У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 312/72/14-ц

провадження № 6/312/1/2014

14 лютого 2014 року
селище Велика Білозерка

Великобілозерський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді Яцун
О.О.,

при секретарі
Юхник С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с. Велика
Білозерка Запорізької області подання
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області Дяченка В.П., погодженого з
виконуючою обов'язки начальника
Відділу державної виконавчої служби
Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області Вайдемюлер І.В. про обмеження
ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2014 року старший державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Великобілозерського
районного управління юстиції
Запорізької області Дяченко В.П.
звернувся до суду з поданням про
обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу, до виконання ним своїх
зобов'язань за виконавчими документами
№ 2-53 від 17.05.2007 року та № 2-127 від 22.11.2007
року, зазначивши в поданні, що у Відділі
державної виконавчої служби
Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області на примусовому виконанні
знаходяться виконавчі листи
Великобілозерського районного суду
Запорізької області від 17.05.2007 року та
від 22.11.2007 року про стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі
1/3 частини всіх видів його заробітку,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
їх повноліття, та про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів в
розмірі 1/6 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання
неповнолітньої дитини Артема, до його
повноліття. Боржником добровільно
рішення суду не виконується, кошти на
утримання дітей не сплачуються.
Посилаючись на зазначені обставини,
заявник просить суд обмежити ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу, до виконання ним своїх
зобов'язань за виконавчими документами
№ 2-53 від 17.05.2007 року та № 2-127 від 22.11.2007
року.

В судове засідання представник
Відділу державної виконавчої служби
Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області, будучи належним чином
повідомлений про день та час судового
засідання, не з'явився, надавши заяву з
проханням провести розгляд подання без
участі представника Відділу державної
виконавчої служби Великобілозерського
районного управління юстиції
Запорізької області. При цьому
зазначивши, що відсутні будь-які інші
докази, які можуть бути додані до
подання.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судом України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Статтею 217 ЦПК України встановлено, що
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його в иконання,
надати відстрочку або розстрочку
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає у рішенні.

За правилами статті 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Пунктом 8) ст. 19 Закону України «Про
державну прикордонну службу України»
встановлено, що на державну
прикордонну службу відповідно до
визначених законом завдань
покладається, зокрема, запобігання та
недопущення перетинання державного
кордону України особами, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, у тому числі
згідно з дорученнями правоохоронних
органів;розшук у пунктах пропуску
через державний кордон осіб, які
переховуються від органів дізнання,
слідства та суду, ухиляються від
відбуття кримінальних покарань;
виконання в установленому порядку
інших доручень правоохоронних органів.

За змістом пункту 4) частини 1 статті 20
Закону України «Про державну
прикордонну службу України», органам,
підрозділам, військовослужбовцям, а
також працівникам Державної
прикордонної служби України, які
відповідно до їх службових обов'язків
можуть залучатися до
оперативно-службової діяльності, для
виконання покладених на Державну
прикордонну службу України завдань
надається право шляхом опитування осіб
з'ясовувати підстави перетинання
державного кордону України, не
пропускати через державний кордон
України осіб без дійсних документів на
право його перетинання, осіб, які
надали завідомо неправдиві відомості
під час одержання зазначених
документів, осіб, яким Державною
прикордонною службою України за
порушення законодавства з
прикордонних питань та про правовий
статус іноземців чи за мотивованим
письмовим рішенням суду та
правоохоронних органів не
дозволяється в'їзд в Україну або
тимчасово обмежено право виїзду з
України; робити в документах
зазначених осіб відповідні відмітки.

Частиною 2 статті 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п.11.1.1 розділу ХI
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, що набрала чинності з
17 квітня 2012 року та затверджена наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
2 квітня 2012 року, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
державний виконавець може звернутися з
поданням до суду за місцезнаходженням
органу ДВС щодо встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням. Подання повинно містити,
зокрема, підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Частина 6 ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» містить
перелік обов'язків боржника, зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

На думку суду під ухиленням
боржником від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, необхідно
розуміти такі діяння чи бездіяльність
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні ним
зазначених обов'язків.

Проте, державним виконавцем до суду
не надано доказів, які б підтверджували
порушення боржником обов'язків,
передбачених частиною 6 статті 12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
та свідчили б про його ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням.

Таким чином, необхідно зробити
висновок про те, що саме невиконання
боржником самостійно зобов'язань по
сплаті аліментів по виконавчим листам,
не може свідчити про ухилення
боржником від виконання покладених на
нього рішенням суду обов'язків.

На думку суду, особа, яка має
невиконані зобов'язання, не може
вважатися винною в ухиленні від
виконання зобов'язань доки не буде
доведено протилежне.

Отже, оскільки в наданих суду
матеріалах відсутні будь-які докази на
підтвердження того, що ОСОБА_4 дійсно
ухиляється від виконання зобов'язання
за виконавчими листами
Великобілозерського районного суду
Запорізької області № 2-53 від 17.05.2007
року та № 2-127 від 22.11.2007 року, суд вважає,
що в задоволенні подання необхідно
відмовити.

Крім того, державним виконавцем не
доведено, що вжиття заходу для
забезпечення виконання рішення суду, у
вигляді обмеження боржника у праві
виїзду за кордон, сприятиме
прискоренню його виконання, оскільки,
на думку суду, навпаки може привести до
втрати ним деяких життєвих зв'язків, в
тому числі пов'язаних з отриманням
доходів від праці за кордоном.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 208-210, 217, 293, 377-1 ЦПК України,
Законом України «Про державну
прикордонну службу України», Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
Законом України «Про виконавче
провадження»,

У Х В
А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області Дяченка В.П., погодженого з
виконуючою обов'язки начальника
Відділу державної виконавчої служби
Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області Вайдемюлер І.В. про обмеження
ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно Оригінал ухвали
знаходиться в архіві
Великобілозерського районного суду
Запорізької області в матеріалах
справи № 312/72/14-ц (провадження № 6/312/1/2014).

Суддя
О.О. Яцун