Справа № 132/4620/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17.02.2014 Калинівський
районний суд Вінницької області

в складі головуючого: судді
Янків Т.П.,

при секретарі
Гордієнко А.М.,

за участю прокурора
Шиманської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, служби у справах
дітей Калинівської районної державної
адміністрації Вінницької області) про
позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою, в якій вказує, що
відповідачка по справі ОСОБА_2
являється матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Так, на
теперішній час сторони розірвали
подружні відносини, проживають окремо,
при цьому відповідачка ніяким чином не
цікавиться життям дітей, не надає
жодних коштів на їх утримання, не дбає
про духовний світ та інтелектуальний
розвиток, тобто ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків. Зазначені обставини стали
підставою для звернення до суду.

Прокурор прокуратури Калинівського
району Шиманська В.В., яка вступила до
розгляду справи згідно письмової
заяви, що відповідає вимогам ст. 36-1
Закону України «Про прокуратуру» (а.с.
36), в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, просить позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 щодо її сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки відповідачка
жодним чином не виконує своїх
батьківських обов'язків по відношенню
до даних дітей.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав та просить
задовольнити їх на підставі доказів,
наявних у матеріалах справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явилась із невідомих суду
причин, хоча про дату розгляду справи
повідомлялась належним чином шляхом
публікації оголошення про виклик в
судове засідання в газеті «Урядовий
кур'єр», випуск №18 від 30.01.2013 року (а.с.
45).

Згідно п. 1 ч. 9 ст. 74 ЦПК України
відповідач, зареєстроване місце
проживання (перебування),
місцезнаходження чи місце роботи якого
невідоме, викликається в суд через
оголошення в пресі.

За вказаних обставин суд на підставі ч.4
ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України визнав
можливим провести заочний розгляд
справи та ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог Варчук В.В.,
який діє на підставі довіреності (а.с.
38), в судовому засіданні позовні вимоги,
заявлені позивачем, підтримав, вважає
за доцільне позбавити батьківських
прав ОСОБА_2 щодо її сина ОСОБА_3 та
дочки ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вивчивши матеріали по
справі в їх сукупності, суд вважає за
доцільне позовні вимоги задовольнити з
наступних підстав. Так, в судовому
засіданні з достовірністю встановлено,
що батьками неповнолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно свідоцтв про
народження останніх (а.с. 9-10) записано
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. 16.10.2007 року шлюб
сторін розірвано (а.с. 8).

Мати дітей ОСОБА_2 зневажливим чином
ставиться до своїх батьківських
обов'язків по відношенню до дітей
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, так, не здійснює
догляд за ними, не займається їх
вихованням та матеріальним утриманням,
не дбає про духовний світ та не
спілкується з дітьми.

Має заборгованість по сплаті
аліментів, яка станом на 01.04.2012 р.
становить 13675,80 грн. (згідно
довідки-розрахунку (а.с. 20).

Внаслідок цього неповнолітні ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 проживають разом із батьком
ОСОБА_1 в будинку його матері ОСОБА_10 в
АДРЕСА_1, що підтверджується актами
обстеження житлово-побутових умов
проживання дитини від 23.09.2013 р. (а.с. ), в
даних документах вказано, що діти
проживають із батьком та бабусею,
останні відповідально ставляться до їх
виховання, у сільській громаді сім'я
характеризується позитивними
якостями.

Згідно характеристик з місця навчання
дітей, також підтверджено той факт, що
вихованням останніх займаються бабуся
та батько (а.с. ).

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судовому
засіданні показали, що мати дітей
ОСОБА_2 залишила дітей, не дбає про них,
вихованням та утриманням останніх
займається батько та бабуся, протягом
останніх 5-6 років не навідувалась до
дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Вони повинні піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток. Батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.

Окрім того, відповідно до п.16
Постанови Пленуму Верховного суду
України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкуються з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Конвенція про права дитини, виходячи із
рівності прав матері та батька, у
пункті 1 статті 9 проголосила правило,
за яким дитина не повинна розлучатися з
батьками в супереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в найкращих
інтересах дитини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК
України ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

При винесені рішення суд
керується п.2 ч.1 ст. 164 СК України,
відповідно до якої мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування про неї.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155
Сімейного кодексу України ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них відповідальності, встановленої
законом.

При винесені рішення суд
керується ст. 164 Сімейного кодексу
України, відповідно до якої один з
батьків може бути позбавлений
батьківських прав на дитину, якщо він
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3
Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх
діях щодо дітей першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченні інтересів дитини.
Зокрема, передбачено, що дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживаються всі
відповідні й адміністративні заходи.

На підставі ч.1 ст. 169 Сімейного
кодексу України мати, батько,
позбавлені батьківських прав, мають
право на звернення до суду з позовом
про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 150, 155 СК України, п.16 Постанови
Пленуму Верховного суду України №3 від
30.03.2007 р. "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав", ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_2
батьківських прав щодо її сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН:НОМЕР_1 судовий збір в сумі 229,40 грн.
на користь ОСОБА_1.

Повний текст рішення виготовлено 18.02.2014
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: