Справа № /222/1768/13-ц
Провадження № 2/222/54/2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
Володарський районний суд Донецької
області у складі:

Головуючого - судді
Подліпенця Є.О.,

при секретарі Темір
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду
з даним позовом з урахуванням уточнень
вказуючи, що з відповідачем перебувала
у зареєстрованому шлюбі, який уклали
20.12.1999 року. У шлюбі народилося
двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 02.11.2009 року
рішенням Володарського районного суду
шлюб між нею та відповідачем було
розірвано. Однак, після розірвання
шлюбу сімейні відносини між ними
налагодилися і вони стали проживати
однією родиною в АДРЕСА_1. Згодом,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_5,
але 03.06.2013 року сімейні
відносини припинилися, в зв'язку з чим
вона забрала дітей та на сьогоднішній
день проживає з ними за іншою адресою. З
моменту припинення сумісного
проживання відповідач аліментів на
утримання дітей не сплачує, ніякої
матеріальної допомоги не надає, в
вихованні дітей участі не приймає.
Інших дітей відповідач не має,
стягнення за виконавчими документами
не проводяться. Відповідач
працездатний, веде домашнє
господарство та отримує від нього
дохід. Просить стягнути з відповідача
на свою користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500 грн. з усіх
видів його заробітку щомісяця до
досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позов по вищезазначеним
підставам з урахуванням уточнених
позовних вимог підтримала у повному
обсязі та наполягала на його
задоволенні. Суду також пояснила, що
відповідач є рідним батьком її дітей -
доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які мешкають разом з нею
та знаходяться на її утриманні.
Відповідач сім'єю не цікавиться,
добровільно матеріальної допомоги на
утримання дітей не надає. Вона не
працює, оскільки перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, а тому потребує
матеріальної підтримки з боку
відповідача. Вважає, що відповідач може
надавати їй матеріальну допомогу на
утримання дитини - сина ОСОБА_5,
оскільки він веде домашнє господарство
та отримує від нього дохід. Крім цього
пояснила, що у 2009 році з відповідача на
її користь рішенням суду вже було
стягнуто аліменти на утримання їх
доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте
стягнення не відбулося, оскільки вона
забрала виконавчий лист з примусового
виконання з органів ДВС.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_7 в судовому
засіданні позов не визнали та
заперечували проти його задоволення.
Суду пояснили, що відповідач не має
можливості сплачувати аліменти на
утримання дитини сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки відповідач ніде
не працює, підприємцем не являється,
перебуває на обліку у центрі
зайнятості, проживає разом з матір'ю
похилого віку, яка потребує догляду.
Крім того, пояснив, що добровільно
надавав позивачці допомогу на
утримання дітей, але після рішення суду
про розподіл майна, він не має
можливості це робити, оскільки повинен
повернути позивачці за рішенням суду 40
000 грн. Вважає, що може сплачувати
аліменти щомісячно на утримання саме
трьох дітей в розмірі 50 % від своїх
доходів, а скільки це буде складати на
сина ОСОБА_5 пояснити не може.

Ознайомившись з позовною заявою,
вислухавши пояснення сторін,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, письмові докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного
Кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі, який рішенням
Володарського районного суду
Донецької області від 02.11.2009 року було
розірвано. На підставі свідоцтв про
народження, позивачка та відповідач є
батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно рішення Володарського
районного суду Донецької області від
13.05.2009 року з ОСОБА_2 стягнено на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітніх доньок ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходу), щомісячно до
повноліття дітей. Згідно довідки
Старченківської сільської ради
Володарського району Донецької
області від 15.07.2013 року за вих. № 434
ОСОБА_1 прописана та мешкала в АДРЕСА_1,
з 2010 року по теперішній час. Відповідно
до довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АБ № 089123 ОСОБА_2
станом на 23.12.2013 року фізичною
особою-підприємцем не значиться.
Згідно до довідки Володарського
районного центру зайнятості від 24.12.2013
року за вих. № 02-49/233 ОСОБА_2 перебуває на
обліку як безробітний в Володарському
РЦЗ з 23.12.2013 року.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно із ч.1 ст.184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

За таких обставин, розглядаючи
справу у межах заявлених позовних
вимог, на підставі наданих доказів
сторін, беручи до уваги майновий стан
сторін: позивачка не працює,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, діти мешкають разом з нею, що не
заперечується сторонами, відповідач не
працює, займається домашнім
господарством, від якого отримує дохід,
що також не заперечується сторонами,
суд вважає, що виходячи з принципів
розумності та справедливості, з
відповідача на користь позивачки
необхідно стягнути аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 500 грн. з усіх
видів його заробітку (доходу) щомісячно
до повноліття дитини.

Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК
України, враховуючи що позивачка при
зверненні до суду була звільнена від
сплати судового збору і позов
задоволено у повному обсязі, суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь держави суму судового збору в
розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215,
367 ЦПК України, ст.ст. 180-183 СК України,
суд ,-

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця с. Старченкове
Володарського району Донецької
області на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини: сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 500
(п'ятсот) гривень з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з 29.11.2013 року до повноліття
дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок

Рішення в частині стягнення
аліментів, у межах суми платежу за один
місяць - піддати негайному виконанню

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Володарський районний суд
Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через Володарський
районний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Донецької області
через Володарський районний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Є.О. Подліпенець.