АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
20 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів:
Пікуль А.А., Соколової В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03 січня 2014 року про
скасування заходів забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
пошкодження квартири та майна в
В провадженні Шевченківського
районного суду м. Києва перебувала
цивільна справа №2-290/2011 за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
пошкодження квартири та майна в
Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 03.04.2003 року вжито
заходи забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно
відповідача, яке складається з квартир
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 та
заборони проведення будівельних робіт
відповідачем ОСОБА_3 у зазначених
квартирах, до закінчення розгляду
справи.
Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від
27.05.2003 апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено частково. Виключено з
ухвали Шевченківського районного суду
м.Києва від 03.04.2003 заборону на
проведення ремонту квартир НОМЕР_1 і
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. В решті ухвалу
У грудні 2013 року ОСОБА_3 через свого
представника звернувся до суду із
заявою про скасування заходів
забезпечення позову.
Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 січня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про скасування заходів
забезпечення позову задоволено.
Скасовано заходи забезпечення позову,
встановлені ухвалою Шевченківського
районного суду м. Києва від 03.04.2003 року,
а саме накладення арешту на майно
відповідача, яке складається з квартир
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1.
№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/3502/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Гриньковська Н.Ю.Доповідач
у суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О. Не погодившись із такою
ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій посилається на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, просила скасувати
ухвалу суду першої інстанції. Зазначає,
що задовольняючи заяву відповідача
судом першої інстанції не взято до
уваги те, що всі будівельні роботи в
квартирах відповідач проводив
самовільно, з грубим порушенням норм
чинного законодавства, без будь-якої
дозвільної документації. Крім цього, на
момент розгляду заяви існує відкрите
провадження в Шевченківському
районному суді м. Києва за позовом КП
УЖГ Шевченківського району м. Києва до
ОСОБА_3 про поновлення первинного
планування квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, балкону в квартирі НОМЕР_2,
звільнення самочинно приєднаного
коридору до квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2.
Також апелянтом зазначається про те, що
на момент розгляду заяви та подання
апеляційної скарги між сторонами
існують невирішені питання щодо
неправомірного переобладнання
належних відповідачу квартир, які
вирішуються в судовому порядку.
В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим колегія суддів вважала за
можливе розглядати справу у їх
відсутності відповідно до вимог ч.2
Заслухавши доповідь судді-доповідача,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.
Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про
скасування заходів забезпечення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що рішення у справі №2-290/11
виконано у повному обсязі, а тому
заходи забезпечення позову підлягають
Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.
Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 20.08.2012р., залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва
від 21.11.2012р., частково задоволено позов
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої внаслідок
пошкодження квартири та майна в
результаті пожежі. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 270 685,67 грн. та 8 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а також,
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
суму у розмірі 25 033,92грн. та 2 000,00грн. на
відшкодування моральної шкоди. В решті
позовних вимог відмовлено.

Представником позивача ОСОБА_10 було
отримано виконавчий лист по справі
№2/2610/112/2012 (т.5, а.с.72).

06.02.2013р. постановою державного
виконавця було відкрито виконавче
провадження ВП №36377971 за виконавчим
листом №2-290/11 за виконавчим листом
№2-290/11 про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 278
685, 67 грн.

Постановою державного виконавця
від 13.11.2013 року звільнено з під арешту
майно, належне боржникові ОСОБА_3, у
зв'язку з виконанням виконавчого
документу у повному обсязі (т.5, а.с.155).

З наявних в матеріалах справи
доказів, а саме платіжного доручення №1
від 07.11.2013р. вбачається, що ОСОБА_3
сплатив на користь ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві 305 719, 59
грн. в якості погашення боргу за ВП 36378153
та ВП36377971 (т.5, а.с. 157).

Відповідно до вимог п.3 ст.154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу.

Згідно положень ст. 10 Постанови
Пленуму Верховного суду України N 9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті.

Скасовуючи заходи забезпечення позову,
суд першої інстанції правильно виходив
з положень зазначеної норми закону та
тієї обставини, що на даний момент
відсутні підстави для забезпечення
позову, оскільки рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20.08.2012 року виконано.

Посилання апелянта на те, що
постановленою ухвалою про скасування
заходів забезпечення позову
порушуються його права, оскільки між
сторонами є інші спори, які
розглядаються судами, є
безпідставними, оскільки заходи до
забезпечення позову вживались у даній
справі та не пов'язуються з наявністю
інших спорів.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
ухвалу без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для її зміни або скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 03 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Соколова