ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/7067/13-ц
Провадження № 2/210/393/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" лютого 2014 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу в складі

головуючого судді
Літвіненко Н.А.

при секретарі
Недолуга Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Рогу
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
„Арселор Міттал Кривий Ріг", 3-а особа
ПО ПМГУ ПАТ „Арселор Міттал Кривий
Ріг" про поновлення на роботі і
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу , суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася з позовом
Публічного акціонерного товариства
„Арселор Міттал Кривий Ріг", 3-а особа
ПО ПМГУ ПАТ „Арселор Міттал Кривий
Ріг" про поновлення на роботі і
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та просила визнати
незаконним та скасувати наказ № 1035/л
від 02.09.2013 про звільнення з
підприємства за скороченням штату,
поновлення на роботі поваром 4- го
розряду куща їдальні № 4 їдальні № 4
управління громадського харчування і
торгівлі департаменту по персоналу,
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу, посилаючись
на те, що з 31.05.2002 року працювала на
підприємстві відповідача на різних
посадах, остання робота яку виконувала
була робота поваром 4- го розряду куща
їдальні № 4 їдальні № 4 управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту по персоналу (Далі за
текстом - УГХіТ). Наказом № 1035/л від
02.09.2013 року була звільнена з
підприємства за скороченням штату на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає звільнення незаконним,
проведеним з порушенням встановленої
трудовим законодавством процедури,
оскільки, власник приймаючи рішення
про виключення зі структури
підприємства УГХіТ департаменту по
персоналу та видаючи накази № 401 від
26.03.2013 року «Про внесення змін до
організаційної структури управління
підприємством » та № 540 від 22.04.2013 року
«Про вивільнення працівників», що
стали підставою для її вивільнення, не
погодив їх з первинною профспілковою
організацією, а тому, вони були
прийняті з порушенням норм
законодавства та колективного
договору .

Порушення встановленої трудовим
законодавством процедури вважає, що
комісією по вивільненню їй не були
запропоновані робочі місця працівниць
УГХіТ, які в цей час перебували у
відпустках по догляду за дітьми до
досягнення останніми 3-х та 6-ти річного
віку, оскільки, такі робочі місця не
можуть бути виключені зі штатного
розпису.

Крім того первинна організація
профспілки трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості України
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»
відмовила відповідачу у наданні згоди
на її звільнення, згідно виписки з
протоколу засідання президії профкому
№ 174 від 09.08.2013 року.

Вважає, що зазначені обставини
свідчать про те, що звільнення її з
підприємства є незаконним, тому
просить поновити її на роботі повара 4-
го розряду куща їдальні № 4 їдальні № 4
управління громадського харчування і
торгівлі департаменту по персоналу.

Позивач в судове засідання не
з»явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності,
проти позову заперечує, надав суду
заперечення проти позову.

Представник 3-ї особи в судове
засідання не з»явився, просить
розглянути справу за його відсутності,
позовні вимоги позивача підтримує в
повному обсязі

Суд, взявши до уваги заяви позивача,
відповідача Вивчивши матеріали справи,
заслухавши думку сторін та 3-ї особи,
суд встановив., 3-ї особи, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На підприємстві Відповідача були
видані накази № 401 від 26.03.2013 року «Про
внесення змін до організаційної
структури управління підприємством»
та № 540 від 22.04.2013 року «Про вивільнення
працівників». Зазначені накази видані
в межах компетентності керівника
підприємства, яке самостійно визначає
свою організаційну структуру,
встановлює чисельність працівників і
штатний розпис, а керівник, як
виконавчий орган, вирішує усі питання,
пов'язані з керівництвом його поточної
діяльності, самостійно, як це
передбачено ст. ст. 64, 65 Господарського
кодексу України, ст. 58 ЗУ «Про
акціонерні товариства», а також
відповідно до п. 8.4.1, 8.4.2 Статуту ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг».

Враховуючи вимоги законодавства, суд
дійшов до висновку, що підприємство не
повинно узгоджувати з будь - яким
органом, в тому числі і з
профспілковими організаціями питання
своєї структури, штатної чисельності, а
керівник підприємства одноособово має
право вирішувати ці питання..

Згідно ЗУ «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності»,
профспілкова організація це
неприбуткова громадська організація,
яка законодавством наділена
повноваженнями, які не передбачають
право профспілки на узгодження питань
стосовно організаційної структури та
господарської діяльності
підприємства.

Позивачка підтвердила, що 23.05.2013 року
вона була ознайомлена з наказами № 401
від 26.03.2013 року «Про внесення змін до
організаційної структури управління
підприємством» та № 540 від 22.04.2013 року
«Про вивільнення працівників»,
усвідомлювала можливість переводу до
ТОВ «КорпусГрупп Комтек» на роботу за
її спеціальністю, що вона буде, як і всі
працівниці мати соціальні гарантії, що
передбачені наказом № 401, в тому числі і
грошову одноразову грошову виплату.

Статтею 492 КЗпП України передбачено
порядок вивільнення працівників,
посади яких скорочені, тому, з'ясувавши
обставини справи, та надавши оцінку
доказам, суд встановив, що про наступне
вивільнення ОСОБА_2 персонально було
попереджено 23.05.2013 року, наказ про
звільнення був виданий 02.09.2013 року,
тобто Відповідач не допустив порушення
передбаченого законодавством 2-х
місячного терміну. В матеріалах справи
є Попередження № 403 від 23.05.2013 року з
відміткою членів комісії про відмову
поставити підпис про ознайомлення з
наступним вивільненням, сама
Позивачка, у судовому засіданні
підтвердила, що адміністрація
своєчасно її ознайомила про
заплановане вивільнення, а в разі її не
згоди з переводом до ТОВ «КорпусГрупп
Комтек», або на іншу роботу в межах
підприємства, вона може бути
звільнена по п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно ст. 492 КЗпП України, Відповідач
запропонував позивачу ознайомитися з
вакансіями, що були на підприємстві
станом на 20.05.2013 рік, на підтвердження
чого, суду надано: «Список вакантних
професій (робочі) на підприємстві №
05-1902 від 20.05.2013», «Список вакантних
посад РСС № 05-1903 від 20.05.2013», «Список
актуальних вакансій для вивільняємих
працівників для працевлаштування №
05-1904 від 20.05.2013 р.», як зазначено у Акті №
583 від 23.05.2013 року та підтверджено самою
ОСОБА_2, від ознайомлення зі списками
вакансій та від переведення на роботу,
з числа запропонованих, вона
відмовилася.

Після засідання комісії по
вивільненню, 23.05.2013 року позивачка
звернулася до Департаменту по
персоналу, де їй було надано
направлення № 05-1986 на проходження
співбесіди з начальником відділу
технічних засобів охорони
департаменту з безпеки, згідно обраної
Позивачкою роботи з переліку вакансій,
що малися на підприємстві, станом на
23.05.2013р.

Заяву про переведення на обрану роботу
позивачка не писала, оскільки,
відповідно до відмітки у направленні,
ОСОБА_2 не влаштував графік роботи.

Після цього, 06.06.2013 року, Позивачка
повторно звернулася до Департаменту по
персоналу з проханням ознайомитися з
переліком вакансій, що малися на
підприємстві, де за вих. № 05-2258 їй було
надано направлення для проходження
співбесіди з головним керуючим з
охорони водного басейну Департаменту
з охорони навколишнього середовища.

Заяву про переведення на обрану роботу
до Департаменту з охорони
навколишнього середовища, позивачка не
надала, оскільки, відповідно до
відмітки у направленні, її не
влаштувала заробітна плата.

Відповідно до Акту № 210 від 25.07.2013 року
комісією по вивільненню, повторно було
запропоновано перевестися на роботу з
числа запропонованих в межах
підприємства або за спеціальністю до
ТОВ «КорпусГрупп Комтек», Позивачка
знов відмовилася від ознайомлення зі
списками вакансій та переведення на
іншу роботу.

