Справа № 489/9140/13-ц
Номер провадження 2/489/112/14
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права проживання та користування
часткою житлового будинку,

встановив

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
мотивуючи свої вимоги тим, що з моменту
свого народження, з грудня 1960 року,
зареєстрований та постійно проживає у
будинку АДРЕСА_1. Будинок належав його
батькам: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 У 1968 році
батьки розірвали шлюб та у судовому
порядку розділили майно.

За рішенням Народного суду Заводського
району м. Миколаєва від 06.09.1968 спірний
будинок було розділено на частки між
його батьками, матері - ОСОБА_4 належало
48/100, а батькові - ОСОБА_5 - 52/100.

Після смерті матері, його сестра ОСОБА_6
прийняла у спадщину 48/100 часток
спірного будинку і він проти цього не
заперечував, так як він постійно
проживав, утримував та користувався
іншою половиною будинку, що належала
його батькові.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відповідачі
успадкували спірну частку будинку і
намагаються висилити його з спірного
будинку.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд визнати за ним право на
проживання та користування 52/100
частками житлового будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов, просив його задовольнити.

Представник позивач в судовому
засіданні позов підтримав, посилаючись
на обставини викладені в позові, просив
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнала, в судове засідання
18.04.2014 не з"явилася.

Представник відповідачів ОСОБА_7 позов
не визнав, вказав, що таким чином
обмежується право власності
відповідачів, захист якого
гарантується Конституцією України.

Вислухавши пояснення сторін, покази
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 3, 5 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

На підставі рішення Народного суду
Заводського району м. Миколаєва від
06.09.1968, ОСОБА_5 у власність виділено 52/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1,
ОСОБА_4 - 48/100 часток (а. с. 5).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками позивача
ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

Як встановлено судом, на теперішній час
власниками житлового будинку АДРЕСА_1
є: відповідач ОСОБА_3 - 260/600 часток та
відповідач ОСОБА_2 - 52/600 часток, а також
ОСОБА_6, якій належить 48/100 часток.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 мешкає та зареєстрований у
виділеній його батькові ОСОБА_5 частині
будинку з 25.05.1981 (а. с. 7).

Як зазначає позивач у своєму позові,
він був зареєстрований та постійно
проживав у частині будинку АДРЕСА_1, яка
належала його батькові ОСОБА_5, як член
сім'ї власника та проживає, утримує і
користується нею по теперішній час,
однак тепер відповідачі намагаються
висилити його з будинку.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів
сім'ї власника будинку (квартири)
належать особи, зазначені в частині
другій статті 64 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів
сім'ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки.

Члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням (ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР).

Відповідно до приписів п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового Кодексу
України" від 12.04.1985 року № 2, суд,
вирішуючи спори про право користування
жилим приміщенням, осіб які туди
вселились, повинен з'ясувати, чи
дотриманий порядок при їх вселенні, чи
була письмова згода на це членів сім'ї
наймача, чи зареєстровані вони в даному
житловому приміщенні, чи було це
приміщення постійним їх місцем
проживання, тривалість часу їх
проживання, тощо.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 24.03.2014
фактично встановлено, що перехід права
власності до іншої особи не є підставою
для припинення права користування
житловим приміщенням особами, які
вселилися з дозволу попереднього
власника або членами його сім"ї. В
задоволенні вимог про виселення ОСОБА_1
було відмовлено.

Оскільки позивач вселився в спірну
частину житлового будинку, як член
сім'ї колишнього власника цієї частини
житлового будинку, яким був його батько
- ОСОБА_5, зареєстрований в будинку з
25.05.1981 і постійно проживає в
зазначеному житловому приміщенні з
моменту своєї реєстрації, користується
зазначеним житловим приміщенням та
утримує його, суд вважає, що його
позовні вимоги про визнання за ним
права проживання та користування
часткою житлового будинку підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору, що були
понесені позивачем у справі і
документально підтверджені по 57,3 грн. з
кожного.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права проживання та
користування часткою житлового
будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право проживання та
користування часткою 52/100 житлового
будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 57,3 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 57,3 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв