________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/3500/13-ц
Провадження № 2/520/1072/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП
«Теплопостачання міста Одеси», про
стягнення допомоги на випадок
тимчасової втрати працездатності
внаслідок захворювання, стягнення
моральної шкоди, та цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до КП «Теплопостачання
міста Одеси», третя особа - Одеське
обласне відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, про встановлення
характеру трудових відносин,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до КП «Теплопостачання міста
Одеси» та просить встановити характер
трудових відношень позивачки та КП
«Теплопостачання м Одеси» як такі що
укладенні на визначений строк,
встановлений за погодженням сторін;
стягнути з КП «Теплопостачання м
Одеси» на користь позивачки допомогу
на випадок тимчасової втрати
працездатності внаслідок захворювання
за період з 09 вересня 2012 року по 19
лютого 2013 року в розмірі 14 389,95
(чотирнадцять тисяч триста вісімдесят
дев'ять, 95) гривень; та моральну шкоду в
розмірі 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч)
гривень.

Позивачка посилається на те, що з
20.02.2007 року по 19.02.2013 року працювала в КП
«Теплопостачання м.Одеси» на посаді
оператора котельної 3 розряду на
опалювальний період та рожем на літні
ремонтні періоди без жодного дня
перерви, що підтверджується відповідно
копією трудової книжки. В червні 2012
року, а саме 27.06.2012 року, позивачкою була
перенесена побутова травма та у
подальшому з 27.06.2012 року по 19.02.2013 року
позивачка знаходилась на лікарняному.
Відповідачем було сплачено лікарняні
лише за період з 27.06.2012 року по 09.09.2012
року. В сплаті лікарняних з 09.09.2012 року
по 19.02.2013 року позивачці було
відмовлено з посипанням на те що нібито
вона була прийнята на тимчасові роботи
та відповідно до інструкції по сплаті
лікарняних листів, тимчасовим
робітникам сплачується тільки за 75
календарних днів в році.

Позивачка вважає, що це є грубим
порушенням її законних прав та
охоронюваних інтересів та просить
позов задовольнити.

Представник відповідача КП
«Теплопостачання міста Одеси» позовні
вимоги не визнав, просив відмовити в
повному обсязі, оскільки позивачка є
тимчасовим працівником.

Вислухавши пояснення позивачки, її
представника, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що на підставі наказу № 128-К від 20.02.2007
року була прийнята на роботу
оператором котельної 3 розряду ЕРР №5.
(а.с.55)

Тимчасовими робітниками і
службовцями вважаються робітники і
службовці, прийняті на роботу на строк
до двох місяців, а також для заміщення
тимчасово відсутніх працівників, за
якими зберігається їхнє місце роботи
(посада), - до чотирьох місяців. Таке
визначення дає цій категорії
працівників Указ Президії Верховної
Ради СРСР від 24.09.74 р. №311-ІХ, що
продовжує діяти на території України.

Сезонними працівниками (точніше,
працівниками, зайнятими на сезонних
роботах) вважаються працівники, які
працюють на роботах, які внаслідок
природних і кліматичних умов
виконуються не цілий рік, а протягом
певного періоду (сезону), що не
перевищує шести місяців. Таке
визначення цим працівникам дає Указ
Президії Верховної Ради СРСР від 24.09.74
р. №310-ІХ «Про мови праці робітників і
службовців, зайнятих на сезонних
роботах». Також для того, щоб точніше
встановити, чи є працівник сезонним,
КМУ видав Постанову №278 від 28 березня
1997р. «Про затвердження Списку сезонних
робіт і сезонних галузей». Відповідно
до вказаного переліку сезонних робіт
робота оператора котельної не
відноситься до сезонних, хоч і
виконується протягом опалювального
сезону.

Укладання строкового трудового
договору передбачено пунктами 2 і 3
частини першої ст. 23 КЗпП України, якими
встановлено, що трудовий договір може
укладатись на визначений строк,
встановлений за погодженням сторін; на
час виконання певної роботи. Строковий
трудовий договір укладається у
випадку, коли трудові відносини не
можуть бути встановленні на
невизначений строк з урахуванням
характеру наступної роботи або умов її
виконання чи інтересів працівника, а
також в інших випадках, передбачених
законодавчими актами (ч.2 ст 23 КЗпП
України).

Аналогічна позиція, щодо того що
трудові відносини ОСОБА_1 з КП
«Теплопостачання м. Одеси» не мають
сезонний або тимчасовий характер, була
висловлена Територіальною Державною
інспекцією з питань праці в Одеській
області в листі від 21.02.2013 року та
виконавчою дирекцією Одеського
обласного відділення ФСС з ТВП в листі
від 12.03.2013 року.

Відповідно до ст. 255 КЗпП України види
матеріального забезпечення та
соціальних послуг за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням працівникам, а
в деяких випадках і членам їх сімей,
умови їх надання та розміри
визначаються законами України з
окремих видів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
іншими нормативно-правовими актами,
які містять норми щодо
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Правова основа соціального
страхування на випадок тимчасової
непрацездатності закріплена в Законі
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
обумовленими народженням і похованням"
від 18.01.2001 № 2240-ІІІ.

Підставами для виплати
застрахованим допомоги по тимчасовій
непрацездатності, серед іншого, є
тимчасова непрацездатність внаслідок
захворювання, що не належить до
категорії професійних, або травми, не
пов'язаної з нещасним випадком на
виробництві (при тимчасовій
непрацездатності, викликаній
професійним захворюванням чи нещасним
випадком на виробництві, допомога з
тимчасової непрацездатності
виплачується Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (підпункт "а" п. 1
частини першої ст. 21 Закону № 2240-ІІІ.

Допомога по тимчасовій
непрацездатності за перші п'ять днів
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми виплачується
власником за рахунок власних коштів. Із
шостого дня непрацездатності допомога
виплачується за рахунок коштів Фонду
до відновлення працездатності або до
-встановлення інвалідності (ст. 2 Закону
України "Про розмір внесків на деякі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування"). Звільнення
працівника з роботи в цей період не
позбавляє його права на одержання
допомоги до дня відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності.

Лише сезонним і тимчасовим працівникам
допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми виплачується
не більш як за 75 календарних днів
протягом календарного року.

Трудові відносини є нічим іншим як
строковим трудовим договором, оскільки
дія договору не обмежується конкретним
календарним періодом, а залежить від
часу закінчення виконання роботи.
Водночас звільнення працівника у
зв'язку із закінченням строку
трудового договору в період тимчасової
непрацездатності не позбавляє його
права на одержання допомоги по
тимчасовій непрацездатності, оскільки
відповідно до абз.2 ч.1 ст 4 Закону №
2240-ІІІ право на таку допомогу виникає з
настанням тимчасової непрацездатності
в період роботи, включаючи і день
звільнення. При цьому листок
непрацездатності оплачується не по
день звільнення, а в порядку,
встановленому ч.2 ст 35 Закону № 2240-ІІІ,
тобто за весь період хвороби до
відновлення працездатності або
встановлення медико- соціальною
експертною комісією інвалідності
незалежно від звільнення
застрахованої особи в період втрати
працездатності.

Кількість листків непрацездатності,
які підлягатимуть оплаті після
звільнення, має визначатися за
принципом, що вони видані за страховим
випадком, який настав у період роботи.
Якщо працівникові, котрий захворів у
період роботи, видано кілька листків
непрацездатності, де в заключному
висновку попереднього листка
непрацездатності зазначено «продовжує
хворіти», то всі вони вважаються
продовженням одного і того самого
страхового випадку і підлягають оплаті
незалежно від звільнення працівника.

Розмір допомоги по тимчасовій
непрацездатності диференціюється
залежно від тривалості страхового
стажу. Страховий стаж визначається як
період (сума періодів), протягом яких
особа підлягає обов'язковому
соціальному страхуванню у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності.
Допомога по тимчасовій
непрацездатності в розмірі 100
відсотків середньої заробітної плати
(доходу) призначається відповідно до
ст. 37 Закону № 2240-ІІІ особам, які мають
страховий стаж понад 8 років

Порядок обчислення середньої
заробітної плати (доходу) дня
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням встановлює
наступні правила розрахунку допомоги у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю,.

