Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Кулик В.Б.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 333/9726/13
Справа № 22ц-778/1654/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 19.02.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 законного
представника малолітніх ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, орган опіки та піклування
районної адміністрації по
Комунарському району Запорізької
міської ради про усунення перешкод у
користуванні власності шляхом
визнання особи як такою що втратила
право користування житловим
приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 матері
малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті
особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
власності шляхом визнання особи як
такою що втратила право користування
житловим приміщенням, стверджуючи на
тому, що він є власником квартири
АДРЕСА_1. У зазначеному житловому
приміщенні мешкають треті особи - його
дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6. Окрім
того, до 20.11.2013 року, в квартирі проживав
та був зареєстрований його син - третя
особа ОСОБА_7, за клопотанням якого у
житловому приміщенні були
зареєстровані його діти ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання
фактичних шлюбних стосунків з ОСОБА_2,
син створив нову сім"ю та виїхав на нове
місце проживання, однак діти
зберігають реєстрацію за спірною
адресою. У зв'язку з припиненням
сімейних відносин з колишніми членами
сім"ї, покликав суд визнати
відповідачів як такими що втратили
право користування житловою площею у
житловому будинку.

Рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 19.02.2014 року позовні
вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі позивач просив
скасувати судове рішення як не
обґрунтоване, оскільки, на його думку,
суд не правильно встановив обставини
справи та неправильно застосував норми
матеріального закону.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
судової палаті з цивільних справ
апеляційного суду дійшла до висновку,
що скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної
інстанції скасовує рішення суду першої
інстанції і ухвалює нове рішення в
зв'язку з невідповідністю висновків
суду обставинам справи та
неправильного застосування норм
матеріального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
батьком ОСОБА_7.

ОСОБА_7 мав з ОСОБА_2 фактичні шлюбні
стосунки, а малолітні
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є їх доньками (а.с.13.14).

Із матеріалів справи видно, що позивач
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1
(а.с.16, 17,18).

У зазначеному житловому приміщенні, на
цей час, проживають - треті особи ОСОБА_5
(дружина позивача) та ОСОБА_6 (онук
позивача).

За спірною адресою зареєстровані:
позивач, його дружина, ОСОБА_6 та
малолітні діти: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.10).

Способи захисту права власності
передбачені нормами ст. ст.16,386,391 ЦК
України

Згідно зі ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Нормами ст.386,391,392 ЦК обумовлено, що
власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці
порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному власником. За
згодою власника член його сім"ї вправі
вселяти в займане ним приміщення інших
членів сім"ї (ч.1,2 ст.156 ЖК).

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.

Норми ст.64 ЖК встановлюють, що до членів
сім'ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

У розумінні наведених норм, у цій
справі власником є позивач, а його син
ОСОБА_7 (батько дітей) на час реєстрації
відповідачів був наймачем.

ОСОБА_7 припинив право користування
спірною квартирою та скасував
реєстрацію місця проживання за спірною
адресою. Він разом з новою сім"єю
проживає в іншому місці.

Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє права членів сім"ї наймача
користування займаним приміщенням. (ч.4
ст.156 ЖК).

Однак, із змісту згаданих норм слідує,
що право користування житловим
приміщенням зберігається тільки за
колишніми членами сім"ї власника, а
отже лише за батьком дітей.

В такому разі, діти не можуть
користуватись тими ж правами, які
надаються членам сім"ї наймача.

Як висновок, виникнення права членів
сім'ї наймача власника будинку
(квартири) на користування цим будинком
та обсяг цих прав залежить від
виникнення у наймача права
користування цією житловою площею, а
відтак - припинення права користування
наймача будинком (квартирою) припиняє
право членів його сім'ї на користування
цим приміщенням.

У зв'язку з цим, права членів сім'ї
наймача власника житлового приміщення
є похідними від прав самого наймача.

Правові норми ч.2 ст.405 ЦК передбачають,
що саме власник визначає житлове
приміщення, яке мають зайняти члени
сім"ї.

В судовому засіданні не встановлено, що
на час вселення між ОСОБА_1, як
власником квартири та батьками дітей
були домовленості щодо заняття
приміщень для проживання.

Із пояснень сторони відповідача суд
встановив, що до житлового приміщення
позивача діти ніколи не всилялись. З
часу народження проживають в квартирі
належній матері.

Окрім того, суд наголошує, що в силу ст.29
ч.4 ЦК місцем проживання фізичної особи,
яка не досягла 10 років, є місце
проживання її батьків або одного з них,
з ким вона проживає.

Статтею 4 СК передбачено право на сім'ю,
тобто бути її членом.

У статті 3 Сімейного кодексу
розкривається поняття сім'ї. В ній,
зокрема зазначено, що сім'я є первинним
та основним осередком суспільства.
Сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Кожна особа має право на повагу до
свого сімейного життя.

Принципом 6 Декларації прав дитини,
прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, яким проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона має, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Сімейне право закріплює в
обов'язковому порядку, що місце
проживання дитини визначається тільки
виходячи з її інтересів.

Спостерігається, що натепер, діти
проживають разом з матір"ю - ОСОБА_2.

ОСОБА_2 разом з чоловіком та доньками
проживає у належній їй 3-и кімнатній
квартирі АДРЕСА_2 де має реєстрацію
місця проживання. Дівчатка не
користуються спірним житловим
приміщенням, будь-яких витрат на
утримання житла їх представники не
несуть (а.с.56,58,60).

З огляду на положення ст.156 ЖК України з
урахуванням норм ст.405 ЦК України,
малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратили
право користування спірним житловим
приміщенням.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного
рішення дають підстави для висновку, що
судом першої інстанції при розгляді
справи допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Керуючись ст.307,309,313,314316,317 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 19.02.2014 року у цій справі
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 як такими що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати пов'язані з оплатою
судового збору у розмірі 351 грн. 20 коп..

Рішення судової колегії може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: Судді: