Справа № 307/318/14-ц
Провадження №2/307/413/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року Тячівський районний
суд Закарпатської області в особі
головуючого

судді
Гримут В.І.

при секретарі
Тиводар
В.І.

з участю: представника позивача

Телецький Й.Й.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Тячів
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Посилається на те, що у відповідності
до кредитного договору № MKTWSK0471 від
14.07.2004 р. ОСОБА_2 наданий кредит у сумі
10000 грв. зі сплатою за користування
кредитом 26.04 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
своєчасно не надавав банку грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками та іншими
витратами відповідно до умов договору
та на даний час продовжує ухилятися від
виконання зобов'язань та
заборгованість не погашає. Станом на
03.12.2013 р. за ним рахується
заборгованість у сумі 97478.26 грв., яка
складається із заборгованості за
кредитом у сумі 9000.51 грв.,
заборгованості по процентах за
користування кредитом у сумі 31567.03 грв.
та пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором у сумі 56910.72
грв.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав. Подав суду письмову заяву у
якій просив відмовити у позові, так як
позивач пропустив строк позовної
давності.

Розглянувши матеріали справи суд
вважає, що у задоволені позову слід
відмовити виходячи з наступного. В
судовому засіданні встановлено, що
14.07.2004 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», в
особі Мукачівської філії Тячівського
ТВБВ та ОСОБА_2 було укладено
кредитно-заставний договір № MKTWSK0471,
згідно якого відповідачу, був наданий
кредит у сумі 10000 грв. на строк до 13.07.2006
року включно зі сплатою за
користування кредитом у розмірі 2.17 % на
день на суму залишку заборгованості за
кредитом. З копії статуту (нова
редакція) ПАТ КБ «Приватбанк»
вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань ЗАТ КБ «Приватбанк». Однак
взяті на себе зобов'язання погашати
кредит та сплачувати нараховані
відсотки ОСОБА_2 не виконав. Згідно
розрахунку заборгованості станом на
03.12.2013 р. допустив заборгованість у сумі
97478.26 грв., яка складається із
заборгованості за кредитом у сумі 9000.51
грв., заборгованості за відсотками у
сумі 31567.03 грв. та пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за кредитом у
сумі 56910.72 грв.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено,
що позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст.
261 ЦК України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Оскільки кредитним договором № MKTWSK0471
від 14.07.2004 року встановлено кінцевий
термін повернення кредиту - 13.07.2006 року,
то саме з цієї дати почав перебіг строк
позовної давності. Позов про стягнення
заборгованості за цим договором подано
ПАТ КБ «Приватбанк» до суду 20.01.2014 року,
тобто поза межами строку,
встановленого ст. 257 ЦК України, який
закінчився 14.07.2009 р. Доказів про
зупинення, або переривання строку
позовної давності по даній справі, а
також про поважність причин пропуску
позовної давності позивачем не надано.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

ОСОБА_2 було заявлено про застосування
судом строку позовної давності
відповідно до вимог ст. 267 ЦК України в
суді до ухвалення судового рішення.

У відповідності до роз'яснень,
викладених у п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№ 14 «Про судове рішення у цивільній
справі», встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «Приватбанк» слід
відмовити у зв'язку з пропуском ним
строку позовної давності.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України
суд,

Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий:

Гримут В.І.