У розрахунковий період обчислення
середнього заробітку включається лише
період роботи на останньому місці
(підприємстві, установі, організації),
під час роботи на якому виник страховий
випадок.

За загальним правилом, розрахунковим
періодом є шість календарних місяців,
іцо передують місяцю, в якому настав
страховий випадок.

Середньоденний заробіток обчислюється
шляхом ділення підсумкового заробітку
за фактично відпрацьовані в
розрахунковому періоді дні на
кількість цих днів. Сума допомоги по
соціальному страхуванню визначається
шляхом множення середньоденної
(середньогодинної) середньої
заробітної плати на кількість робочих
днів (годин) в періоді тимчасової
непрацездатності.

Відповідно до довідки з Пенсійного
Фонду України від 25.10.2013 року заробітна
плата в останні шість місяців, що
передувала настанню страхового
випадку, складає: за грудень 2011 - 2614,49
грн., за січень 2012 - 2572,58 грн., лютий 2012 -
2516,71 грн., за березень - 2659,05 грн., квітень
- 2820,45 грн., травень - 2611,36 грн., червень -
2099,85 грн.

Сума допомоги за період з 09.09.2012р. по
19.02.2013р. складає 14 389,95 (чотирнадцять
тисяч триста вісімдесят дев'ять, 95)
гривень, та розраховується наступним
шляхом: підсумковий заробіток складає
17 894,49 грн.; загальна кількість робочих
днів складає 143 дн.; середньоденний
заробіток складає 125,13 грн. ;загальна
кількість робочих днів за період з
09.09.2012 по 19.02.2013р. складає 115 дн. ; сума
допомоги складає 14 389,95 грн.

Територіальною державною інспекцією з
питань праці в Одеській області була
здійсненна перевірка КП
«Теплопостачання м Одеси» та під час
перевірки встановлено порушення
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
згідно акту перевірки від 18.02.2013 року №
15-01-034/0191. На сьогоднішній час припис
державної інспекції з питань праці в
Одеській області відповідачем так і не
виконаний.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
справи суд вважає, що доводи позивача є
обґрунтованими, оскільки вони
підтверджуються зібраними по справі
доказами і відповідають вимогам
закону, а тому позовні вимоги щодо
встановлення характеру трудових
відношень позивачки та КП
«Теплопостачання м Одеси» як такі, що
укладені на визначений строк,
встановлений за погодженням сторін, та
стягнення з КП «Теплопостачання м.
Одеси» на користь позивачки допомоги
на випадок тимчасової втрати
непрацездатності внаслідок
захворювання за період з 09 вересня 2012
року по 19 лютого 2013 року в розмірі 14 389,95
(чотирнадцять тисяч триста вісімдесят
дев'ять, 95) гривень підлягають
задоволенню

Суд вважає за можливе стягнути на
користь позивачки моральну шкоду у
розмірі 1000 гривень, вважаючи даний
розмір таким, що відповідає вимогам
розумності та справедливості. При
цьому суд вважає очевидним, що
позивачці дійсно було заподіяно
моральну шкоду. Суд погоджується з
твердженнями позивачки, що внаслідок
неправомірних дій відповідача був
порушений уклад її життя на протязі
довгого часу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Встановити характер трудових
відношень ОСОБА_1 та КП
«Теплопостачання міста Одеси» як такі,
що укладені на визначений строк,
встановлений за погодженням сторін.

Стягнути з КП «Теплопостачання
міста Одеси» на користь ОСОБА_1
допомогу на випадок тимчасової втрати
працездатності внаслідок захворювання
за період з 09 вересня 2012 року по 19
лютого 2013 року в розмірі 14 389,95 гривень.

Стягнути з КП «Теплопостачання
міста Одеси» на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Коваленко О. Б.