Єдиний унікальний номер 205/6700/13-ц
Справа № 2/205/304/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Черновол О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя
особа Ленінський РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, про
звернення стягнення на майно,
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» 06 серпня 2013 року
звернулося до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
ОСОБА_1, третя особа Ленінський РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, про
звернення стягнення на майно,
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку. Позивач у своєму позові
посилався на те, що 02 квітня 2008 року між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, згідно умов якого
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 35200 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,48 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 02 квітня 2028 року, а
відповідач зобов'язався кошти
прийняти, належним чином їх
використовувати та повернути у строк
та на умовах, передбачених договором. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 02 квітня 2008 року
між позивачем та відповідачем було
укладено договір застави майнових
прав, згідно умов якого відповідач
передав в іпотеку нерухоме майно, а
саме: квартиру АДРЕСА_1. Разом з тим,
відповідач свої зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати процентів
не виконав, що призвело до виникнення
заборгованості, розмір якої станом на 15
липня 2013 року склав 301175,66 грн.

Позивач у своєму позові просив суд
звернути стягнення на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем; виселити відповідача
та інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного
обліку у Ленінському РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС УМВС України в
Дніпропетровській області.

У своїй заяві до суду представник
позивача просив справу розглядати за
його відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України
через оголошення у пресі. Про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Письмових заяв від нього не надходило.

Представник Ленінського РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС УМВС України в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив. Письмових заяв
не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Підставою звернення позивача до суду є
захист права сторони за майновим
правовідношенням, що виникло в силу
укладеного кредитного договору, на
вимогу дострокового повернення
грошових коштів у зв'язку із порушенням
його виконання.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані та добуті докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого відповідно до
Статуту є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 48), та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ DNНDGB, згідно умов якого позивач
надав відповідачу кредит у розмірі 35200
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,48 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом на строк з 02 квітня 2008 року по
02 квітня 2028 року, а відповідач
зобов'язався кошти прийняти, належним
чином їх використовувати та повернути
у строк та на умовах, передбачених
договором і графіком погашення кредиту
(а.с. 20-24, 25-28, 29).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 02 квітня 2008 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого відповідно до
Статуту є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 48), та
ОСОБА_1 було укладено договір застави
майнових прав № DNНDGB. Відповідно
до умов зазначеного договору ОСОБА_1
передав в іпотеку нерухоме майно, а
саме: квартиру загальною площею 32,38
кв.м., житловою площею 17,81 кв.м.,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
31-32).

Відповідачем порушуються взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів, внаслідок чого
станом на 15 липня 2013 року виникла
заборгованість у розмірі 37694,08 доларів
США, що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 15
липня 2013 року становить 301175,66 грн., яка
складається з:

- 32832,28 доларів США -
заборгованість за кредитом;

- 2872,65 доларів США - заборгованість
по процентам за користування кредитом;

- 26,13 доларів США - заборгованість
по комісії за користування кредитом;

- 138,26 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

- 31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина);

- 1793,47 доларів США - штраф
(процентна складова) (а.с. 8-13, 14).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивачем 27 травня 2013 року було
направлено ОСОБА_1 вимогу про
повернення заборгованості за
кредитним договором та добровільне
звільнення квартири, що є предметом
іпотеки (а.с. 15-16), про що свідчить реєстр
поштових відправлень (а.с. 17-18), але до
цього часу заборгованість за кредитним
договором сплачено не було.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Таким чином, оскільки відповідач
порушив умови кредитного договору,
добровільно не сплатив заборгованість
за кредитним договором, забезпеченим
заставою, суд вважає за необхідне
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленої ч.1 ст.
38 цього Закону, яка передбачає право
Іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі - покупцеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне встановити спосіб
реалізації предмета іпотеки, а саме:
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом його продажу.

Згідно довідки ОСББ «Петровка 45» від 23
січня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 84).

Відповідно до положень ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України,
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд, за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Відповідно до ст. ст. 3, 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства реєструють своє місце
проживання. Реєстрація місця
проживання - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесенням цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу. Оскільки
реєстрація фіксує офіційне місце
проживання особи, за якою особа має
право проживати, на неї надсилаються
усі офіційні документи.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється на підставі
остаточного рішення суду про
позбавлення права власності або права
користування житловим приміщенням.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» підлягають частковому
задоволенню.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних з вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд вважає, що з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір у розмірі 3126,46
грн.: 3011,76 грн. + 114,70 грн. = 3126,46 грн. (а.с. 55,
56).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 15-16, 525-526, 610, 612, 629, 1050, 1054 Цивільного
кодексу України, ст. 109 Житлового
кодексу України, ст. 2 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»,
ст. ст. 33, 38-40 Закону України «Про
іпотеку», ст. ст. 3, 6-7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», ст.
ст. 10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя
особа Ленінський РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, про
звернення стягнення на майно,
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором №
DNНDGB від 02 квітня 2008 року станом на
15 липня 2013 року в розмірі 37694,08 доларів
США, що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 15
липня 2013 року становить 301175,66 грн., яка
складається з:

- 32832,28 доларів США -
заборгованість за кредитом;

- 2872,65 доларів США - заборгованість
по процентам за користування кредитом;

- 26,13 доларів США - заборгованість
по комісії за користування кредитом;

- 138,26 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

- 31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина);

- 1793,47 доларів США - штраф
(процентна складова)

звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру загальною площею 32,38
кв.м., житловою площею 17,81 кв.м.,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, ) з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо корегування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування з можливістю
здійснення Публічним акціонерним
товариством Комерційного банку
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Виселити ОСОБА_1 з квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 зі
зняттям ОСОБА_1 з реєстраційного обліку
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір у сумі 3126,46 грн. (три тисячі сто
двадцять шість гривень сорок шість
копійок).

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Залімська