В судовому засіданні Позивачка
підтвердила, що Відповідачем їй
пропонувалась усі названі в акті
робочі місця, однак вона відмовилась
від переводу, при цьому причини своєї
відмови пояснити не змогла.

Позивач вказувала, що Відповідач не
запропонував їй для переведення робочі
місця, які збереглись за жінками, які
знаходились у відпустці по догляду за
дітьми до досягнення ними 3-х та 6 -ти
років, тому він не виконав свій
обов'язок щодо її працевлаштування.
Однак цей довід, суд не приймає до
уваги, так як згідно Наказу № 401 від
27.03.2013 року «Про внесення змін до
організаційної структури
підприємства» усі посади в УГХіТ були
скорочені і тому вакантних посад в
цьому підрозділі не існувало.

Як в Акті № 583 від 23.05.2013 року, так і в
Акті № 210 від 25.07.2013 року ОСОБА_2
відмовилась поставити свій підпис, про
ознайомлення з вакантними робочими
місцями, куди вона могла бути
переведена.

Позивачка зазначала на відсутність
права у Відповідача звільнити її за
відсутності згоди ППО ПМГУ ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг», з підстав,
які були зазначені в виписці з
протоколу засідання президії профкому
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 174
від 09.08.2013 року

З виписки з протоколу засідання
президії профкому, на якому було
відмовлено адміністрації у наданні
згоди на звільнення ОСОБА_2, вбачається,
що мотивами відмови є:

- порушення адміністрацією вимог
ст. 494 КЗпП України, ст. 22 ЗУ «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності», а саме адміністрація
довела до відома профкому про
заплановане звільнення працівника
03.05.2013 року, тобто менш ніж за 3 місяці до
запланованого звільнення і вже після
видання наказу № 540 «Про вивільнення
робітників» від 22.04.2013 року;

- адміністрацією підприємства
порушено п. 4.1. та 9.6. Колективного
договору та п. 2.16 Галузевої угоди
гірничо - металургійного комплексу
України на 2011-2012 р.

- адміністрацією підприємства
порушено вимоги ст. 13 Конвенції МОП № 158
«Про припинення трудових відносин за
ініціативою роботодавця» 1982 року;

- ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»
не виконує умови підписаного
Меморандуму про взаємопорозуміння між
Кабінетом Міністрів України і
підприємствами гірничо -
металургійного комплексу України від
14.06.2013 року;

- скасування посади працівника
провадиться на виконання наказів ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» № 401 від
27.03.2013 року «Про внесення змін в
організаційну структуру
підприємства», № 540 від 22.04.2013 року «Про
вивільнення працівників», № 712 від
30.05.2013 року «Про процедуру проведення
першого етапу передачі функцій
організації та забезпечення
харчування підрядною організацією», №
713 від 30.05.2013 «Про внесення змін до
наказу від 26.03.2013 року «Про внесення
змін до організаційної структури
підприємства», виданих в порушення ст.
ст. 39, 50 ЗУ «Про зайнятість населення».

Суд, проаналізував мотиви відмови
профспілки в наданні згоди на
звільнення позивачки, дійшов висновку,
що зазначені мотиви є необґрунтованими
та не відповідають фактичним
обставинам справи.

Посилання профспілки у виписці на
порушення Відповідачем ст. 494 КЗпП
України, як на одну з підстав відмови у
наданні згоди на звільнення ОСОБА_2, суд
вважає безпідставним, оскільки в
зазначеній нормі КЗпП України
наведений вичерпний перелік обставин,
що зумовлюють обов'язок роботодавця
завчасно надати інформацію
профспілкам щодо причин наступних
звільнень. Такими обставинами є
ліквідація, реорганізація
підприємства, зміна форми власності
або часткове зупинення виробництва.
Цей перелік, за змістом зазначеної
норми, є вичерпним та поширювальному
тлумаченню не підлягає.

