У х в а л а

іменем україни

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 13
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі-банк) звернулося до
суду із позовом, в обґрунтування якого
зазначало, що відповідно до укладеного
кредитного договору №DOI0GA00006200 від 26
квітня 2007 року ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 39 900 доларів США із сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 11,04 % річних з кінцевим терміном
повернення 26 квітня 2012 року.

У порушення норм цивільного
законодавства та умов договору
відповідач зобов'язання за договором
належним чином не виконує, у зв'язку з
чим станом на 26 квітня 2013 року
утворилася заборгованість у розмірі 131
043, 33 доларів США, що еквівалентно 1 047 036,
19 грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та відповідачами 26 квітня 2007
року був укладений договір іпотеки,
предметом якого є нерухоме майно -
трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Посилаючись на наведене, банк просив у
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернути
стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом
продажу предмету іпотеки банком з
укладанням від імені відповідачів
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
проведенням дій щодо коригування
технічної документації відповідно до
поточного стану нерухомості, її
перепланування та перебудови, з
проведенням дій щодо оформлення та з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки, а також виселити відповідачів
та інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у АДРЕСА_1, із зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 16
жовтня 2013 року позов задоволено
частково.

У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №DOI0GA00006200 від 26
квітня 2007 року у розмірі 84 623, 67 доларів
США звернуто стягнення на квартиру
загальною площею 54, 70 кв.м., житловою
площею 39, 30 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу
предмету іпотеки банком з укладанням
від імені відповідачів договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Виселено відповідачів, які
зареєстровані та/або проживають у
АДРЕСА_1, із зняттям з реєстраційного
обліку у територіальному органі
державної міграційної служби України,
до повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 13
листопада 2013 року рішення суду першої
інстанції в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки та
розподілу судових витрат змінено та в
частині задоволення вимог про
виселення скасовано.

Доповнено абзац другий резолютивної
частині рішення наступним реченням:
«Початкову ціну встановити на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій».

У задоволенні вимог про виселення
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі банк просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення ним норм
матеріального і процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Судом установлено, що 26 квітня 2007 року
між банком та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір № DOI0G00006200,
за яким останній отримав 39 900 дол. США із
сплатою відсотків за користування
кредитом 11, 04% річних з кінцевим
терміном повернення до 26
квітня 2012 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та відповідачами 26 квітня 2007
року був укладений договір іпотеки,
предметом якого є нерухоме майно -
трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Зобов'язання належним чином не
виконувалося, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість станом на 26
квітня 2013 року у розмірі 131
043, 33 дол. США.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки в обраний ним спосіб, що є
підставою для виселення відповідачів.

Змінюючи рішення суду
першої інстанції та доповнюючи
резолютивну частину рішення суду
першої інстанції наступним реченням:
«Початкову ціну встановити на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій» апеляційний суд
обґрунтовано виходив із вимог ст.ст. 38,
39 Закону України «Про іпотеку».

Доводи касаційної
скарги щодо встановлення в договорі
іпотеки, укладеному між банком та
відповідачами, права банку на власний
розсуд визначати ціну реалізації
предмету іпотеки, не заслуговують на
увагу, оскільки таке право передбачене
п.27 договору при здійсненні стягнення
на предмет іпотеки у позасудовому
порядку. Ст.38 Закону України «Про
іпотеку» не передбачене право
іпотекодержателя на власний розсуд
визначати ціну реалізації предмету
іпотеки. Згідно з ст.39 Закону України
«Про іпотеку» при зверненні стягнення
на предмет іпотеки суд повинен
зазначити початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації.

Касаційна скарга банку
не містить доводів щодо незаконності
та необґрунтованості рішення
апеляційного суду в частині відмови в
задоволенні позову банку про виселення
відповідачів.

Таким чином, доводи скарги та матеріали
справи не дають підстав вважати, що
судом апеляційної інстанції при
розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
статтями 338-341 ЦПК України як підстави
для скасування рішення.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення апеляційного
суду Донецької області
від 13 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко