У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді
- Шимківа С.С.,

суддів
- Василевича В.С., Малько О.С.,

секретар судового засідання
- Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дубенського міськрайонного
суду від 24 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Орган опіки і піклування Дубенської
міської ради про позбавлення
батьківських прав,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду від 24 грудня 2013 року ОСОБА_1
відмовлено в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_2, третя особа - Орган
опіки і піклування Дубенської міської
ради про позбавлення батьківських
прав.

Вважаючи рішення суду таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному
порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що
висновки суду першої інстанції щодо
намагання відповідача брати участь у
вихованні дитини та виявлення бажання
у виконанні батьківських обов'язків є
необґрунтованими. Вони не відповідають
фактичним обставинам справи.

Наголошує, що відповідач не бере участі
у вихованні дитини, не цікавиться її
здоров'ям, не спілкується та не
підтримує зв'язків з дитиною, не
відвідує батьківські збори та інші
відкриті заходи навчального закладу де
навчається дитина, не відвідує її
вдома, матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, не
піклується про її фізичний і духовний
розвиток.

Посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, просить скасувати оскаржуване
рішення суду та постановити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки і
піклування Дубенської міської ради в
судове засідання не з"явилися. Вони
були належним читном повідомлені про
день, час та місце розгляду справи. Їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення позивачки та її
представника, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження, ОСОБА_3,
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Її
батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
освіти, готувати її до самостійного
життя.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батько
може бути позбавлений судом
батьківських прав, якщо він, зокрема,
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків.

Відповідно до положень п. 15 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 3 від
30 березня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Пунктом 18 вказаної Постанови Пленуму
роз'яснено, що зважаючи на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось із батьків або їх обох
з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків.

Статтею 11 Закону України "Про охорону
дитинства" визначено, що сім'я є
природним середовищем для фізичного,
духовного, інтелектуального,
культурного, соціального розвитку
дитини, її матеріального забезпечення
і несе відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків.

У рішенні Європейського суду з прав
людини від 18 грудня 2008 року у справі
"Савіни проти України" зазначається, що
хоча національним органам надається
певна свобода розсуду у вирішенні
питань щодо встановлення державної
опіки над дитиною, вони повинні
враховувати, що розірвання сімейних
зв'язків означає позбавлення дитини її
коріння, а це можна виправдати лише за
виняткових обставин. Відповідне
рішення має підкріплюватися достатньо
переконливими і зваженими аргументами
на захист інтересів дитини, і саме
держава повинна переконатися в тому, що
було проведено ретельний аналіз
можливих наслідків пропонованого
заходу з опіки для батьків і дитини."

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позбавлення батьківських прав у даному
випадку є недоцільним, оскільки ОСОБА_2
намагається приймати участь у
вихованні дитини, виявляє бажання у
виконанні батьківських обов'язків,
частково сплачує заборгованість по
аліментах. Він позитивно
характеризується за місцем роботи.

Позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків,
який за наведених вище обставин не може
бути застосований.

Перевіряючи матеріали справи, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив та оцінив
обставини справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не дають
підстав вважати, що судом при розгляді
справи порушені, або неправильно
застосовані норми матеріального чи
процесуального права. Рішення суду
відповідає вимогам закону, порушень
процесуального законодавства при
розгляді справи та прийнятті рішення
не встановлено, тому підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного
суду від 24 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий-суддя
Шимків С.С.

Судді:
Василевич В.С.

Малько О.С.