вищевказаних пунктів спірного
договору прямо впливає на права третіх
осіб, які виступили інвесторами
проведених будівельно-монтажних робіт,
без залучення до участі у справі
ОСОБА_4 суди вирішили питання
про його права та обов'язки, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Місцевий суд розглядаючи позов у
порушення вимог ст. ст. 213,
215 ЦПК України на вказані
положення закону уваги не звернув, не
вирішив питання про склад осіб, які
братимуть участь у справі, внаслідок
чого розглянув справу з порушенням
норм процесуального права.

Ухвалюючи нове рішення, апеляційний
суд допущені судом порушення
процесуального закону не усунув, чим
порушив вимоги ст. ст. 303, 315 ЦПК України.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення не можуть вважатись
законними й обґрунтованими, тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України
вони підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 вересня 2011 року та
рішення апеляційного суду м. Києва від
23 листопада 2011 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:О.В.
Закропивний С.Ф. Хопта М.Є. Червинська
В.А. Черненко