Справа №760/2857/14-ц
провадження № 2-2135/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Букіної О.М.

при секретарі -
Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Відділ опіки та
піклування Шевченківської РДА у м.
Києві про надання дозволу на виїзд за
кордон малолітньої дитини ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до
Відповідача та просила надати їй
дозвіл на тимчасові неодноразові
виїзди за межі України разом із її
донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народженої в м. Києві та на оформлення і
отримання проїзних документів для
тимчасового виїзду за межі України її
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої
в м. Києві до досягнення нею повноліття,
без дозволу її батька ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2002 року по
2007 рік перебувала з Відповідачем у
фактичних шлюбних відносинах. За час
фактичних шлюбних відносин у сторін
народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка проживає разом з Позивачем.

Позивач посилається на те, що донька
ОСОБА_3, займається танцями в Народному
колективі ансамблі танцю
«Дивертисмент».

Зазначає, що 04.02.2014 року Позивач
дізналась, що їх колектив планує
поїздку на танцювальний міжнародний
фестиваль до міста Прага (Чехія), який
відбудеться протягом періоду часу з 05
травня 2014 року по 15 травня 2014 року.

05.02.2014 року Позивач звернулась до
Відповідача про надання дозволу
оформити документи на тимчасовий виїзд
неповнолітньої дитини за кордон та
надання згоди про виїзд неповнолітньої
доньки за кордон до Чехії для участі в
зазначеному фестивалі, проте
Відповідач без зазначення жодних
аргументованих мотивів, відмовився
надавати такий дозвіл.

У зв»язку з вищевикладеним, просила
позов задовольнити.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі і просили
суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував, посилаючись на те,
що твердження Позивачки в позові про
ненадання ним дозволу на виїзд їхньої
дитини за кордон не відповідають
дійсності, оскільки з нотаріально
складеної заяви від 28.02.2014 року,
Позивачем та Відповідачем вбачається,
що сторонами було повністю узгоджено
виїзд дитини за кордон на участь у
танцювальному фестивалі, що
відбудеться 05.05.2014 року протягом з 01 по
20 травня 2014 року.

Крім того, відповідач посилається на
те, що Позивач взагалі не зазначила в
чому буде полягати причина подальших
виїздів доньки за кордон, території
країн та строків виїздів до досягнення
нею повноліття, а тому зазначені дії та
вимоги Позивачки викликають
занепокоєння Відповідача, як батька
щодо підстав для подальших виїздів без
погодження з ним.

У зв»язку з вищевикладеним, просив
відмовити в задоволені позову в
повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши матеріали
справи, вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони з 2002 року
по 2007 рік проживали однією сім»єю та
вели спільне господарство, проте
офіційно шлюб між Позивачем та
Відповідачем зареєстровано не було.

Також встановлено, що у сторін
народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.9).

Згідно довідки Палацу дитячої та
юнацької творчості за №66 від 11.02.2014
року вбачається, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається з 2009 року в
народному колективі ансамблю
класичного танцю «Дивертисмент» у
Палаці дитячої та юнацької творчості
Солом»янського району м. Києва та бере
участь в конкурсі «Hradeska Odeetta», який
відбудеться 05.05.2014 року в місті Прага
Чеської Республіки (а.с.25).

Статтею 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними. Водночас
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про охорону дитинства» батько і мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України»від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України», Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. № 231 (із змінами).

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено
зокрема, що виїзд неповнолітніх
громадян України за межі території
України здійснюється за одним із таких
документів: паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, виданий
дітям громадянам України згідно з цими
правилами; проїзний документ дитини,
виданий відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/ проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином, діючим законодавством не
встановлено обмеження щодо виїзду
неповнолітньої дитини за кордон, а лише
встановлено певний порядок її виїзду
за кордон за згодою батьків або дозволу
суду при відсутності згоди одного з
батьків.

Проте, діючим законодавством
передбачено можливість ухвалення
судом рішення на виїзд, а не постійні
виїзди без згоди батька, не
позбавленого батьківських прав, такі
поїздки можуть мати разовий характер з
певним часовим проміжком перебування у
відповідній державі.

Позивачкою не наведено правові
підстави надання дозволу на виїзд
дитини за кордон без згоди батька не
позбавленого батьківських прав, аж до
досягнення дитиною повноліття.

Крім того, твердження Позивачки про те,
що Відповідач не надає згоду на виїзд
дитини до міста Прага (Чехія) для участі
в танцювальному міжнародному
фестивалі, спростовуються нотаріально
засвідченою заявою від 28.02.2014 року про
надання згоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на
тимчасову поїздку малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до Чеської Республіки в
період з 01 травня 2014 року по 20 травня 2014
року В судовому засіданні Позивачка не
заперечувала про укладання
Відповідачем вказаної вище заяви.

Посилання Позивача в обґрунтування
задоволення поданого позову на те, що
Відповідач вимагає від неї відмовитися
від аліментів, в іншому випадку скасує
надану ним заяву від 28.02.2014 р. , суд
вважає безпідставним та недоведеним.

Окрім того, чинним законодавством
передбачено можливість вирішувати
питання про надання дозволу саме на
конкретний виїзд дитини за кордон без
згоди батька (одноразовий), з
визначенням його початку і закінчення.
Інше розуміння змісту нормативних
актів та допустимість неодноразових
виїздів дитини за кордон без згоди
батька на підставі одного рішення суду
є грубим порушенням права одного з
батьків на спілкування з дитиною та на
участь у її вихованні.

Тобто, надання за рішенням суду дозволу
на майбутнє на постійні виїзди дитини
за кордон до досягнення нею повноліття
та без згоди одного із батьків,
суперечить вищевказаним нормам
матеріального права, змісту положень
ст.ст. 141, 157 СК України, які визначають
рівність прав і обов'язків батьків
відносно виховання дитини.

Сімейне законодавство виходить із
принципу повної рівноправності обох
батьків батька і матері у всіх правах і
обов'язках відносно своїх дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства», ст. 141 Сімейного
Кодексу України, Законом України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст. 313 ЦК
України, ст.ст. 3,4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1,
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя: