Провадження № 2/752/623/14
24.02.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., Гончарову І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві
цивільну справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, -
в липні 2013 року МТСБУ (далі - позивач)
звернулося в Голосіївський районний
суд міста Києва з позовом до ОСОБА_1
(далі - відповідач) про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, при
цьому пояснивши наступне.
02.05.2012р. о 14 год. 30 хв. на 19 км. + 750 м.
автодороги Київ-Одеса відповідач
НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості
руху, не дотримався безпечної
дистанції, здійснив зіткнення з
автомобілем «RЕNAULT KANGO», д.н.з. НОМЕР_2,
котрий зупинився попереду в заторі та
після чого останній здійснив зіткнення
з автомобілем HYUNDAI TUCSON, д.н.з. НОМЕР_3, в
наслідок чого зазначені автомобілі
отримали механічні пошкодження. При
цьому, вину відповідача у вчинені ДТП
та пошкодженні вищезазначених
автомобілів було встановлено
постановою Києво-Святошинського
районного суду міста Києва від 07.05.2012р.,
змінену постановою апеляційного суду
Київської області від 12.06.2012р. по справі
№ 33-481-2012. Відповідно до Звіту про
оцінку автомобіля від 20.06.2012р. за № 182/1,
вартість матеріального збитку
заподіяного власнику автомобіля «RЕNAULT
KANGO», д.н.з. НОМЕР_2, в наслідок ДТП склала
власником автомобіля «RЕNAULT KANGO», д.н.з.
НОМЕР_2 була ОСОБА_2 згідно техпаспорту
НОМЕР_4 та зазначений транспортний
засіб був забезпеченим згідно договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, оформленого Полісом № АА/6773042.
В свою чергу, на момент вчинення ДТП та
пошкодження автомобіля «RЕNAULT KANGO»,
д.н.з. НОМЕР_2 заподіювач шкоди відподач
не мав укладеного Договору (полісу)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. У зв'язку з зазначеним та
відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст. 41 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у позивача МТСБУ як
страховика виникло зобов'язання
відшкодувати потерпілій ОСОБА_3
завдані відповідачем ОСОБА_2 збитки в
межах страхового ліміту. При цьому, за
заявою потерпілої ОСОБА_2 від 02.07.2012р.
МТСБУ як страховик виплатило останній
згідно платіжного доручення від
14.07.2012р. за № 3789. Крім того, під час
здійснення страхового розслідування
МТСБУ було оплачено послуги аварійних
комісарів на суму 840,0 грн. В наступному
МТСБУ направило звернення від 14.08.2012
вимогою компенсувати позивачу
Проте, відповідач залишив звернення
без відповідач, не сплатив МТСБУ кошти
МТСБУ просило стягнути на його користь
з відповідача кошти у розмірі
в розмірі 378,38 грн., витрати на правову
допомогу 2000,0 грн.
Представник позивача подав заяву про
розгляд справи за його відсутності у
судовому засіданні, якою позов
підтримав та просив задовольнити
позовні вимоги повністю, не заперечив
проти заочного вирішення справи на
підставі наявних доказів.
Відповідач ОСОБА_1, повідомлений про
дату та час судового розгляду у порядку
ст.74 ЦПК України, у судове засідання
повторно не з'явився, про поважність
причин неявки не повідомив суд.
Врахувавши пояснення позивача у
позові, з'ясувавши обставини, на які він
посилається, як на підставу своїх
вимог, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
задовольнити позов повністю виходячи з
Постановою Києво-Святошинського
районного суду міста Києва від 07.05.2012р.,
змінену постановою апеляційного суду
Київської області від 12.06.2012р. по справі
№ 33-481-2012 встановлено, що 02.05.2012р. о 14 год.
30 хв. на 19 км. + 750 м. автодороги
Київ-Одеса відповідач ОСОБА_1 керуючи
вибрав безпечної швидкості руху, не
дотримався безпечної дистанції,
здійснив зіткнення з автомобілем «RЕNAULT
KANGO», д.н.з. НОМЕР_2, котрий зупинився
попереду в заторі та після чого
останній здійснив зіткнення з
автомобілем HYUNDAI TUCSON, д.н.з. НОМЕР_3, в
наслідок чого зазначені автомобілі
отримали механічні пошкодження.
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що згідно Полісу №
АА/6773042 автомобіль «RЕNAULT KANGO», д.н.з.
НОМЕР_2 на момент ДТП був забезпеченим
транспортним засобом та належав згідно
техпаспорту НОМЕР_4 ОСОБА_2
Разом з цим, відповідно до Звіту про
оцінку автомобіля від 20.06.2012р. за № 182/1,
вартість матеріального збитку
заподіяного власнику автомобіля «RЕNAULT
KANGO», д.н.з. НОМЕР_2, в наслідок ДТП склала
При цьому МТСБУ було оплачено
проведення вищезазначеного
автотоварознавчого дослідження у сумі
В свою чергу в матеріалах справи
відсутні та суду не надано докази
наявності у відповідача ОСОБА_1 на
момент заподіяння зазначеної шкоди
укладеного Договору (полісу)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
Згідно ч. 1. ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Враховуючи наведене суд зазначає, що
відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст. 41 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції від 02.12.2010року),
МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім шкоди, заподіяної транспортному
засобу, який не відповідає вимогам
пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та
майну, яке знаходилося в такому
транспортному засобі.
Судом встановлено, за заявою ОСОБА_2 від
02.07.2012р. МТСБУ як страховик виплатило
останній страхове відшкодування у сумі
від 14.07.2012 року за № 3789.
В свою чергу положеннями ст. 1191 ЦК
України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» унормовано, що МТСБУ після
сплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
власника транспортного засобу, який
спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, який не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст.
При цьому в метріалах справи відсутні
та суду не надано докази, що відповідач
є: учасником бойових дій та інваліди
війни, інвалідом I групи чи автомобіль
«RЕNAULT KANGO», д.н.з. НОМЕР_2 належить
зазначеній особі, у зв'язку з чим до
відповідача не можуть бути застосовані
виключення, визначені п. 13.1 ст. 13 і п.
38.2.1. ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
Разом з цим вбачається, що МТСБУ
повідомило відповідачу про
необхідність добровільно відшкодувати
Однак, в матеріалах справи відсутні
докази сплати відповідачем на користь
позивача понесені останні витрати у
розслідування та виплату страхового
відшкодування потерпілій ОСОБА_2 через
винні дії відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
У зв'язку із зазначеним, суд приходить
до висновку про обґрунтованість позову
та обов'язок відповідача сплатити в
порядку регресу позивачу кошти у сумі
Разом з цим щодо відшкодування
позивачу судових витрат, суд зазначає
Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. о витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать витрати на
Згідно Контракту про надання правової
допомоги від 16.10.2012 року за № 72
позивачем МТСБУ було сплачено кошти у
сумі 2000,0 грн. на оплату правових послуг
зроблено на зазначену суму судові
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про необхідність
задовольнити позов повністю.

Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118,
119, 208-209, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування, -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України () кошти в
розмірі понесених витрат 37838,35
(тридцять сім вісімсот тридцять вісім)
гривень 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України () судовий збір в
розмірі 378,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України () витрати на
правову допомогу в розмірі 2000,0 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
Голосіївським районним судом міста
Києва за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення. Зазначена апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду міста
Києва через Голосіївський районний суд
міста Києва.

Суддя
Фролов М.О.