РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 490/12461/13-ц

21 лютого 2014 року

Центральний районний суд міста
Миколаєва в складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі - Волковій І.А.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -Дмитрієва
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до УДАІ УМВС України в Миколаївській
області про відшкодування шкоди,
спричиненої смертю , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Управління Державної Автомобільної
Інспекції Управління Міністерства
Внутрішніх Справ України в
Миколаївській області, в якому просила
стягнути на відшкодування шкоди,
спричиненої смертю її сина ОСОБА_2 2000
грн. щомісячно довічно ,та в
відшкодування моральної шкоди 100 000
грн.

У підтвердження своїх позовних вимог
позивач вказала наступне.

05.02.2011 року, ОСОБА_2 порушив вимоги
Правил Дорожнього Руху України,
допустив зіткнення з іншим
автомобілем, зник з місця
дорожньо-транспортної події, не
виконав вимоги працівників ДАІ про
зупинку транспортного засобу. З метою
припинення його протиправних дій ,
співробітники ДПС УДАІ УМВС України в
Миколаївській області перегородили
дві смуги автошляху. ОСОБА_2 не прийняв
засобів для зупинки технічного засобу,
допустив зіткнення з автомобілем
«Камаз», в наслідок чого загинув.

Вважаючи, що смертю ОСОБА_2 спричинена
шкода їй, як матері, яка полягає у
втраті годувальника, спричиненні
моральних страждань, на підставі вимог
ст.ст.1171, 1174, 1200 ЦК України, і просила про
задоволення позову.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі та просила про їх задоволення.

Представник відповідача позов не
визнав та просив у його задоволенні
відмовити, посилаючись на наступне.

ОСОБА_2 керував автомобілем у стані
сильного алкогольного сп*яніння.
Працівники ДАЇ діяли у стані крайньої
необхідності. При цьому, ОСОБА_2 мав
технічну можливість запобігти
зіткненню з автомобілем "Камаз", шляхом
екстреного гальмування.

Обставини справи, встановлені судом.

05.02.2011 року, ОСОБА_2, керуючи в стані
алкогольного сп*яніння автомобілем
марки "Форд" НОМЕР_1, на перехресті
вулиці Херсонське Шосе та Інгульської
в м. Миколаєві, у порушення вимог п.2.9
«а», 12.3 Правил Дорожнього Руху,
допустив зіткнення з автомобілем
марки "ЗАЗ" НОМЕР_2, зник з місця події, в
с. Половинки не виконав законні вимоги
працівників ДАІ про зупинку
транспортного засобу, розвернув
автомобіль в напрямок м. Миколаєва. З
метою припинення протиправних дій
останнього, співробітники Коблевської
роти перегородили дві смуги автошляху
автомобілем марки "Камаз" з пів
причепом. При виникненні перешкоди , у
вигляді транспортного засобу " Камаз " в
районі поста ДАЇ, при в*їзді в місто
Миколаїв, ОСОБА_2, не прийняв міри до
зупинення транспортного засобу, хоча
мав таку технічну можливість, та
допустив зіткнення з автомобілем
"Камаз", в результаті чого загинув.

В ході проведення досудового
слідства встановлено, що заступник
командира Коблевської роти ДПС УДАЇ
УМВС України в Миколаївській області
Александров А.В., перекриваючи праву
ліву та передню смугу для руху на 126 км.
автодороги М-14 «
Одеса-Мелітополь-Новозаводськ»,
автомобілем "Камаз" з напівпричепом , з
метою припинити протиправні дії
ОСОБА_2, керувався ст.ст. 11,12, 14 ЗУ « Про
міліцію « , Порядком застосування
спеціальних засобів при охороні
громадського порядку, затвердженого
Постановою Ради Міністрів УРСР № 49 від
27.02.1991 р., а також Інструкцією з питань
діяльності органів ДПС ДАЇ МВС України,
затвердженої наказом МВС України від
27.03.2009 р. № 111.

Висновком авто технічної експертизи
від 14.06.2011 року встановлено, що ОСОБА_2
мав технічну можливість запобігти
зіткненню з автомобілем "Камаз-5410" з
напівпричепом, шляхом застосування
екстреного гальмування.

Матеріалами справи також встановлено,
що ОСОБА_2 керував транспортним засобом
в стані алкогольного сп*яніння.

Висновком службової перевірки за
фактами ДТП, які мали місце 05.02.2011 року,
затвердженого начальником УДАІ УМВС
України в Миколаївській області,
встановлено, що дії працівників ДАІ
при здійсненні переслідування та
примусової зупинки автомобіля "Форд"
під керуванням ОСОБА_2 визнані
правомірними та такими, що
відповідають вимогам нормативних
документів, які регламентують
діяльність Державтоінспекції.

Вказане підтверджується постановою
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 22.08.2012р., ухвалою колегії
суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Миколаївської області від 11.09.2012 р.,
ухвалою колегії суддів Судової палати
у кримінальних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18.04.2013 року ( ст.61 п.3 ЦПК
України ).

Згідно Положення про Управління
Державної автомобільної інспекції
УМВС України в Миколаївській області,
УДАІ є самостійним структурним
підрозділом у складі Департаменту ДАІ
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкується УМВС України в
Миколаївській області та організовує і
здійснює роботу, пов*язану із
забезпеченням безпеки дорожнього руху(
п.1.1 ).

За п. 1.12, 1.13. УДАІ утримується за рахунок
державного бюджету, та є юридичною
особою, має самостійний баланс, рахунки
в органах Державного Казначейства.

У відповідності до п.1.7 координація та
контроль за діяльністю УДАІ
здійснюється керівництвом ДДАІ та
УМВС відповідно до розподілу
функціональних обов*язків

Протиправність поведінки завдавача
шкоди - це одна із підстав
відповідальності, шкода, завдана
правом ірними діями за загальним
правилом не відшкодовується.
Відшкодування шкоди, завданої
правомірними діями, допускається у
випадках, встановлених ЦК України та
іншими законами ( ч.4 ст. 1166 ), тобто, в
даному випадку, ст. 1171 ЦК України.

Стаття 1171 ЦК України передбачає
завдання шкоди правомірними діями, а
саме у стані крайньої необхідності.
Так,ознаками крайньої необхідності є :
завдання шкоди в результаті активних
дій, які спрямовані на усунення
небезпеки, що загрожувала цивільним
правам та інтересам іншої фізичної
або юридичної особи, та небезпека, що
загрожувала, за даних умов не могла
бути усунена іншими засобами, тобто
шляхом завдання шкоди.

Дана стаття закріпляє правило, що
шкода, завдана у стані крайньої
необхідності, відшкодовується особою,
яка її завдала та регресної вимоги до
особи, в інтересах якої вона діяла.
Потерпілим у даних відносинах є особа,
яка не вчиняла ніяких протиправних дій
та стала жертвою обставин, що носять
випадковий характер.

Разом з тим, ч.2 даної статті , надає
можливість суду прийняти інше рішення,
враховуючи обставини, за яких було
завдано шкоди у стані крайньої
необхідності : покласти обов*язок
відшкодування шкоди на особу, в
інтересах якої діяла особа, що завдала
шкоди, зобов*язати кожну особу
відшкодувати шкоду в певній частці,
звільнити від відшкодування шкоди
кожну особу повністю або частково.
Відповідальність особи, яка завдала
шкоди, та особи, в інтересах якої були
вчинені дії у стані крайньої
необхідності є дольовою.

Враховуючи, що в крові ОСОБА_2 містився
етиловий спирт у концентрації 3, 55 %,
після скоєння ДТП, останній керував
автомобілем зі швидкістю 110-120 км год у
напрямку міста, до якого залишалось 3
км, положення ст.39 КК України, суд
вважає за можливе застосувати вимоги
ст. 1171 ч.2 ЦК України, та звільнити
відповідача від відшкодування шкоди.

У відповідності до вимог ст. 23 ЦК
України, факт наявності моральної
шкоди потребує доведення у
встановленому законом порядку, адже
тапка шкода є самостійним видом шкоди
і умовою цивільно-правової
відповідальності.

Умовою відповідальності є
неправомірне рішення, дія чи
бездіяльність, внаслідок яких завдано
шкоду. Протиправні дії, що зумовлюють
відповідальність за моральну шкоду,
можуть бути передбачені спеціальними
нормами законодавства.

Бездіяльність є протиправною та
спричиняє відповідальність за
моральну шкоду лише у випадках, коли
законом передбачено діяти у
відповідальних ситуаціях активно.

Між тим, у відповідності до вимог ст. 11
ЗУ "Про міліцію", співробітники повинні
були діяти активно щодо прийняття мір
по зупинці автомобіля.

Щодо обраного способу зупинки
автомобіля під керуванням ОСОБА_2, то
ст. 14 ЗУ "Про міліцію"передбачає
використання для зупинки транспортних
засобів не тільки спеціальних, а також
і транспортних засобів.

Зобов*язання відшкодувати моральну
шкоду виникає лише за умови, що вказана
шкода є безпосереднім наслідком
певної протиправної дії (
бездіяльності ).

Пленум Верховного Суду України у п.7
постанови "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (
немайнової ) шкоди" від 31.03.1995 р.( з
послідуючими змінами ), зазначає, що
заподіяна моральна шкода
відшкодовується тій особі, права якої
були безпосередньо порушені
протиправними діями ( бездіяльністю )
інших осіб.

За загальним правилом зобов*язання
відшкодувати моральну шкоду виникає з
вини відповідача. У п. 6 згаданої
постанови підкреслюється, що особа
звільняється від відповідальності ,
якщо доведе, що остання заподіяна не з
її вини. Відповідальність без вини
може мати місце лише у випадках,
спеціально передбачених законом.

Однак, позивач посилається на вимоги
ст. 1168 ЦК України, яка передбачає тільки
коло осіб, які мають право на
відшкодування моральних збитків ,
спричинених смертю фізичної особи.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, що, однак, не
позбавляє права позивача на захист
своїх інтересів у спосіб, передбачений
законом.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України, судові витрати розподілу не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК
України , суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до УДАІ
УМВС України в Миколаївській області
про відшкодування шкоди, спричиненої
смертю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в порядку
та строки, передбачені ст. 294-296 ЦПК
України.

Суддя
Черенкова
Н.П.