Наказом від 27.03.2013 № 401 «Про
внесення змін до організаційної
структури підприємства», передбачено
виключення з організаційної структури
підприємства лише структурного
підрозділу - УГХіТ та посад в ньому. При
цьому, в ньому не зазначається про
ліквідацію, реорганізацію
підприємства, зміну форми власності
або часткове зупинення виробництва. За
таких обставин, посилання профспілки
на порушення адміністрацією норми ст.
494 КЗпП України, суд вважає
безпідставним.

Крім того, у виписці профспілки
зазначено, що власник порушив вимоги
ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності» та п. 2.16
Галузевої угоди гірничо -
металургійного комплексу України на
2011-2012 рік, а саме повідомив профспілку
про намічуване скорочення працівників
менш ніж за три місяці до скорочення.

Проте, таке мотивування відмови у
наданні згоди на звільнення працівника
суд, також вважає необґрунтованим,
виходячи з наступного.

Ці змісту ст. 22 ЗУ «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності» вбачається, що тримісячний
повідомлення профспілкової
організації стосується до звільнення
працівників, а не до скорочення посад.

Судом встановлено, що профспілковий
комітет був повідомлений про можливе
звільнення працівників листами № 765
від 14.03.2013 року, № 792 від 15.03.2013 року та
листом № 935 від 22.03.2013 року, звільнення
Позивачки відбулося наказом № 1035л від
02.09.2013 року, тобто Відповідач повідомив
ППО ПМГУ завчасно, тобто з дотриманням
строку, передбаченого ст. 22 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності».

Більш того, 01.01.2013 р. набув чинності
Закон України "Про зайнятість
населення" від 05.07.2012 р. № 5067-VI. Стаття 51
цього Закону визначає участь
професійних спілок та їх об'єднань у
забезпеченні зайнятості населення. За
змістом цієї норми, у порівнянні з
нормами ст. 22 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності», нею не встановлений
обов'язок роботодавця завчасно, не
пізніше як за три місяці до намічуваних
звільнень, надавати первинним
профспілковим організаціям інформацію
щодо цих заходів, включаючи інформацію
про причини наступних звільнень,
кількість і категорії працівників,
яких це може стосуватися, про терміни
проведення звільнень.

Крім того, пунктом 5 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про зайнятість населення" від 05.07.2012 р.
№ 5067-VI встановлено, що до приведення
законодавства України у відповідність
із цим законом, закони та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Враховуючи те, що нормами статті 51 ЗУ
«Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р.
№ 5067-VI по іншому врегульовані питання
участі професійних спілок у
забезпеченні зайнятості населення ніж
нормами ст. 22 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності», суд вважає, що до спірних
правовідносин підлягають переважному
застосуванню норми ст. 51 ЗУ «Про
зайнятість населення» від 05.07.2012 р. №
5067-VI з урахуванням пункту 5 його
Прикінцевих та перехідних положень.

Оцінюючи мотиви відмови у наданні
згоди на звільнення позивачки, в
частині порушення Відповідачем ст. 13
Конвенції МОП «Про припинення трудових
відносин за ініціативою роботодавця»,
суд приходить до висновку про
невідповідність цих мотивів чинному
законодавству та фактичним обставинам
справи, оскільки, як зазначалося вище,
листами № 765 від 14.03.2013 Відповідач
проінформував третю особу про можливе
вивільнення, більш того, вказана стаття
Конвенції не передбачає конкретного
строку попередження.

Третя особа у виписці з протоколу
президії профкому про відмову у
наданні згоди на звільнення ОСОБА_2
зазначає, що підставою для скасування
робочого місця Позивачки стали накази
винесені Відповідачем в порушення ст. 39
ЗУ «Про зайнятість населення».
Оцінюючи зазначені мотиви відмови, суд
приймає до уваги те, що на час розгляду
справи, накази, на які посилається
Позивачка як на підставу для
поновлення на роботі, а третя особа, як
на мотив відмови, є чинними,
невідповідність їх ЗУ «Про зайнятість
населення» не встановлена судом. Більш
того, вирішуючи зазначену справу, судом
було досліджено доданий до матеріалів
справи лист Міністерства соціальної
політики України № 639/021/106-13 від 02.08.2013
року, щодо застосування ст. 39 ЗУ «Про
зайнятість населення» у разі виконання
робіт за договорами підряду.

Згідно вказаного листа, стаття 39 ЗУ
«Про зайнятість населення»
розповсюджується на правовідносини, що
виникають при здійсненні суб'єктами
господарювання, які наймають
працівників для подальшого виконання
ними роботи в Україні в іншого
роботодавця та надають послуги з
посередництва у працевлаштуванні.

Досліджуючи копію витягу з договору
«Про надання послуг в області
організації харчування» № 1450
підписаний 22.04.2013 року між Відповідачем
та ТОВ «КорпусГрупп Комтек» , який за
своєю природою є договором підряду, і
не містить ознак посередництва та не
передбачає укладання трудових
договорів найманих працівників
підрядника з підприємством -
замовником.

Враховуючи вказані доводи та надані до
матеріалів справи доказів, суд
приходить до висновку, що мотиви, за
яких профспілкою було відмовлено у
наданні згоди на звільнення
працівника, є безпідставними.

Стаття 39 ЗУ «Про професійні спілки їх
права та гарантії діяльності»
зобов'язує профспілковий орган
обґрунтувати відмову в наданні згоди
на звільнення працівника.

Під обґрунтованою відмовою
профспілкового органу слід розуміти
таку думку, яка ґрунтується на
відповідних нормах чинного
законодавства, які визначають підстави
і порядок звільнення працівника.

Оцінюючи виписку з протоколу президії
профкому ПАТ «АрселорМіттал Кивий Ріг»
№ 174 від 09.08.2013 року, суд приходить до
висновку, що рішенні про відмову у
наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 не є
вмотивованими, а тому суд вважає його
необґрунтованим.

З огляду на викладене, суд вважає
необхідним в позові ОСОБА_2 до ПАТ
„Арселор Міттал Кривий Ріг", 3-а особа
ПО ПМГУ ПАТ „Арселор Міттал Кривий
Ріг" про визнання незаконним та
скасування наказу № 1035л від 02.09.2013 р.
про звільнення з підприємства ОСОБА_2,
поновленні ОСОБА_2 на роботі на ПАТ
„Арселор Міттал Кривий Ріг" кухарем
4-го розряду куща їдальні № 4, їдальні №
4 управління громадського харчування і
торгівлі департаменту з персоналу,
стягненні з ПАТ „Арселор Міттал Кривий
Ріг" на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 1098, 53 грн., покладенні на службову
особу, винну в незаконному звільненні
обов"язок покрити шкоду, заподіяну
підприємству в зв»язку з оплатою часу
вимушеного прогулу - відмовити.

На підставі наведеного,
керуючись ст. 18,40,42,43,232,235-237 КЗпП
України, 5 ЗУ „Про колективні договори
і угоди", ст. 22 ЗУ „Про професійні
спілки, їх права та гарантії їх
діяльності", ст. 13 Конвенції МОП № 158, ст.
39 ЗУ „Про зайнятість населення", п.2.15
Галузевої угоди ГМК України, ст. 208-210,
212-215, 218 ЦПК УКраїни суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства „Арселор
Міттал Кривий Ріг", 3-а особа ПО ПМГУ
ПАТ „Арселор Міттал Кривий Ріг" про
визнання незаконним та скасування
наказу № 1035л від 02.09.2013 р. про
звільнення з підприємства ОСОБА_2,
поновленні ОСОБА_2 на роботі на ПАТ
„Арселор Міттал Кривий Ріг" кухарем
4-го розряду куща їдальні № 4, їдальні №
4 управління громадського харчування і
торгівлі департаменту з персоналу,
стягненні з ПАТ „Арселор Міттал Кривий
Ріг" на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 1098, 53 грн., покладенні на службову
особу, винну в незаконному звільненні
обов"язок покрити шкоду, заподіяну
підприємству в зв»язку з оплатою часу
вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
Н. А. Літвіненко