Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Литвиненко Н. В., при секретарі Халіній
А.Г., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на повнолітнього
непрацездатного сина та позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з цим позовом, в
обґрунтування якого вказала, що має
сина ОСОБА_3, який народився у неї з
відповідачем в період їх шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1. На його утримання
відповідач за виконавчим листом
сплачував 800 гривень аліментів до його
повноліття. Дитина є інвалідом
дитинства та знаходиться на обліку
лікарні в зв'язку із психічною
хворобою. ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина досягла
повноліття і відповідач перестав
сплачувати аліменти на його утримання.
Дитина повністю знаходиться на
утриманні позивачки, оскільки
самостійно себе не може матеріально
забезпечувати, вона купує ліки,
харчування та інше, що необхідно
дитині. У зв'язку із тим, що відповідач
не надає їй матеріальної допомоги на
утримання їхнього спільного
непрацездатного сина ОСОБА_3, що
привело позивачку до скрутного
матеріального становища, просила
стягнути з відповідача 2000 гривень
аліментів на її користь для утримання
сина щомісяця, які він в змозі платити,
оскільки є підприємцем та має високий
дохід, хронічними захворюваннями не
страждає, боргових зобов'язань по
виконавчим документам не має, тому не
має перешкод для надання саме такої
суми матеріальної допомоги своєму
хворому сину.

У судовому засіданні позивачка
наполягала на задоволенні своїх
позовних вимог у повному обсязі,
додавши, що вона сама утримує хвору
дитину ОСОБА_3, опікуном якого вона є,
відповідач їх матеріально не утримує,
не дивлячись на те, що вона на
теперішній час витрачає на лікування
сина 2200 грн. щомісяця, зараз у нього
з`явилось нове супутнє захворювання -
постійно підвищений артеріальний тиск,
для чого потрібні також дороговартісні
ліки, крім того, син має добрий апетит,
важить близько 100кг та потребує
посиленого харчування. Також просила
врахувати, що за реабілітаційною
програмою вона відвозить його
періодично до дельфінарію Криму, на що
також потрібні додаткові витрати. У
зв'язку із тим, що син має тяжку
психічну хворобу, не розмовляє, нічого
не розуміє, то постійно потребує
сторонньої допомоги, то позивачка не
може працювати, а пенсії, яку отримує
син у розмірі (на теперішній час) 980 грн.,
не вистачає навіть на ліки, просила
стягнути з відповідача тверду грошову
суму саме у розмірі 2000 грн.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, подавши до суду письмові
заперечення на позов, вважаючи його
необґрунтованим, оскільки він не може
надати матеріальну допомогу, має нову
сім'ю, ще трьох дітей на утриманні,
також має хронічне захворювання -
виразкову хворобу дванадцятипалої
кишки, звертаючи увагу суду на
обставини отримання позивачкою
державної пенсії на дитину-інваліда, а
його доход становить 2106,92грн., з якого
він утримує родину та сплачує вартість
оренди нежилого приміщення (кафе) у
розмірі 3000 грн. щомісяця. Просив суд
врахувати всі вказані обставини, а
також те, що стягнення аліментів на
користь ОСОБА_1 ускладнить
матеріальний стан його другої родини,
просив відмовити у задоволенні позову
про стягнення аліментів.

Окрім того, в жовтні 2013 року відповідач
звернувся до суду із позовом, в якому
вказав що знаходився із ОСОБА_1 у
зареєстрованому шлюбі в період якого
вона народила двох синів - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
останнього він бачив нечасто, оскільки
його виховувала позивачка, а коли в 2013
році він його побачив, то запримітив, що
ОСОБА_3 на нього зовсім не схожий, та він
став сумніватися у тому, що він є
біологічним батьком дитини, у зв'язку
із чим просив виключити його, як батька,
з актового запису про народження
ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2013 року
вищевказані два позови об'єднані в одне
провадження.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5
позов про стягнення аліментів не
визнав, оскільки у нього інша родина, у
2013 році щомісячний дохід складав
2000грн., а на сьогодні зменшився до 1500
грн., крім того, він не є батьком дитини,
на утримання якого позивачка просить
стягнути аліменти. Свій позов про
оспорювання батьківства просив
задовольнити. У квітні 2014 року свою
позицію стосовно позову ОСОБА_1 змінив -
визнавши його частково, не заперечував
проти стягнення з ОСОБА_2 аліментів у
розмірі 1/3 частини його доходів,
прохаючи врахувати матеріальний та
сімейний стан відповідача, стан його
здоров'я, а також не заперечував, що він
є батьком дитини - ОСОБА_3.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів
на повнолітню непрацездатну дитину
підлягає частковому задоволенню, а
позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, і проти цього не
заперечували сторони, що з 1987 по 2001 рік
вони перебували у зареєстрованому
шлюбі, у період якого у них народились
двоє дітей - сини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_3
вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є його
батьками. (а.с. 68)

Довідкою до пенсійної справи № 134372,
виданою 26 жовтня 2011 року управлінням
Пенсійного Фонду Приморського району
м.Маріуполя встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження є
дитиною-інвалідом та отримує соціальну
пенсію у розмірі 784 грн., а опікуном його
є його матір ОСОБА_1 (а.с.7)

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Із наданих позивачкою медичних
документів вбачається, що ОСОБА_3 є
інвалідом дитинства першої групи «А» з
дня народження до теперішнього часу,
переогляду не підлягає, потребує
постійного стороннього догляду та
нагляду, рекомендовано лікування у
психіатра. (а.с.34) Також йому
встановлено реабілітаційні заходи, а
саме медична реабілітація та
психіатрична допомога з медичним
спостереженням за індивідуальною
програмою № 1753 (а.с.28-33)

Із довідки, наданої КЛПУ «Міська
психіатрична лікарня №7 м.Маріуполя»
вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на
обліку у цьому закладі з 1999 року із
діагнозом: шизофренія, параноїдна
безперервна, інвалід-дитинства 1 А
групи та отримує таблетоване
лікування. У зв'язку із недостатнім
фінансуванням на пільгових умовах,
тобто безкоштовно хворому видавались
ліки не в повному обсязі. Щомісяця ліки
ОСОБА_3 за свій рахунок купували мати й
бабуся дитини. З 21 липня по 21 серпня 2013
року відвідував денний стаціонар, де
всі медикаменти купувались за рахунок
хворого, а не надавались лікувальним
закладом. По досягненню повноліття з
вересня 2013 року хворого передано на
дорослу ділянку лікарні, де
безкоштовне лікування не надавалось.
(а.с.76)

Як пояснювала у судовому засіданні
позивачка, вартість придбання
медикаментів синові для отримання
повного курсу лікування щомісяця
складало станом на 2013 рік 1500 гривень, на
сьогоднішній день, з урахуванням
подорожчання медикаментів та
придбання дитиною додаткових супутніх
захворювань, а також збільшення
дозування ліків, що вживаються хворою
дитиною вартість повного щомісячного
лікувального курсу складає 2200 грн., не
враховуючи витрати на їжу та одяг
дитини, яка не може сама себе
обслуговувати.

Ці обставини не спростовані
відповідачем, та частково визнані його
представником.

Судом також встановлено, що відповідач
хворіє на виразкову хворобу
дванадцятипалої кишки, середньої
тяжкості та йому рекомендовано
медикаментозне лікування. (а.с.35)
Відомостей про знаходження ОСОБА_2 на
«Д» обліку у гастроентеролога,
проходження там лікування (денний
стаціонар чи інше) суду не надано, тому
суд позбавлений можливості прийняти до
уваги доводи відповідача проти позову
стосовно того, що він знаходився на
лікуванні в Маріупольській міський
лікарні № 2.

Згідно довідок про суму одержаного
доходу, виданих податковою інспекцією
Жовтневого району м.Маріуполя у 2012 році
доход відповідача склав 25283,00грн., а в 2013
році - 17960,00грн. (а.с.47, 95)

Разом із тим, суд дослідивши документи,
надані відповідачем стосовно оренди
ним нежитлового приміщення (кафе)
вбачає, що при середньомісячному
доході в 1500грн. він сплачував вартість
оренди 3000 гривень, що підтверджує
доводи позивачки про те, що відповідач
має додатковий заробіток і в змозі
сплачувати аліменти їхній
непрацездатній дитині. А твердження
відповідача про те, що він позичає
кожного місяця гроші для сплати оренди
є голословними та нічим не
підтверджені, у зв'язку із чим суд їх не
приймає до уваги.

