Справа № 202/839/14-ц
Провадження № 2/202/2180/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 лютого 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючої судді - Слюсар
Л.П.

при секретарі - Фісун
К.П..

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, в позовній заяві і у
судовому засіданні позивачка
посилався на те, що 22 червня 2007 року був
зареєстрований шлюб з відповідачем. В
шлюбі народилася діти ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Разом з відповідачем проживали однією
сім'єю до 2010 року, після чого подружні
відносини між ними припинилися.
Основна причина розпаду сім'ї це
різниця характерів, відсутність між
ним та відповідачем взаєморозуміння і
довіри, розходження поглядів на
сімейні відносини та сімейні обов'язки
з ведення спільного господарства та
виховання дітей, втрата почуттів
взаємної любові та поваги. Спір про
місце проживання дітей відсутній, діти
проживають з позивачкою. Спору про
поділ майна не має. Просила шлюб
розірвати.

Відповідач в судове засідання з'явився.
Позовні вимоги визнав. Вказав, що
дійсно сім'я розпалася у 2010 році.
Примирення між ними неможливе. Спору
щодо спільного майна не має. Не
заперечує, що діти після розірвання
шлюбу будуть проживати з позивачкою.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку встановленому ст. 174
цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦК України у разі
визнання відповідачем позову суду за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що між сторонами 22 червня 2007 року в
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 532, був зареєстрований шлюб. В
шлюбі народилися діти ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що сторони
проживають окремо, спільне
господарство не ведеться, примирення
не можливе. Спір щодо місця проживання
дітей відсутній. Позивачкою подано до
суду окремий позов щодо стягнення
аліментів з відповідача на утримання
малолітніх дітей. Спір щодо розділу
майна відсутній.

Причиною розпаду сім'ї є різниця
характерів, відсутність між ним та
відповідачкою взаєморозуміння і
довіри, розходження поглядів на
сімейні відносини та сімейні обов'язки
з ведення спільного господарства та
виховання дітей, втрата почуттів
взаємної любові та поваги.

При постановленні рішення, суд
враховує те, що сторони наполягали на
розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні
відносини припинені, а тому приходить
до висновку про те, що сім'я сторін
розпалася остаточно та відновлена бути
не може.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
сплачений позивачем судовий збір,
підлягає стягненню з відповідача на
його користь.

Керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 57,88, 130, 174, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрований 22 червня 2007 року в
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 532, які мають малолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу
не змінювати.

Стягнути із ОСОБА_2 (зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1; проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Л.П. Слюсар