Справа № 703/3782/13-ц
УХВАЛА

19 лютого 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючої-судді Зайончковської І.А.

при секретарі Сорока О.А.

з участю прокурора Давиденко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Сміла справу за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Смілаенергопромтранс», третя особа:
Смілянська міська рада, про стягнення
штрафних санкцій за невиконання умов
мирової угоди,

встановив:

6 серпня 2009 року між сторонами укладено
договір безстрокової фінансової
позики на суму 850000 грн. Додатковою
угодою № 1 від 4 вересня 2009 року сума
безпроцентної фінансової позики була
визначена сторонами в розмірі 1 700 000
грн.

Ухвалою Смілянського міськрайонного
суду від 2 квітня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ТОВ
«Смілаенергопромтранс» про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій
затверджено мирову угоду сторін,
згідно якої ними визначена загальна
сума боргу, з врахуванням відсотків та
штрафних санкцій, а також встановлений
порядок погашення вказаних сум з
зазначенням їх розмірів та строків.
Крім того п. 3.1 передбачено сплату
відповідачем штрафу в сумі 10000 грн. за
кожен день прострочення графіку
погашення заборгованості, визначеного
мировою угодою.

Позивач, посилаючись на те, що
відповідач з 16 травня 2013 року перестав
належним чином виконувати умови
мирової угоди, а саме графік погашення
заборгованості, просив відповідно до
її п. 3.1 стягнути з нього штраф за період
з 17 травня по 4 липня 2013 року в сумі 470000
грн.

Позивач та його представник в заяві
просили в забезпечення позову
заборонити відповідачу до вирішення
справи по суті відкривати нові рахунки,
оскільки сума позову є значною, що може
утруднити чи зробити неможливим
своєчасне виконання рішення суду, так
як товариство після накладення арешту
на відомі рахунки відкриває нові, куди
спрямовує кошти від виробничої
діяльності, а також воно не виконує
тривалий час накази господарського
суду Черкаської області про стягнення
з товариства коштів у значних сумах.

Представники відповідача проти
задоволення клопотання заперечували,
посилаючись на те, що заборона на
відкриття рахунків у банківських
установах негативно позначиться на їх
виробничій діяльності та наданні
послуг з теплопостачання. Крім того
посилання на невиплату підприємством
коштів за судовими рішеннями є нічим не
підтвердженим та безпідставним,
оскільки лише по одному наказу кошти не
сплачені до цього часу в зв'язку з його
оскарженням. Також товариство має
майно, за рахунок якого при задоволенні
позову можуть бути сплачені кошти
стягувачу.

Прокурор та представник Смілянської
міської ради проти задоволення
клопотання також заперечували,
посилаючись на те, що постачання
теплової енергії та гарячої води є
основним видом діяльності товариства,
і це в опалювальний період зачіпає
інтереси населення міста. Крім того до
заяви не надано ніяких доказів
необхідності забезпечення позову у
такий спосіб.

Відповідно до ст. ст. 151, 152 ЦПК України
забезпечення позову допускається, якщо
не вжиття таких заходів може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду, а також одним з видів
забезпечення позову є заборона вчиняти
певні дії.

Суд вважає, що клопотання задоволенню
не підлягає, оскільки заборона на
відкриття рахунків може бути розцінена
як втручання у виробничу діяльність.
Крім того даний спір товариства з
фізичної особою не повинен впливати на
здійснення ним підприємницької
діяльності та його відносинам з іншими
суб'єктами такої діяльності, в тому
числі і за договорами.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву позивача про забезпечення позову
шляхом заборони відповідачу
відкривати нові банківські рахунки
залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 5 денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження, а в
разі її оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо вона не
буде скасована.

Головуюча:
І. А. Зайончковська