Заперечуючи проти позову, відповідач
також вказував на те, що він після
розірвання із позивачкою шлюбу знову
одружився та має нову дружину, з якою
разом виховують та утримують трьох
неповнолітніх дітей - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Дійсно, реєстрація шлюбу між ОСОБА_2 та
ОСОБА_11 підтверджена відповідним
свідоцтвом про шлюб (а.с.37), а стосовно
доводів відповідача стосовно
виховання трьох дітей суд звертає
увагу на те, що з довідки, виданою
Приморською райадміністрацією ОСОБА_11,
вона зареєстрована по АДРЕСА_1 та склад
її родини складає 4 особи, це вона та
троє її неповнолітніх дітей. Сам же
позивач зареєстрований за іншою
адресою - АДРЕСА_2 та вказує цю ж адресу
проживання безпосередньо у своєму
позові про оспорювання батьківства.
Тому суд позбавлений можливості
зробити беззаперечний висновок про те,
що відповідач мешкає разом із дітьми,
народженими ОСОБА_11, але ж бере до уваги
доводи ОСОБА_2, що він утримує своїх
неповнолітніх дітей, оскільки вони не
спростовані, але ж не погоджується із
тим, що старша донька ОСОБА_11 - ОСОБА_7 є
донькою відповідача, оскільки це
спростовується матеріалами справи
(свідоцтво про її народження, а.с.40) та
представник відповідача в судовому
засіданні проти цього не заперечував.
Стосовно утримання двох неповнолітніх
дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд також
враховує, що їх мати - ОСОБА_11 має статус
багатодітної матері, у зв'язку із чим
вона та її діти мають державні пільги,
передбачені законодавством для
багатодітних сімей. (а.с.49-52)

Довідкою, наданою відповідачем,
встановлено, що його дружина ОСОБА_11
працює економістом у ПАТ «ММК ім.
Ілліча» з 2000 року, на теперішній час
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною. (а.с.94)

Згідно ст.198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі, враховуючи обставини,
зазначені у ст.182 цього Кодексу. При
визначенні розміру аліментів з одного
із батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим із батьків.

Дослідивши всі обставини справи в їх
сукупності, суд при визначенні розміру
аліментів бере до уваги стан здоров'я
та матеріальний стан дитини, а також
відповідача, який є працездатною
особою, також всі інші обставини, що
мають значення для вирішення цього
спору, та приходить до висновку, що з
відповідача необхідно стягнути 1500 грн.
аліментів на утримання сина ОСОБА_3, а
не 1/3 частину його доходів, як про це
просить відповідач, оскільки вважає, що
саме така сума буде достатньою для
задоволення матеріальних потреб під
час утримання позивачкою їх
повнолітнього непрацездатного сина.
Також суд враховує, що відповідач
добровільно дитині не надавав
матеріальної допомоги після
досягнення останнім повноліття, а
обов'язок утримувати дітей є рівною
мірою обов'язком як матері, так і
батька, причому обов'язком особистим,
індивідуальним, а не солідарним.

За таких обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивачки
частково та стягнути з відповідача на
її користь 1500 грн. на утримання сина
ОСОБА_3, а також судовий збір у розмірі
243,60грн., оскільки позивачка згідно
законодавства щодо судового збору
звільняється від його сплати під час
подачі позову до суду.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні його
позову про оспорювання батьківства суд
виходить із того, що як сам позивач, так
і відповідачка наприкінці судового
розгляду справи визнали факт
батьківства відносно їх спільного сина
ОСОБА_3, крім того, згідно висновку
судово-медичної експертизи № 4708
вірогідність батьківства ОСОБА_2
відносно дитини ОСОБА_3, народженої
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, складає 99,99%, що
відповідає формулюванню «батьківство
практично доведено». (а.с.83-88)

Таким чином, приймаючи до уваги
визнання позивачем факту батьківства,
а також дослідивши інші матеріали
справи, суд приходить до висновку, про
відмову ОСОБА_2 у задоволенні його
позову, у зв'язку із чим всі понесені
ним судові витрати (судовий збір
114,70грн. та вартість експертизи 3960грн.)
під час розгляду цього спору суд
залишає на ньому, як на стороні, не на
користь якої ухвалено рішення.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 198, 220 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 174, 209, 213-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів
на повнолітнього непрацездатного сина
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який є
фізичною особою-підприємцем у
Жовтневій ОДПІ м. Маріуполя Головного
управління мін доходів, ІПН НОМЕР_1,
який зареєстрований у АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка
зареєстрована у АДРЕСА_3 аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Р/р
НОМЕР_2) у розмірі 1500 грн. щомісячно
безстроково, починаючи стягнення з 15
серпня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про оспорювання батьківства -
відмовити.

Рішення суду про стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Н. В. Литвиненко