Справа № 368/2294/13-ц
Рішення

іменем України

"12" лютого 2014 р. Кагарлицький
районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді
Шевченко І.І

при секретарі
Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кагарлик справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

в с т а н о в и в :

позивач уточнила свої вимоги та
просить суд стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Новосілки,
Кагарлицького району, Київської
області, на її користь аліменти на
утримання дочки ОСОБА_3, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у місті Києві, в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
кожного місяця, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму встановленого
для дитини відповідного віку,
починаючи стягувати від дня
пред'явлення позову до суду, відповідно
до вимог пункту 1 статті 217 Цивільного
процесуального кодексу України
допустити негайне виконання судового
рішення у межах суми платежу,
встановлених законом,звільнити її від
сплати судового збору цієї справи,
покладаючи всі судові стягнення на
відповідача ОСОБА_2, посилаючись на те,
що з відповідачем - ОСОБА_2 вона
перебувала у шлюбних відносинах з 11
листопада 2000 року. У 2007 році з його вини
сім'я розпалась. Від шлюбу мають дочку -
ОСОБА_3, народжена ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Після розірвання шлюбу дочка проживає
з нею.

Вона і ОСОБА_3 проживають в квартирі її
батьків. Працює в місті Києві майстром
на ПП «ОСОБА_4». Заробітна плата у неї є
незначною (довідка про заробітну плату
додає) і утримувати дочку їй самостійно
важко. Знаючи, що неповнолітня дочка
ОСОБА_3 навчається у школі і потребує
постійної батьківської уваги і
допомоги, відповідач ухиляється від
виконання своїх обов'язків.

Статтею 141 СК України, частиною шостою
статті 12 Закону України „Про охорону
дитинства" передбачено, що мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, проживання їх окремо від дитини
не звільняє від обов'язків щодо дитини;
їх батьки несуть відповідальність за
порушення прав і обмеження законних
інтересів дитини на охорону здоров'я,
фізичний і духовний розвиток, навчання,
невиконання та ухилення від виконання
батьківських обов'язків відповідно до
закону.

Згідно статтею 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. При
ухиленні цього обов'язку кошти на
утримання дітей стягуються в судовому
порядку.

Інформації щодо інших дітей у
відповідача не має, стягнень за
виконавчими документами не
проводиться.

Натомість їхня дочка постійно потребує
нормального харчування, одяг та інше.
Крім того, дочка всебічно розвивається,
зокрема в напрямах мистецтва та спорту.
Усе це потребує значних коштів і сама
вона не здатна в повній мірі цього
забезпечити.

Відповідач уточнені позовні вимоги
позивача визнав та не заперечує проти
їх задоволення. Він не заперечував
платити своїй дочці аліменти.

Вислухавши сторони та вивчивши
матеріали справи, суд вважає за
необхідне уточнені позовні вимоги
позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 11
листопада 2000 року, який 22 лютого 2007 р.
був розірваний, про що свідчить видане
свідоцтво про розірвання шлюбу серія
НОМЕР_2.

Позивач - ОСОБА_1 є матір'ю, а відповідач
ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3
видане 10.08.2001 року.

Частиною 1 статті 141 СК України
визначено, що мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини, і
відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, положення Сімейного
кодексу України під час вирішення
будь-яких питань щодо дітей, суд
повинен виходити з якнайкращого
забезпечення, максимально можливого
урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону
України "Про охорону дитинства" кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права
дітей від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на його
фізичну й розумову незрілість вимагає
спеціального захисту й турботи,
включаючи належний правовий захист, як
до так і після народження. Невиплата
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, на які вона має право
відповідно до законодавства становить
порушення її майнових прав відповідно
до статті 1 Протоколу №1 до
Європейської Конвенції з прав людини,
яка передбачає таке: «Кожна фізична
особа має право мирно володіти своїм
майном. Ніхто не може бути позбавлений
своєї власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права». У справі «Кечко
проти України» Європейський суд з прав
людини висловив наступну думку:
«Поняття «власності», яке міститься в
першій частині статті 1 Протоколу № 1,
має автономне значення, яке не обмежене
власністю на фізичні речі і не залежить
від формальної класифікації в
національному законодавстві: деякі
інші права та інтереси, наприклад,
борги, що становлять майно, можуть
також розглядатись як «майнові права»,
і, таким, як «власність» в цілях
вказаного положення. Питання, що
потребує визначення, полягає в тому, чи
мав відповідно до обставин справи,
взятих в цілому, заявник право на
матеріальний інтерес, захищений
статтею 1 Протоколу №1.

У відповідності зі ст.180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей
до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
присуджуються у частці від доходу
батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
положення дитини, платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина та інші
обставини, що мають істотне значення.

Наразі дитина перебуває на утриманні
позивача.

За змістом ст. ст. 181, 182 СК України у
випадку невиконання батьками свого
обов'язку утримувати дитину, аліменти
присуджуються за рішенням суду в
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі, де
враховується стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

На підставі цього, суд вважає, що
відповідач зобов'язаний надавати
дитині утримання, достатнє для
задоволення її розумних потреб,
виходячи зі стану здоров'я дитини, її
матеріального становища, а також зі
свого стану здоров'я та
матеріального становища.

При визначенні розміру аліментів
належить брати до уваги матеріальне
становище дитини. В даному випадку
дитина не має власних доходів, не
здатна сама себе утримувати.

На розмір аліментів на дитину має
впливати стан здоров'я та загальний
матеріальний стан того з батьків, з
якого вони будуть стягуватися. Із
матеріалів справи вбачається, що
відповідач, є молодою, працездатною
особою, працює на двох роботах.

Слід також враховувати наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних членів сім'ї, родичів,
яких він зобов'язаний утримувати
відповідно до Сімейного кодексу
України. З поданих відповідачем
документів вбачається, що 28 липня 2007
року було укладено шлюб відповідача з
ОСОБА_6. Від вказаного шлюбу є двоє
неповнолітніх дітей - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Конкретного розміру аліментів на одну
дитину законом не встановлено,
оскільки у кожному випадку він
визначається судом з урахуванням
потреб дитини і можливостей батьків.

Обов'язками батьків
по вихованню та розвитку дитини,
відповідно до ст. 150 СК України, є
обов'язок піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечення
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готування її до
самостійного життя.

Обов'язок батьків утримувати своїх
неповнолітніх дітей випливає із вимог
ст.180 СК України, згідно якої батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Суд вважає, що відповідач
зобов'язаний надавати дитині
матеріальну допомогу, достатню для
задоволення її розумних потреб,
виходячи з віку дитини, стану її
здоров'я, матеріального становища.

Враховуючи, що відповідач має дохід,
суд вважає, що уточнені позовні вимоги
позивача підлягають до задоволення, з
відповідача необхідно стягувати
аліменти на користь позивача в у частці
від заробітної плати, а тому суд стягує
з відповідача на користь позивача на
утримання неповнолітньої дочки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі
1/3 частини всіх видів заробітку,
кожного місяця, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму встановленого
законодавством для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти
на дитину присуджується за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти на утримання дитини згідно ст.
79 СК України присуджуються за рішенням
суду від дня подання позовної заяви, в
даному випадку з 13.11.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Ставки судового
збору встановлюються у таких розмірах:
позовної заяви майнового характеру 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно ст. 13 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»,
установлена на 2013 рік мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі з 1
січня - 1147 грн.

Таким чином з відповідача
ОСОБА_2 підлягає стягненню в доход
держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.,
тобто 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати станом на 1 січня 2013
року.

Позивач, на користь якого
ухвалено рішення, звільнений від
сплати судових витрат, тому вони, в силу
ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню
з відповідача в дохід держави - судовий
збір в розмірі 229,40 грн.

Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК
України, належить допустити негайне
виконання рішення в частині
стягнення аліментів в межах суми
платежу за 1 місяць.

На підставі вищевикладеного та
керуючись постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», ст.ст. 180, 182, 184 СК України
ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України
суд, -

в и р і ш и в :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Новосілки Кагарлицького
району Київської області,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку, кожного
місяця, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму встановленого законодавством
для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі заяви в суд, а
саме: 13.11.2013 року до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Новосілки Кагарлицького
району Київської області, на користь
держави судовий збір на рр 0324, МФО
821018, код 22030001, ЄДРПОУ - 37341907, банк - ГУ
ДКСУ у Київській області в сумі 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах одного місяця допустити до
негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Кагарлицький районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення, а особами , які брали
участь у справі і не були присутніми в
судовому засіданні протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: І. І. Шевченко