УХВАЛА

іменем україни

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Червинської
М.Є.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитом; за зустрічним позовом ОСОБА_5
до публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
договору поруки припиненим; за
зустрічним позовом ОСОБА_6 до
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
договору поруки припиненим за
касаційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулось до суду із позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 99 618,52 дол. США, що в
еквіваленті по курсу НБУ на 7 серпня 2012
року складає 796 250 грн. 83 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
між банком та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір, згідно якого
позивач надав ОСОБА_4 кредит в розмірі
98 374 дол. США на строк 240 місяців з 26
квітня 2007 року під

13,52%, а відповідач зобов'язався належним
чином використати та повернути кредит
і сплатити відсотки за користування
ним відповідно до договору. Крім того,
між позивачем та ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були
укладені договори поруки на
забезпечення виконання кредитного
договору. Однак позичальник умови
кредитного договору не виконав, у
зв'язку із чим утворилась
заборгованість у розмірі 99 618,52 дол. США,
що в еквіваленті по курсу
Національного Банку України на 7 серпня
2012 року складає 796 250 грн. 83
коп.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
припиненим договору поруки від
26 квітня 2007 року, укладеного між ним ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», посилаючись
на те, що оскільки в договорі поруки не
встановлено строку дії договору, то
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. У зв'язку із тим, що банк
звернувся з попередженням до ОСОБА_5
про необхідність погашення
заборгованості листом від 22 жовтня 2008
року, а звернувся до суду з позовом
спочатку 29 травня 2009 року, який
залишено без розгляду ухвалою від 27
січня 2011 року, та потім лише
1 листопада 2012 року з даним позовом,
тому ОСОБА_5 вважає договір поруки
припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

ОСОБА_6 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», у якому
просить визнати припиненим договір
поруки від 26 квітня 2007 року, укладений
між нею та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
посилаючись на аналогічні підстави
визнання договору поруки припиненим,
що і ОСОБА_5

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 12 червня 2013
року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
задоволено частково. Стягнуто на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором від 26 квітня 2007 року на
загальну суму 95 150, 42 дол.
США, що в еквіваленті по курсу
Національного Банку України станом на 7
серпня 2012 року складає 760 537 грн. 30 коп.
Вирішено питання про судовий збір. У
задоволенні решти позову ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5
задоволено. Визнано припиненим договір
поруки від 26 квітня 2007 року, укладений
між ОСОБА_5 та ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль». Зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_6 задоволено. Визнано припиненим
договір поруки від 26 квітня 2007 року,
укладений між ОСОБА_6 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким стягнуто на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 796
250 грн. 83 коп. Вирішено питання про
судові витрати. У задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6
просять скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційні
скарги не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, вирішуючи спір,
виходив із того, що договором поруки не
визначено строк, після закінчення
якого порука припиняється, а тому
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України, згідно з якими порука
вважається припиненою, якщо кредитор
після настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя протягом шести
місяців. Оскільки строк основного
зобов'язання не настав то порука не
припинила свою дію, а тому
заборгованість за кредитним договором
підлягає стягненню у солідарному
порядку з боржника та поручителів.

Такі висновки апеляційного суду є
правильними.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 26 квітня 2007 року
між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_4 було укладено іпотечний
договір у вигляді не відновлювальної
кредитної лінії на суму 98 374 дол. США.26
квітня між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були
укладені договори поруки на
забезпечення виконання кредитного
договору.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань,
виникла кредитна заборгованість, яка
станом 7 серпня 2012 року становить 99 618
дол. США, що еквівалентно 796 250 грн. 83 коп.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.
1050 ЦК України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Зі змісту договору поруки вбачається,
що строк її припинення не встановлено,
тому згідно з вимогами вищевказаних
норм матеріального права, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання,
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково не пред'явить
вимоги до поручителя.

Отже, підставою для припинення
договору поруки може бути недотримання
кредитором строку звернення до суду з
вимогами до поручителя.

Відповідно до пункту 24 постанови від 30
березня 2012 року № 5 Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30 березня 2012 року,
відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Таким чином, посилання позивача про
сплив шестимісячного строку для
пред'явлення вимоги про повернення
боргу 22 жовтня 2008 року є помилковим,
оскільки строк дії основного
зобов'язання встановлений кредитним
договором та визначений до 2017 року.

Вимога від 22 жовтня 2008 року надіслана
відповідачам про усунення порушень за
кредитним договором, в яких вимагалося
повернення заборгованості за
кредитним договором тієї, що існувала
на момент подання вимоги. Тобто ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в даній вимозі
не ставив питання про дострокове
повернення кредитних коштів, у даному
випадку просив лише погасити наявну
заборгованість, а тому вищезазначену
вимогу не можна розцінювати відповідно
як умову про зміну терміну
користування кредитними коштами.

За таких підстав, апеляційний суд
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відповідачі несуть солідарну
відповідальність за кредитними

зобов'язаннями, оскільки порука за
договором поруки не припинена, так як
строк виконання основного зобов'язання
не настав.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення суду, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6
відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:О.В.
Закропивний С.Ф. Хопта М.Є. Червинська
В.А. Черненко