УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О..,
Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_6, на рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 29 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, у якому
просила визнати грошові кошти у сумі 31
900 грн спільною сумісною власністю
подружжя, здійснити їх поділ у рівних
частках між нею та відповідачем,
стягнувши на її користь з відповідача 15
950 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилалася на те, що у період шлюбу між
нею та відповідачем, останній за
рахунок спільних коштів вніс на
депозитний рахунок в АКБ «Імексбанк»
на своє ім'я грошові кошти у сумі 31 900
грн. Згодом відповідач зняв з даного
депозитного рахунку вище зазначені
грошові кошти без її згоди та
привласнив їх собі. Позивач вважала, що
оскільки грошові кошти були набуті у
період шлюбу, вони є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, а тому
вона має право на їх поділ та одержання
Ѕ частини.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 26 вересня
2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Визнано грошові кошти у сумі 31 900 грн,
які були 8 травня 2008 року покладені
відповідачем - ОСОБА_5 на депозитний
рахунок в АКБ «Імексбанк» згідно
договору банківського вкладу, спільною
сумісною власністю подружжя. Стягнуто
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові
кошти у сумі 15 950 грн. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 29 січня 2014
року рішення районного суду скасовано
та ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6, просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

За статтею 60, 69 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. Дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

У п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та
поділ спільного майна подружжя»
роз'яснено, що вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційний суд, відмовляючи в позові
обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_4
не довела, що спільні грошові кошти
були зняті з депозитного рахунку
відповідачем без її відома та згоди і
ним привласнені.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного судового рішення, не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргою ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 29 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко