Справа № 357/2433/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 квітня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи втратившею право користування
житловим приміщенням;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 надав до
суду позовну заяву до ОСОБА_2 про
визнання особи втратившею право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що
відповідачка після розірвання шлюбу,
не проживає в спірному житловому
приміщенні, не сплачує комунальні
послуги, її речей в цьому приміщенні
не має. Квартира АДРЕСА_1 належить
позивачу на праві власності, а саме
підставі рішення Білоцерківського
міськрайонного суду, договору
дарування та свідоцтва про право на
спадщину за заповітом. Посилаючись на
те, що відповідачка вибула на інше
постійне місце проживання, фактично
квартирою не користується, залишається
зареєстрованою в цьому приміщенні,
хоч не є членом сім»ї власника, чим
перешкоджає власнику по користуванню
своїм майном, а тому, просив суд
визнати відповідача такою, що втратила
право користування спірним житловим
приміщенням.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в
судове засідання не з"явилася, хоч про
час і місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, згідно
ст..74 ЦПК України.

Заслухавши пояснення
позивача в судовому засіданні, покази
свідка, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення, а по справі може бути
постановлено заочне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності позивачу ОСОБА_1 на підставі
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду від 28.11.2001р., згідно
з яким за ОСОБА_1 визнано право
власності на 24/100 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1. Також, згідно з
договором дарування від 17.04.1993р. ОСОБА_1
подаровано 4/100 частини цього будинку. А
згідно з свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом від 16.01.1981 р.
ОСОБА_1 належить 1/ 4 частина житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Згідно з технічним паспортом на
житловий будинок по АДРЕСА_1, ОСОБА_1 є
власником 53/100 частини житлового
будинку, а 47/100 належить співвласнику
ОСОБА_4

Дані обставини підтверджуються
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 20.04.2012р.

Крім цього, позивачем до суду
надані письмові докази тих обставин, що
шлюб між сторонами був розірваний
17.11.2000року, але відповідачка залишилася
зареєстрованою в будинку позивача, що
підтверджується будинковою книгою та
повідомленням ГУДМС України в м. Києві
та Київській області.

Згідно з показами свідка -
ОСОБА_5 - відповідачка є його матір»ю,
яка виїхала на постійне місце
проживання до РФ, там одружена і має
постійне місце проживання.

Відповідно до довідки форма -3
від 02.10.2013р., виданої КП Білоцерківської
міської ради ЖЕК-1 в квартирі АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності ОСОБА_1,
зареєстрована бувший член сім»ї ОСОБА_2
та син ОСОБА_5

Також, згідно з актом
встановлення факту не проживання від
02.04.2014р. складеного з участю мешканців
будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_9, АДРЕСА_5 -ОСОБА_7
по АДРЕСА_3 - відповідачка ОСОБА_2 не
проживає, особистих речей її в цій
квартирі не має.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Суд
вважає, що в судовому засіданні надані
докази порушення прав власника житла
тим, що відповідач, хоч і не проживає в
спірному житловому приміщенні, але
залишається зареєстрованою в ньому, не
сплачує житлово-комунальних послуг, а
тому підлягає, на думку суду, визнанню
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням в цьому будинку

Керуючись ст.ст. 15,60,
212-215, 223,224 ЦПК України, ст. 391 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя Г. О. Подрєзова