УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву представника
ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики,

встановив:

В провадженні Дніпровського
районного суду м. Києва знаходиться
вищезазначена справа. 25.01.2014 року за
вмотивованою заявою представника
позивача про забезпечення позову була
постановлена ухвала про накладення
арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz»,
2001 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_1, відповідачу по справі.

До суду звернувся представник
відповідача з заявою про скасування
заходів забезпечення позову та зняття
арешту з вказаного автомобіля. Свою
заяву обґрунтував тим, що позивачем не
надано жодних доказів на підтвердження
своїх вимог щодо накладення арешту; не
надав жодних доказів на підтвердження
того, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; не надав доказів про
підтвердження вартості автомобіля.
Крім того, відповідач є добропорядною
громадянкою України, яка добросовісно
виконує свої обов'язки. При цьому,
відповідач вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки
жодних договорів та розписок із
позивачем не підписувала, коштів від
позивача не отримувала, а тому і
підстав для забезпечення позову
відповідно немає. Вважає, що накладення
заборони розпоряджатися чи обмеження у
користуванні відповідачем автомобілем
може спричинити шкоду відповідачеві,
так як право власності є непорушним.
Законом «Про виконавче провадження»
встановлено, що під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. На підтвердження
обґрунтованості своєї заяви надав
ухвали Апеляційного суду м. Києва.

Перевіривши матеріали цивільної
справи, суд приходить до висновку, що
заява представника відповідача не
підлягає задоволенню, оскільки є
безпідставною та необґрунтованою.

Відповідно до законодавства
України позивач наділений правом на
звернення до суду зі заявою про
забезпечення його позовних вимог.
Заява позивача щодо забезпечення
позову була уважно розглянута судом, та
прийнято відповідне вмотивоване
рішення. Не визнання позовних вимог
відповідачем не є підставою для
скасування забезпечення позову, а є
предметом спору, який розглядає в суді,
де сторони у справі надають свої докази
та обґрунтування, на підставі яких суд
приймає відповідне рішення.

Безпідставним є посилання і на Закон
України «Про виконавче провадження»,
оскільки у даній справі рішення ще не
приймалося, і до виконавчої служби на
виконання не передавалося. Не
приймається до уваги і те, що
накладення арешту обмежує права
користування власника автомобіля, який
може бути опечатаним, вилученим,
переданий на зберігання іншим особам,
оскільки, забезпечення позову шляхом
накладення арешту жодним чином не
порушує право користування власника
майна, а лише на певний час обмежує
право власника автомобіля на його
відчуження іншим особам.

Як і не надано представником
відповідача доказів того, що вартість
автомобіля відповідача перевищує
розмір позовних вимог, який становить 92
593,25 грн.

Суд не приймає до уваги і
посилання на практику Апеляційного
суду м. Києва, взяту з Єдиного
державного реєстру судових рішень,
оскільки на території України не діє
прецедентне право, і обов'язковими до
застосування є лише рішення Верховного
суду України в силу ст. 360-7 ЦПК України.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
праві, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 151, 154, 293, 294 ЦПК України,
суд -

ухвалив:

Відмовити представнику
відповідача в задоволенні заяви про
скасування заходів забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя: