У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Нагорняка В.А.,

суддів: Леванчука А.О.,

Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сонаде Україна» про
визнання незаконним та скасування
рішення зборів, наказу про звільнення
та поновлення на роботі, за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Сонаде-Україна» на
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 05 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сонаде-Україна» (далі - ТОВ
«Сонаде-Україна») з урахуванням
подальших уточнень про визнання
незаконним і скасування рішення зборів
учасників ТОВ «Сонаде-Україна» від 04
січня 2013 року, наказу № 2 від тієї ж дати
про звільнення з посади директора ТОВ
«Сонаде-Україна», призначення на цю
посаду іншу особу та поновлення на
роботі.

Позивач посилався на те, що з 07 грудня
2012 року він працював директором ТОВ
«Сонаде-Україна» згідно з рішенням № 2
від 06 грудня 2012 року засновника ТОВ
«Сонаде-Україна» та єдиного учасника
ОСОБА_3.

З 07 січня 2013 року він знаходився на
лікуванні як потерпілий від злочину і
через деякий час йому стало відомо, що
він звільнений з займаної посади на
підставі рішення зборів учасників ТОВ
«Сонаде-Україна» № 3 від 04 січня 2013
року, на його посаду призначено іншу
особу.

У той же день був виданий наказ № 2 про
його звільнення на підставі п. 4 ч.
1 ст. 40 КЗпП України, де зазначалось, що
він неодноразово порушував трудову
дисципліну та тривалий час не з'являвся
на робочому місті в офісі ТОВ
«Сонаде-Україна».

Позивач зазначав, що його звільнення є
незаконним, оскільки він жодного разу
не притягувався до дисциплінарної
відповідальності за порушення
трудової дисципліни, жодних пояснень з
цього приводу не надавав. Зазначені в
наказі факти є безпідставними та
надуманими, а тому просив задовольнити
його вимоги.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 12 серпня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено з
підстав пропуску позовної давності.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 05 грудня 2013
року рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 12 серпня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено частково.
Визнано незаконними та скасовано
рішення зборів учасників ТОВ
«Сонаде-Україна», оформленого
протоколом № 3 від 04 січня 2013 року, в
частині звільнення ОСОБА_2 з посади
директора ТОВ «Сонаде-Україна» та
наказ № 2 від 04 січня 2013 року про
звільнення з посади директора ТОВ
«Сонаде-Україна» ОСОБА_2 Поновлено
ОСОБА_2 на посаді директора ТОВ
«Сонаде-Україна». У задоволенні
позовних вимог щодо визнання
незаконним та скасування рішення
зборів учасників ТОВ «Сонаде-Україна»,
оформленого протоколом № 3 від 04 січня
2013 року, в частині призначення на
посаду директора ТОВ «Сонаде-Україна»
ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ
«Сонаде-Україна», посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_2, апеляційний суд
вірно виходив з того, що позивач під час
виконання своїх посадових обов'язків
порушень трудової дисципліни не
допускав та його не було попереджено
про звільнення з посади, а тому дійшов
вірного висновку про те, що у
відповідача не було підстав для
розірвання з позивачем трудового
договору за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Також суд апеляційної інстанції вірно
виходив з того, що позивач не пропустив
строк звернення до суду з позовом,
оскільки в акті від 04 січня 2013
року, згідно з яким позивач отримав
копію наказу про звільнення та копію
протоколу рішення зборів про його
звільнення з займаної посади,
відсутній підпис позивача;
відповідачем не вжито інших засобів
щодо повідомлення та вручення позивачу
вказаного наказу з метою
інформованості щодо його трудових прав
та обов'язків, пов'язаних зі
звільненням.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного рішення
апеляційного суду вбачається, що
скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності зазначеного судового
рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сонаде-Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 05 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.А. Нагорняк

Судді: А.О.
Леванчук

М.А. Макарчук