АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретаря: Лисак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та визначення місця проживання дітей,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє
за довіреністю та в інтересах ОСОБА_1,
на ухвалу Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 27 грудня
2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Кельменецького
районного суду Чернівецької області
від 11 грудня 2013 року позовну заяву
залишено без руху з підстав, що вона не
відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК
України.

Ухвалою судді Кельменецького
районного суду Чернівецької області
від 27 грудня 2013 року дану позовну заяву
визнано неподаною та повернуто
позивачу у зв'язку з невиконанням вимог
ухвали судді від 11 грудня 2013 року про
залишення позовної заяви без руху.

На зазначену ухвалу представник
позивача подав апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та направити
справу для розгляду до суду першої
інстанції у зв'язку з тим, що ухвала не
відповідає вимогам закону.

В апеляції вказує на те, що на виконання
вимог суду на п'ятий день строку було
направлено усунуті недоліки позовної
заяви.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

________________________________________________________________________
____________________

Справа 22ц-396/14р.
Головуючий у 1-й
інстанції Туржанський В.В.

Категорія:47
Доповідач Литвинюк І.М.

Постановляючи ухвалу про визнання
неподаною та повернення позовної
заяви, суд першої інстанції виходив з
того, що вона подана без додержання
вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 ЦПК
України, а саме: ім'я та місце
проживання представника позивачки, при
кому з батьків проживають діти сторін,
пропозиції щодо участі подружжя в
утриманні та вихованні дітей після
розірвання шлюбу, обґрунтування
визначення місця проживання дітей із
позивачкою.

Також в позовній заяві в порушення
вимог п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України не
зазначено доказів, що підтверджують
кожну обставину, а саме: що сторони не
підтримують подружні відносини, що
відповідач не згідний на розірвання
шлюбу шляхом подачі до суду спільної
заяви, що сторони не дійшли згоди щодо
місця проживання малолітнього сина
сторін.

Проте погодитися з таким
висновком суду першої інстанції
колегія суддів апеляційного суду не
може.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на виконання вимог ухвали
Кельменецького районного суду від 11
грудня 2013 року подав до суду заяву про
усунення недоліків позовної заяви із
викладенням обставин в обґрунтування
своїх вимог та посиланням на докази,
якими, на думку позивача,
підтверджуються позовні вимоги.

Зокрема, з рекомендованого
повідомлення вбачається, що ОСОБА_3
отримав копію ухвали суду від 11 грудня
2013 року про залишення без руху отримав
19 грудня 2013 року (а.с.17).

На виконання вимог вищезазначеної
ухвали позивач подав заяву про
усунення недоліків позовної заяви, яка
була подана в поштове відділення 24
грудня 2013 року, що підтверджується
відбитком поштового штемпеля на описі
вкладення у цінний лист (а.с.33).

Відповідно до ч. 6 ст. 70 ЦПК України
строк не вважається пропущеним, якщо до
його закінчення заява, скарга, інші
документи чи матеріали або грошові
кошти здано на пошту чи передані іншими
відповідними засобами зв'язку.

Також безпідставною є вказівка в
ухвалі суду про залишення без руху на
те, що позовна заява не відповідає
вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України питання
щодо уточнення обставин, якими позивач
обґрунтовує позовні вимоги, наявність
доказів, що їх стверджують, підстави
для звільнення від доказування,
підлягають з'ясуванню судом у
попередньому судовому засіданні.
Дослідження та оцінка доказів
здійснюється судом під час розгляду
справи.

Вищевикладене кореспондується з п.7
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», в якому роз'яснено, що
подання доказів можливе на наступних
стадіях цивільного процесу, тому суд
не вправі через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала Кельменецького
районного суду Чернівецької області
від 27 грудня 2013 року підлягає
скасуванню з переданням питання про
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції,
оскільки постановлена з порушенням
норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє за
довіреністю та в інтересах ОСОБА_1,
задовольнити.

Ухвалу Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 27 грудня 2013
року скасувати і передати питання про
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: