РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/870/14-ц

пр. № 2/759/1870/14

18 лютого 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -

Чалої А.П.,

при секретарі -

Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на ті обставини, що
перебуває в шлюбі з відповідачем з
21.09.1991р., від даного шлюбу мають
повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає з матір*ю,
спільне життя не склалося, виявилось,
що вони є люди з різними характерами та
поглядами на життя, що призвело до
погіршення відносин між ними та
фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з
чим вони з листопада 2013р. не
підтримують шлюбних стосунків, не
ведуть спільного господарства, мають
окремий бюджет та проживають окремо,
оскільки вони остаточно втратили
почуття любові і поваги один до одного,
просила задовольнити позов на підставі
ст.ст. 110, 112 СК України.

В судовому засіданні
позивачка позовні вимоги підтримала,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, а також на те, що
примирення між ними не можливо і шлюб
тривалий час фактично існує формально.

Відповідач позов визнав,
примирення вважав не можливим та
просив шлюб розірвати, а також вказав,
що шлюбні стосунки вони не підтримують
і мають окремий бюджет з 06.11.2013р.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає необхідним задовольнити позов,
виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 перебувають в шлюбі з 21.09.1991р.
(а.с. 6 - копія свідоцтва про укладення
шлюбу).

Від шлюбу сторони мають
повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7 - копія свідоцтва про
народження), який проживає з матір*ю.

Подружнє життя сторін не
склалося, в сім*ї тривалий час виникали
різного роду непорозуміння і сварки у
зв*язку з різними питаннями сімейного
життя, виявилось, що вони є люди з
різними характерами та поглядами на
життя, що призвело до погіршення
відносин між ними та фактичного
припинення шлюбу, у зв*язку з чим вони з
листопада 2013р., як вказує позивачка і,
як вказує відповідач, з 06.11.2013р., не
підтримують шлюбних стосунків, не
ведуть спільного господарства, мають
окремий бюджет і проживають окремо,
примирення сторони вважали не
можливим, оскільки остаточно втратили
почуття любові і поваги один до одного.

Питання щодо поділу спільного
майна сторони будуть вирішувати в
подальшому.

Дитина залишиться проживати з
матір*ю.

За таких обставин суд вважає, що
причини, які спонукали сторони на
розірвання шлюбу, є обгрунтованими,
подальше збереження сім*ї є неможливим,
а тому позов про розірвання шлюбу
підлягає задоволенню.

Позивачка виявила бажання після
розлучення залишити собі шлюбне
прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст.
10, 11, 57-60, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21
вересня 1991 року в Залізничному
районному відділі ЗАГС м.Львова між
ОСОБА_2 і ОСОБА_1, про що зроблено
актовий запис №412, - розірвати.

ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище
«ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя: