У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ в
складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І.,
Закропивного О.В.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - Перша
Кам'янець-Подільська державна
нотаріальна контора Хмельницької
області, про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько -
ОСОБА_6, після смерті якого
відкрилась спадщина на належне йому
майно, яку прийняли дружина та мати
спадкодавця. Він пропустив
шестимісячний строк для прийняття
спадщини, оскільки проживає в
Російській Федерації та не мав
можливості подати заяву про прийняття
спадщини у встановлений законом строк,
а, крім того, приїзд для оформлення
спадщини вимагав значних витрат. При
зверненні до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини йому
було відмовлено у зв'язку з пропуском
строку для її подання. Позивач вважав
причину пропуску строку для прийняття
спадщини поважною, тому просив суд
визначити йому додатковий строк у три
місяці для прийняття спадщини, після
смерті ОСОБА_6

Рішенням Кам'янець-Подільського
районного суду Хмельницької області
від 7 листопада 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 24 грудня
2013 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_3 задоволено.
Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, три
місяці з дня набрання рішенням
законної сили.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив із того, що строк
для прийняття спадщини позивачем
пропущений без поважних причин.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, відповідають матеріалам
справи й вимогам закону. При цьому
доказам, що подані сторонами, суд дав
належну правову оцінку (ст. 212 ЦПК
України).

Скасовуючи рішення районного суду та
ухвалюючи рішення про задоволення
позову, апеляційний суд виходив із
того, що позивач пропустив строк для
прийняття спадщини з поважних причин,
оскільки є громадянином Російської
Федерації, проживає за межами України і
не мав можливості своєчасно звернутися
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини у встановлений
законом строк.

Проте погодитись із такими висновками
апеляційного суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, закон
гарантує йому право на звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на подання такої
заяви.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після
смерті якого відкрилась спадщина на
належне йому майно.

Після смерті ОСОБА_6 його дружина,
ОСОБА_4, та його мати, ОСОБА_5, у
встановлений законом строк звернулися
до Першої Кам'янець-Подільської
державної нотаріальної контори
Хмельницької області із заявами про
прийняття спадщини, була заведена
спадкова справа № 274/2013.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини із пропуском шестимісячного
строку для її подання, що
підтверджується листом Першої
Кам'янець-Подільської державної
нотаріальної контори Хмельницької
області від 28 серпня 2013 року № 1231.

Звертаючись з позовом, позивач
послався на поважність причин пропуску
строку для прийняття спадщини, так як
він проживає у Російській Федерації і
не мав можливості подати заяву про
прийняття спадщини у встановлений
законом строк, а також на те, що приїзд
для оформлення спадщини вимагав
значних витрат.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» судам роз'яснено, що,
особа, яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк, може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відповідно до ч. 3
ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення
застосовується до спадкоємців, в яких
право на спадкування виникло з
набранням чинності зазначеним
Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Безспірних доказів поважності причин
пропуску строку для звернення із
заявою про прийняття спадщини позивач
не надав, саме по собі проживання в
Російській Федерації не свідчить про
наявність обґєктивних, непереборних
перешкод для звернення із заявою про
прийняття спадщини.

Крім того, згідно з п. 207 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України позивач не був
позбавлений можливості надіслати
заяву про прийняття спадщини до
нотаріальної контори поштою.

Отже, апеляційний суд, скасувавши
рішення суду першої інстанції та
задовольнивши позов, у порушення вимог
ст. ст. 303, 316 ЦПК України, не навів
достатніх мотивів, за якими він вважає
неправильним висновки цього суду;
ухваливши на підставі тих же доказів,
що й районний суд, протилежне рішення,
апеляційний суд не зазначив яких
порушень норм процесуального права
допустив районний суд при оцінці та
дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом було
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 24 грудня 2013
року скасувати, рішення
Кам'янець-Подільського районного суду
Хмельницької області від 7 листопада 2013
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.Ф. Хопта

Судді:
Б.І. Гулько

О.В.
Закропивний

М.Є.
Червинська

В.А.
Черненко