АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Перепелюк Л.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: ОСОБА_1, який діє в інтересах
ОСОБА_2, представника товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
Федорощака Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
до ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, третя особа з
самостійними вимогами ОСОБА_2, та
зустрічним позовом ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, публічного акціонерного
товариства «Омега Банк», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
про визнання договору іпотеки
недійсним, треті особи: приватний
нотаріус Кіцманського районного
нотаріального округу Чернівецької
області ОСОБА_6, Кіцманська районна
державна адміністрація Чернівецької
області, як орган опіки та піклування,
за апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
на рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 26 грудня 2013
року,

встановила:

У вересні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
(далі - ТОВ ФК «Вектор Плюс») звернулася
до суду з позовом.

Просила в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 5 лютого 2008 року, яка складає 37 146,79
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
на дату розрахунку складає 296 914 гривень
29 копійок звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами і земельну ділянку, які
розташовані по АДРЕСА_1 шляхом
проведення прилюдних торгів за
початковою ціною встановленою на рівні
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності.

Посилалося на те, що 5 лютого 2008 року
ОСОБА_4 та публічного акціонерного
товариства «Сведбанк» (далі - ПАТ
«Сведбанк») уклали кредитний договір.
Відповідно до умов вказаного договору
ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 30 000
доларів США.

В рахунок забезпечення зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_4 5 лютого 2008 року
уклали договір іпотеки. Згідно умов
вказаного договору відповідач передав
в іпотеку житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
та земельну ділянку, які розміщені по
АДРЕСА_1.

28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк»
відступив ТОВ ФК «Вектор Плюс»
відповідно до договору факторингу №15
та договору про відступлення прав за
іпотечними договорами свої права
вимоги до відповідача за
зобов'язаннями по кредитному та
іпотечному договорах від 5 лютого 2008
року.

В результаті невиконання умов
кредитного договору у позичальника
утворилась заборгованість в сумі 37 146,79
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
на дату розрахунку складає 296 914 гривень
29 копійок, що складається з
заборгованості по основній сумі
кредиту - 23 039, 29 доларів США та пені - 14
106,94 доларів США.

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з зустрічним позовом.

Просила визнати договір іпотеки від 5
лютого 2008 року, укладений між ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_4 недійсним.

Посилалася на те, що вищевказаний
договір іпотеки суперечить закону та
порушує право її дитини ОСОБА_7 на
користування житловим будинком, що є
предметом іпотеки.

Спірний договір сторони уклали та
нотаріально посвідчили без дозволу
органу опіки та піклування.

Рішенням Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 26 грудня 2013
року у задоволенні позову ТОВ ФК
«Вектор Плюс» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнати договір іпотеки від 5 лютого 2008
року укладений між ПАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_4 недійсним.

В апеляційній скарзі товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким його позов задовольнити, а в
задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Посилається на те, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у розгляді справи,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої
інстанції виходив з того, що вказаний
позов ТОВ ФК «Вектор Плюс» до ОСОБА_4
про звернення стягнення на предмет
іпотеки заявлено передчасно, оскільки
в договорі зазначено, що кінцевим
строком погашення заборгованості є 4
лютого 2018 року.

Малолітній ОСОБА_5 з дня народження
проживає в житловому будинку, що
розташований по АДРЕСА_1. Відомості про
зняття його з реєстрації відсутні.

Незалежно від того чи правочин
вчиняється батьками дитини чи іншими
особами, якщо право користування
житлом мають малолітні діти для
вчинення правочину відносно такого
житлового приміщення необхідний
попередній дозвіл органу опіки та
піклування.

Приватний нотаріусом, який посвідчив
договір іпотеки не була отримана згода
органу опіки та піклування на
посвідчення вказаного договору.

Відповідач належними та допустимими
доказами не довів наявність у ОСОБА_7
іншого постійного місця проживання на
момент укладення іпотечного договору.

Суд вважав, що спірним договором
іпотеки порушені права дитини на
користування житлом у зв'язку з цим
вказаний правочин є недійсним.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна.

Так, відповідно до частини 1 статті 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Частиною 1 статті 215 ЦК України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Частиною 1 статті 624 ЦК України
встановлено, що якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то
вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із частини 2 статті 1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону
України «Про іпотеку» від 5 червня 2003
року N 898-IV у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим, а за змістом
має містити встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. При
встановленні фактів суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи
рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 5
лютого 2008 року ОСОБА_4 та ПАТ «Сведбанк»
уклали кредитний договір. Відповідно
до умов вказаного договору ОСОБА_4
отримав кредит в сумі 30 000 доларів США.
на строк з 5 лютого 2008 року по 4 лютого
2018 року (а.с.8-9).

В рахунок забезпечення зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_4 уклали 5 лютого 2008
року договір іпотеки. Згідно умов
вказаного договору відповідач передав
в іпотеку житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями і
спорудами та земельну ділянку,
розміщені по АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

З довідки про розрахунок
заборгованості за кредитним договором
від 5 лютого 2008 року вбачається, що у
позичальника утворилась
заборгованість в сумі 37 146,79 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складає 296 914 гривень 29
копійок, що складається з
заборгованості по основній сумі
кредиту - 23 039, 29 доларів США та пені - 14
106,94 доларів США (а.с.14).

28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк»
відступив ТОВ ФК «Вектор Плюс»
відповідно до договору факторингу №15
та договору про відступлення прав за
іпотечними договорами свої права
вимоги до відповідача за
зобов'язаннями по кредитному та
іпотечному договорах від 5 лютого 2008
року (а.с.16-20).

Із пункту 1.1. статуту публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
(далі - ПАТ «Омега Банк») затвердженого
річними загальними зборами акціонерів
АТ «Сведбанк» (публічне) від 29 квітня 2013
року вбачається, що рішенням загальних
зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року
ПАТ «Сведбанк» змінив своє
найменування на ПАТ «Омега Банк», яке
виступає правонаступником по всіх
правах та зобов'язаннях ПАТ «Сведбанк»
(а.с.23-26).

Згідно договору дарування від 19 грудня
1995 року, рішень Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 27 грудня
2007 року та 3 грудня 2007 року ОСОБА_4 є
власником житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
які розташовані по АДРЕСА_1 (а.с.96-97,98,99).

Колегія суддів вважає помилковими
висновки суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_5 на момент укладення договору
іпотеки проживав в житловому будинку,
що розташований по АДРЕСА_1 та є
предметом вказаного договору.

На підтвердження вищевказаного факту
суд послався в рішенні на довідку
Мамаївської сільської ради
Кіцманського району Чернівецької
області від 27 листопада 2013 року №3024
(а.с. 94).

З вказаної довідки вбачається, що в
житловому будинку по АДРЕСА_1
проживають ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із змісту довідки вбачається, що запис
в довідці «станом на 1 січня 2008 року по
даний час» вчинено невідомою особою у
її верхній частині перед назвою
документу та інформацією яка в ній
зазначена.

Крім того з довідки не зрозуміло хто
саме підписав її замість сільського
голови ОСОБА_9

Ухвалюючи рішення у справі суд першої
інстанції не врахував, що під час
підготовки укладення кредитного
договору та договору іпотеки
відповідач ОСОБА_4 на дав банку
довідку виконавчого комітету
Мамаївської сільської ради
Кіцманського району Чернівецької
області від 22 січня 2008 року №146 і з
змісту якої вбачається, що в житловому
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 не проживав
(а.с.108).

З пункту 2.1.1 договору іпотеки від 5
лютого 2008 року вбачається, що ОСОБА_4 як
іпотекодавець гарантує, що на момент
укладення цього договору не буде
порушено прав та законних інтересів
неповнолітніх, малолітніх чи
непрацездатних дітей.

З вищенаведеного вбачається, що на
момент укладення договору іпотеки від 5
лютого 2008 року в житловому будинку
АДРЕСА_1 неповнолітні діти не
проживали, а тому невідповідність
договору іпотеки закону позивачем за
зустрічним позовом не доведена.

Помилковим є також висновок суду про
те, що позов ТОВ ФК «Вектор Плюс» до
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки заявлено передчасно.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
передбачено право вимоги позикодавця
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів в разі прострочення
позичальником повернення чергової
частини.

Згідно пункту 2.3 кредитного договору
передбачено, що при непогашенні
заборгованості перед банком у строки,
передбачені даним договором, банк має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки та/або звернутися в суд.

Факт невиконання умов кредитного
договору та заборгованість по договору
в сумі 37 146,79 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складає 296 914 гривень 29
копійок, що складається з
заборгованості по основній сумі
кредиту - 23 039, 29 доларів США та пені - 14
106,94 доларів США підтверджується
довідкою про розрахунок
заборгованості за кредитним договором
від 5 лютого 2008 року (а.с.14).

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому його необхідно скасувати
та ухвалити нове рішення, яким позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
слід задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами та земельну ділянку,
розміщені по АДРЕСА_1 з метою погашення
заборгованості ОСОБА_4 за кредитним
договором від 5 лютого 2008 року в сумі 37
146,79 доларів США, що за офіційним курсом
НБУ складає 296 914 гривень 29 копійок до
складу якої входить заборгованість за
по основній сумі кредиту - 23 039, 29
доларів США та пені - 14 106,94 доларів США
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною встановленою на рівні
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» про визнання
договору іпотеки недійсним відмовити.

Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України у
справі слід змінити розподіл судових
витрат.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір»
встановлено розмір судового збору за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно підпункту 8 пункту 1 частини 2
статті 4 Закону за подання до суду
апеляційної скарги на рішення суду
встановлено розмір судового збору - 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, іншої заяви
і скарги, а у разі подання позовної
заяви майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

З платіжного доручення №211 від 16
вересня 2013 року вбачається, що за
подання до суду позовної заяви позивач
сплатив 2 969 гривень 14 копійок (а.с.1).

З платіжного доручення №963 від 15 січня
2014 року вбачається, що за подання до
суду апеляційної скарги апелянт
сплатив 1 484 гривні 57 копійок (а.с.157).

Таким чином з ОСОБА_4 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» слід стягнути
4453 гривні 71 копійка в рахунок
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
задовольнити.

Рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 26 грудня 2013
року скасувати.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме житловий будинок з
господарськими будівлями, спорудами
та земельну ділянку, які розташовані
по АДРЕСА_1 з метою погашення
заборгованості ОСОБА_4 за кредитним
договором від 5 лютого 2008 року,
укладений між ОСОБА_4 та публічним
акціонерним товариством «Сведбанк», в
сумі 37 146,79 доларів США, що за офіційним
курсом НБУ складає 296 914 гривень 29
копійок до складу якої входить
заборгованість за по основній сумі
кредиту - 23 039, 29 доларів США та пені - 14
106,94 доларів США шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
встановленою на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» про визнання
договору іпотеки недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» 4453 (чотири
тисячі чотириста п'ятдесят три) гривні
71 копійку судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту його вступу в законну
силу.

Головуючий

Судді: