Справа №333/9179/13-ц
Пр. №2/333/389/14
Комунарський районний суд
м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м.Запоріжжя, цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -
Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1, в якому
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитом в сумі 69 736,
22 гривень та судові витрати,
посилаючись на те, що 15.03.2012 року між ПАТ
«ВТБ Банк» та ОСОБА_1 був укладений
п.3.1-3.3. зазначеного кредитного договору
позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти
(кредит) на наступних умовах: сума
кредиту - 50 000 гривень, строк
кредитування - до 15.03.2015 року (включно),
проценти за користування кредитом - 27,0%
річних, а позичальник зобов'язався
використати кредит на передбачені
цілі, повернути його у визначений
договором строк, сплатити проценти за
користування кредитом та виконати інші
зобов'язання в порядку і в строки,
передбачені договором. Однак ОСОБА_1
порушує вимоги кредитного договору, а
саме не виконує в обумовлені строки
зобов'язання щодо сплати кредиту та
відсотків по ньому, тому позивач
змушений звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, надав суду
заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158
ЦПК України розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
повністю, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1, повідомлений судом
належним чином про час та місце
розгляду справи, повторно у судове
засідання не з'явився і не повідомив
суд про причини неявки. Оскільки суд не
має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169
Цивільного процесуального кодексу
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Суд, дослідивши письмові докази,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

15.03.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» (банк) та
(позичальник) було укладено кредитний
договір №R1В, згідно умов якого
банк надав позичальнику кредит на
загальну суму 50,000 гривень, а ОСОБА_1, в
свою чергу, зобов'язався прийняти,
належним чином використати та
повернути кредит у зазначеній сумі не
пізніше 15.03.2015 року включно, а також
сплатити відповідну платню за
користування кредитом в порядку, на
умовах та в строки, визначені кредитним
договором (а.с.7-13).

За умовами п.3 кредитного договору
№R1В від 15.03.2012 року позивач надав
ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) на
наступних умовах: сума кредиту - 50,000
гривень, строк кредитування - по 15.03.2015
року (включно), проценти за
користування кредитом - 27 % річних,
спосіб повернення кредиту - щомісячно,
відповідно до графіка.

Пунктом 4.6 кредитного договору
№R1В від 15.03.2012 року встановлено,
що повернення кредиту та сплата
процентів здійснюються щомісячно
згідно графіка (а.с.14-15).

Відповідно до п.7.1 кредитного договору
№R1В від 15.03.2012 року у випадку
прострочення виконання зобов'язань
позичальником щодо повернення кредиту
та/або сплати процентів позичальник
сплачує пеню в розмірі 0,5 відсотка в
день від суми прострочених зобов'язань.

У зв'язку з тим, що позичальником не
було дотримано зазначених вище умов
кредитного договору, позивачем було
здійснено вимогу дострокового
виконання позичальником його
зобов'язань за кредитним договором в
повному обсязі. Так, позивач направив
досудову вимогу вих.№933/600-2 від 15.08.2013
року про погашення заборгованості за
кредитним договором. До моменту
подання позову до суду зазначена
вимога не виконана і відповідні суми
позивачу не сплачені (а.с.19).

Станом на 17.09.2013 року у ОСОБА_1 виникла
заборгованість за кредитним договором
№R1В від 15.03.2012 року в сумі 53 344,58
гривень, а саме: 31 572,71 гривень - поточна
заборгованість за кредитом, 11 984,25
гривень - прострочена заборгованість
за кредитом, 127,91 гривень - поточна
заборгованість за процентами, 9 659,71
гривень - прострочена заборгованість
за процентами, 8 972,11 гривень - пеня за
несвоєчасне повернення кредиту, 7 419,53
гривень - пеня за несвоєчасне
повернення процентів (а.с.6).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України, тобто
норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозиції, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом. Боржник, який прострочив
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливості виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, на підставі ч.2 якої боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, відсутність у
боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в ході судового розгляду справи
встановлено, що ПАТ «ВТБ Банк» надав
відповідачу ОСОБА_1 кредит. Однак
ОСОБА_1 порушує вимоги кредитного
договору №R1В від 15.03.2012 року, а
саме не виконує в обумовлені строки
зобов'язання щодо сплати кредиту та
відсотків по ньому. Тому є підстави для
стягнення з відповідача на користь
позивача суми заборгованості по
несплаченому кредиту, несплачених
відсотках та пені відповідно до
приведеного позивачем розрахунку, який
суд вважає належним доказом по справі.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України, так як
судове рішення ухвалюється у повному
обсязі на користь позивача, понесені
ним і документально підтверджені
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1
ЦК України, ч.4 ст.169, ст.ст.10, 11, 59, 60, 209,
220-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1, на користь публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
(МФО 321767, ідентифікаційний код 14359319) 31
572,71 грн. - поточну заборгованість за
кредитом, 11 984,25 грн. - прострочену
заборгованість за кредитом, 127,91 грн. -
поточна заборгованість за процентами, 9
659,71 грн. - прострочену заборгованість
за процентами, 8 972,11 грн. - пеню за
несвоєчасне повернення кредиту, 7 419,53
грн. - пеню за несвоєчасне повернення
процентів, а разом 69 736 (шістдесят
дев'ять тисяч сімсот тридцять шість)
гривень 22 копійки заборгованості за
кредитним договором №R1В від
15.03.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1, на користь публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
(МФО 321767, ідентифікаційний код 14359319) 697
(шістсот дев'яносто сім) гривень 36
копійок витрат по сплаті позивачем
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя

І.Й. Наумова