АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/234/14
інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 11 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого:
Орловської Н.В.

Суддів :
Майданіка В.В.

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» на рішення
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 29 листопада 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

30 серпня 2013 року представник
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог
послався на те, що 17.08.2011 року між ПАТ
«Акцент-Банк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № АВНЕСС9НН60004 від
17.08.2011 року за умовами якого останній
отримав строковий кредит у сумі 9000,00
грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,01 % на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, єдиноразової винагороди
за надання фінансового інструменту у
розмірі 180 грн., та щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у сумі 180 грн., з кінцевим
терміном погашення 16.08.2014 року. Сторони
погодили, що договір складається з
заяви позичальника, умов і правил
надання банківських послуг та тарифів.
Умовами договору передбачений порядок
погашення кредитної заборгованості.

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником зобов'язань щодо
своєчасного повернення кредитних
коштів та сплати передбачених
договором витрат, виникла
заборгованість, яка станом на 20.06.2013
року становить 26249,38 грн., що
складається із заборгованості по тілу
кредиту в сумі 7252,60 грн., заборгованість
по відсоткам за користування кредитом -
8,51 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом -2450,34 грн., пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань -
14811,77 грн., штраф (фіксована частина) - 500
грн., штраф (процентна складова) - 1226,16
грн., яку просив стягнути з відповідача
та вирішити питання про стягнення
судових витрат.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 29
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 18310,28 грн.,
яка складається із заборгованості за
тілом кредиту в сумі 3498,51 грн.,
заборгованість з пені - 14811,77 грн., та
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 262,49 грн., а всього 18572,77 грн. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просив скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, визначити неустойку в розмірі
не більшою п'ятдесяти відсотків
вартості продукції, визнати
заборгованість за кредитом в сумі 7252,60
грн. та розстрочити суму боргу на один
рік з урахуванням індексу інфляції,
оскільки при розгляді справи суд не
звернув увагу на те, що прострочення
платежів за кредитом виникло через
його хворобу з січня по липень 2012
року, протягом якої він перебував на
стаціонарному лікуванні в
Херсонському обласному
протитуберкульозному диспансері.
Єдиним джерелом доходу була пенсія по
інвалідності, крім того на його
утриманні знаходиться дружина та
неповнолітня дитина, а тому просив
зменшити розмір неустойки.

В апеляційній скарзі представник
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» посилається на
незаконність рішення суду в частині
зменшення розміру заборгованості по
тілу кредиту, відмови у стягненні
відсотків за користування кредитом,
комісії та штрафу, посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам та умовам
кредитного договору і неправильного
застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, суд першої
інстанції виходив з того, що
позичальник своїх зобов'язань за
кредитним договором щодо повернення
суми кредиту виконував не своєчасно та
не в повному обсязі, а тому
заборгованість підлягає стягненню з
урахуванням сплаченої частини кредиту
у сумі 3498,51 грн. та пені в сумі 14811,77 грн.
Суд відмовив у стягненні штрафних
санкцій в сумі 1726,16 грн., які за своїм
характером визнав подвійною
відповідальністю позичальника та
комісії у розмірі 2450,34 грн. оскільки
договір комісії сторонами не
укладався, а позичальник не доручав
банку вчиняти правочини за рахунок
споживача.

Проте погодитись з таким висновком
суду колегія суддів не може.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу у
встановлений у зобов'язанні строк.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 17.08.2011 року між
ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 укладений
кредитний договір № АВНЕСС9НН60004 від
17.08.2011 року за умовами якого останній
отримав строковий кредит у сумі 9000,00
грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,01 % на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, єдиноразової винагороди
за надання фінансового інструменту у
розмірі 180 грн., та щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у сумі 180 грн., з кінцевим
терміном погашення 16.08.2014 року.

За умовами укладеного договору
відповідач зобов'язався щомісячно
здійснювати погашення заборгованості
за кредитом та відсоткам за
користування кредитом у послідовності
встановленій п.п.4.2, 4.3 умов та правил
надання банківських послуг де
передбачено, що у разі порушення
зобов'язань по погашенню кредиту,
сплачені позичальником кошти для
погашення заборгованості по кредиту,
насамперед направляються для
відшкодування збитків Банку(пені),
простроченої комісії по кредиту
(простроченої винагороди),
простроченої заборгованості за
кредитом, частини суми, що залишилась,
далі - комісії, далі - винагороди, далі -
відсотків, далі - кредиту.

З матеріалів справи вбачається та
відповідач не заперечував факт
порушення ним зобов'язань по
своєчасній оплаті щомісячних
платежів, розмір яких встановлений у
його заяві, 430,47 грн. (а.с.6).

Станом на 20.06.2013 року заборгованість
складає 26249,38 грн., з яких
заборгованості по тілу кредиту - 7252,60
грн., заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 8,51 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2450,34 грн., пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань -
14811,77 грн., штраф (фіксована частина) - 500
грн., штраф (процентна складова) - 1226,16
грн.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено
право позикодавця у разі прострочення
повернення позичальником чергового
платежу, вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилась, та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст. 1048
цього Кодексу.

Відповідач, отримавши грошові кошти,
свої зобов'язання за кредитом
виконував не вчасно та не в повному
обсязі, в наслідок чого утворилася
заборгованість, яка станом на 20.06.2013р.
становить 7 252,16 грн., в тому числі
прострочена частина тіла кредиту, яка
утворилася станом на час звернення
позивача, а також заборгованість по
сплаті відсотків за користування
кредитом в розмірі 0,01% на місяць від
суми залишку заборгованості, розмір
яких на 20.06.2013р. становить 8,51 грн.,
нарахованих за час дії кредитного
договору.

Суд першої інстанції на ці обставини
справи уваги не звернув, та в порушення
ч.2 ст. 1050 ЦК України дійшов помилкового
висновку, що стягненню підлягає лише
прострочена частина заборгованості по
тілу кредиту, а не дострокове
повернення частини позики, що
залишилась, та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст. 1048
цього Кодексу.

Отже, рішення суду в цій частині слід
скасувати, а позовні вимоги підлягають
задоволенню з викладених вище підстав.

Крім того, заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги ПАТ
«Акцент-Банк» щодо неправомірної
відмови суду у стягненні прострочених
2450 грн.

Так, умовами кредитного договору в
п.п.2.1, 3.2.3, 4.1, 4.2, 4.6 передбачено, що
позичальник взяв на себе зобов'язання
сплачувати банку щомісячну винагороду
за надання фінансового інструменту в
розмірі 180 грн.

Враховуючи, що в період строку дії
кредитного договору відповідач свого
обов'язку по внесенню наведених
платежів не виконав, допустив
заборгованість зі сплати встановленої
умовами договору щомісячної
винагороди банку в розмірі 2450 грн.,
тоді як позикодавець у випадку
прострочення позичальником чергової
частини позики, має право вимагати
дострокового повернення частини
позики до складу якої належить і
заборгована винагорода Банку.

Не можна погодитись із висновком суду,
щодо передбаченої договором
подвійної відповідальності за одне і
те саме порушення умов у вигляді
стягнення з позичальника штрафу та
пені.

Так п.5.1 договору встановлені умови за
яких настає обов'язок сплатити пеню, а
саме : порушення будь-якого
зобов'язання, встановленого п.3.2 -
погашати кредит у порядку та строки
відповідно до заяви, а також п.3.2.3
сплатити відсотки відповідно до заяви
та п.4.1, 4.2 цих умов та тарифів не пізніше
дати повного фактичного дня погашення
кредиту. Відповідальність же у
вигляді штрафу в розмірі 500 грн. + 5% суми
заборгованості настає, згідно п.5.3, при
порушенні позичальником строків
платежів по будь - якому із грошових
зобов'язань за цим договором більш ніж
на 30 днів.

Отже, договором встановлені різні
підстави для застосування неустойки у
вигляді штрафу та пені, а тому висновок
суду про відмову у стягненні штрафу
суперечить умовам договору та
положенням ст. 559, та ч.1 ст.1050 ЦК
України.

Таким чином рішення у наведеній
частині слід скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення цієї
частини позовних вимог.

Разом з тим, погоджуючись з висновком
суду першої інстанції щодо стягнення
пені, колегія суддів вважає за
необхідне застосувати до спірних
правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК
України та зменшити її розмір, який
значно перевищує, як розмір отриманого
позичальником кредиту так і розмір
завданих позивачеві збитків.

ОСОБА_2 посилається на те, що в період з
січня по липень 2012 року знаходився на
стаціонарному лікуванні в
Херсонському обласному
протитуберкульозному диспансері про
що надав виписку із медичної картки
стаціонарного хворого, не міг
працювати, та єдиним джерелом доходу
була пенсія по інвалідності, яку він
отримував, а також те, що на його
утриманні знаходилась дружина та
неповнолітня дитина, просив зменшити
нараховану позивачем суму пені.

Із розрахунку позивача вбачається, що
розмір пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за кредитним
договором становить 14811,77 грн., що в
чотири рази перевищує розмір
заборгованості за тілом кредиту, в
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне зменшити суму пені, яка
підлягає стягненню до 5000 грн., оскільки
обставини наведені відповідачем є
істотними, які дають підставу для
застосування положення ч.3 ст.551 ЦК
України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського
суду Херсонської області від 29
листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість по тілу
кредиту в сумі 7252,60 грн., заборгованість
по відсоткам за користування кредитом -
8,51 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2450,34 грн., штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1226,16 грн., пеню за
несвоєчасне виконання зобов'язань в
сумі 5000 грн., а всього 16437,61 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: