Справа № 351/1662/13-ц
Провадження № 22-ц/779/314/2014
Головуючий у 1 інстанції Калиновський
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.

суддів: Пнівчук О.В.,
Соколовського В.М.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд
рішення Снятинського районного суду
від 23 серпня 2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про поділ майна, придбаного в шлюбі, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Снятинського районного суду від
18 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частину фундаменту та
земельної ділянки та виділення їх в
натурі.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що з
1984 року перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем, який в 2004 року
було розірвано.

Зазначала, що в жовтні 1991 року
сільською радою була надана земельна
ділянка для будівництва житлового
будинку, а в 1993 року згідно
будівельного паспорта ними було
розпочато будівництво та залито
фундамент.

Посилаючись на те, що залитий фундамент
та земельна ділянка є спільно
придбаним майном і вона бажає його
розділити, просила позов задовольнити.

В процесі розгляду справи позивачка
зменшила позовні вимоги та просила
визнати за нею тільки право власності
на ? частки спільно придбаного в шлюбі
фундаменту та земельної ділянки.

Рішенням Снятинського районного суду
від 23 серпня 2012 року позов задоволено,
визнано за ОСОБА_3 право на ? частку
фундаменту та земельної ділянки, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Ухвалою Снятинського районного суду
від 18 грудня 2013 року заяву ОСОБА_2 про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Снятинського
районного суду від 23 серпня 2012 року
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу
ОСОБА_2 посилається на порушення судом
норм процесуального права.

Зазначає, що судом не враховано, що в
основу рішення суду про поділ майна суд
поклав довідку, видану Олешківською
сільської ради про те, що земельна
ділянка знаходиться у спільній
сумісній власності.

В той же час довідкою сільської ради
від 22 травня 2013 року підтверджується,
що земельна ділянка у спільну сумісну
власність сторонам на території
Олешківської сільської ради не
передавалась.

Зазначені обставини є істотними для
справи, що не були і не могли бути йому
відомі.

Проте, при ухваленні оскаржуваної
ухвали судом зазначених обставин не
враховано, що призвело до винесення
необґрунтованої ухвали про залишення
без задоволення заяви

Просить оскаржувану ухвалу скасувати
та постановити нову ухвалу, якою його
заяву задовольнити.

В судовому засіданні представники
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 апеляційну
скаргу підтримали по вищенаведених
мотивах.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася,
хоча про час та місце судового розгляду
належним чином повідомлялася.

Вислухавши доповідача, пояснення
представників апелянта, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 про перегляд
рішення Снятинського районного суду
від 23 серпня 2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами без
задоволення, суд першої інстанції
виходив з того, що пояснення заявника
про те, що спірна земельна ділянка, яка
була предметом поділу, у спільну
сумісну власність сторін не
передавалася не є нововиявленою
обставиною в розуміння ст. 361 ЦПК
України та не може бути правовою
підставою для скасування рішення суду
у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Проте погодитися з таким висновком
суду першої інстанції не можна.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України підставами
для перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є, зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» судам
роз'яснено, що нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК
України).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 361
ЦПК України, є те, що вони існували на
час розгляду справи; ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи; вони входять до
предмета доказування у справі та
можуть вплинути на висновки суду про
права та обов'язки осіб, які беруть
участь у справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим

Отже, підставою перегляду будь-якого
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами є те, що на
час ухвалення рішення суд не мав
можливості врахувати істотну
обставину, яка могла суттєво вплинути
на вирішення справи, оскільки учасники
розгляду справи не знали про неї та,
відповідно, не могли надати суду дані
про неї.

Звертаючись із заявою про перегляд
зазначеного судового рішення, заявник
зазначав, що згідно відповіді
Олешківської сільської ради від 31
травня 2013 року йому стало відомо, що
земельна ділянка у спільну сумісну
власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
території Олешківської сільської ради
не передавалась.

Оскільки ця обставина є істотною для
справи, не була і не могла бути відомі
особі, яка звертається із заявою, на час
розгляду справи, тому є нововиявленою в
розумінні ст. 361 ЦПК України, просив
задовольнити заяву та скасувати
рішення Снятинського районного суду
від 23 серпня 2012 року.

Відповідно до пункту 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21 грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (статті 60,
69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин
2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд
у зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Снятинського районного суду
від 23 серпня 2012 року вищезазначеного не
врахував, у порушення вимог ст.ст. 213, 361,
365 ЦПК України не звернув уваги та не
дав належної оцінки тому факту, що, шлюб
між сторони розірвано 06.04.2004 року, а
право власності на земельну ділянку
площею 0, 25 га. в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 набув
внаслідок безоплатної передачі йому із
земель державної або комунальної
власності, у тому числі приватизації
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від 07
липня 2011 року на підставі рішення
Олешківської сільської ради від 31.10.2006
року.

Зазначені обставини не були враховані
при розподілі спільного сумісного
майна подружжя, зокрема фундаменту та
земельної ділянки.

А тому відповідь Олешківської
сільської ради від 22.05.2013 року про те, що
земельна ділянка у спільну сумісну
власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
території Олешківської сільської ради
не передавалась є тією обставиною, що
могла вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення, про
перегляд якого ставиться питання у
заяві.

У п. 20 Постанови № 4 «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами» від 30.03.2012 року, Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ роз'яснив, що за змістом частини
другої статті 307 ЦПК апеляційний суд
відповідно до наданих йому повноважень
має право постановити ухвалу про
скасування ухвали суду першої
інстанції про залишення заяви про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами без
задоволення, постановленої з
порушенням норм процесуального права,
і направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції, до
повноважень якого законом віднесено
вирішення цього питання. Нормами ЦПК не
передбачено права апеляційного суду
постановляти ухвалу про задоволення
такої заяви і скасування ухваленого
судом першої інстанції судового
рішення.

Враховуючи викладене, ухвала суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
а питання щодо розгляду заяви про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Снятинського
районного суду від 23 серпня 2012 року
направленню на новий розгляд до цього
суду.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Снятинського районного суду від
18 грудня 2013 року скасувати і передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський