Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Новогродівський міський суд Донецької
у складі: головуючого судді Пархоменко
при секретарі Комаровій Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новогродівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту сумісного мешкання,
визнання права власності на майно,
розподіл сумісного майна та вселення в
20 грудня 2013 року
Новогродівським міським судом
Донецької області було винесено
рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту сумісного мешкання,
визнання права власності на майно,
розподіл сумісного майна та вселення в
квартиру.

Рішення було оскаржено ОСОБА_2,
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 11.02.2014 року, та ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 21.03.2014 року справу було повернуто
Новогродівському міському суду для
ухвалення додаткового рішення на
підставі заяви представника позивача,
так як вищевказаним рішенням був
встановлений факт того, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без
шлюбу (фактичних шлюбних відносинах) в
період з травня 2001 року по квітень 2012
року. Було визнано 1/2 частину
нежитлового приміщення в
будинкуАДРЕСА_2, придбаного на підставі
рішення виконавчого комітету
Новогродівської міської Ради від 22.08.2006
року №169 і свідоцтва про право
власності від 20.09.2006 року, спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину нежитлового приміщення в
будинкуАДРЕСА_2, придбаного на підставі
рішення виконавчого комітету
Новогродівської міської Ради від 22.08.2006
року №169 і свідоцтва про право
власності від 20.09.2006 року. З ОСОБА_2
стягнуто на користь ОСОБА_1 5738 (п'ять
тисяч сімсот тридцять вісім) гривень,
що складають різницю між ідеальною 1/4
(однією четвертою) частиною вказаного
нежитлового приміщення і виділеною в
натурі ( дійсної) 21/100 (двадцять однієї
сотої) частини указаного вище
нежитлового приміщення. Визнано
квартиру АДРЕСА_1, придбаної на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 31.01.2011 року, спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, придбаної на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 31.01.2011 року. Вирішено
вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.
Встановлений наступний порядок
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1: виділити ОСОБА_1 в
користування ізольоване приміщення
(кімнату) площею 20,5 кв.м, А кухню,
коридор, комору, туалет і ванну
залишити у спільному користуванні
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_1 право
власності на телевізор «Рhilips» 32*,
вартістю 7500 грн., телевізор «LG» 19*,
вартістю 1600 грн., DVD - програвач «Samsung»,
вартістю 450 грн., а всього на загальну
суму - 9550 (дев'ять тисяч п'ятсот
п'ятдесят) гривень.

При ухваленні вищевказаного
рішення в резолютивній частині, суд,
вирішивши питання про право, не
зазначив судові витрати, які
підлягають стягненню, а саме сплату за
проведення будівельно-технічної
експертизи, яку позивач просив
покласти на ОСОБА_2

Згідно рахунку №1008 від 10.09.2013 року
за проведення судової
будівельно-технічної експертизи
нежитлового приміщення в
будинкуАДРЕСА_2 ОСОБА_1 було сплачено
1982грн.88коп., яка підлягає стягненню з
відповідача, згідно ст.88 ЦПК України.

Також судом не були враховані
судові витрати позивача, а саме
сплачений судовий збір при поданні
позову до суду в розмірі 287,93 грн.
(квитанція в матеріалах справи), які
також підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Згідно висновкам судової
будівельно-технічної експертизи
розподіл вищевказаного нежитлового
приміщення по 1/4 частині ідеальних
долей не представляється можливим. До
складу 1/4 частини, що виділяється
другому співвласнику, входить
приміщення, площею 12,70 кв. м, що складає
21/100 реальних часток від загальної
площі всього приміщення та є меншим на
2,3 кв. м, а тому з відповідача на користь
позивача було стягнуто 5738грн., що є
розміром компенсації вартості 2,3 кв. м
приміщення. Та 21/100 частини всього
нежитлового приміщення підлягає
виділу позивачу в натурі, а саме
приміщення площею 12.7 кв. м в
будинкуАДРЕСА_2.

Сторони в судове засідання не
з"явились, надали заяви про слухання
без їх участі.

Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо судом не вирішено питання про
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60,88, 212,215, 220 ЦПК
України,

В И Р
І Ш И В :

Резолютивну частину рішення
Новогродівського міського суду від 20
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту сумісного мешкання, визнання
права власності на майно, розподіл
сумісного майна та вселення в квартиру
доповнити та повний текст резолютивної
частини рішення викласти в наступній
редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про встановлення факту сумісного
мешкання, визнання права власності на
майно, розподіл сумісного майна та
вселення в квартиру - задовольнити
частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без
шлюбу (фактичних шлюбних відносинах) в
період з травня 2001 року по квітень 2012
року.

Визнати 1/2 частину нежитлового
приміщення в будинкуАДРЕСА_2,
придбаного на підставі рішення
виконавчого комітету Новогродівської
міської Ради від 22.08.2006 року №169 і
свідоцтва про право власності від
20.09.2006 року, спільною сумісною
власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/4 частину нежитлового приміщення в
будинкуАДРЕСА_2, придбаного на підставі
рішення виконавчого комітету
Новогродівської міської Ради від 22.08.2006
року №169 і свідоцтва про право
власності від 20.09.2006 року, та виділити
йому в натурі 21/100 частину цього
приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 5738 (п'ять тисяч сімсот тридцять
вісім) гривень, що складають різницю
між ідеальною 1/4 (однією четвертою)
частиною вказаного нежитлового
приміщення і виділеною в натурі
(дійсної) 21/100 (двадцять однієї сотої)
частини указаного вище нежитлового
приміщення.

Визнати квартиру АДРЕСА_1,
придбаної на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 31.01.2011
року, спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1,
придбаної на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 31.01.2011
року.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру
АДРЕСА_1.

Встановити наступний порядок
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1: виділити ОСОБА_1 в
користування ізольоване приміщення
(кімнату) площею 20,5 кв.м, а кухню,
коридор, комору, туалет і ванну
залишити у спільному користуванні
ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на телевізор «Рhilips» 32*, вартістю 7500 грн.,
телевізор «LG» 19 *, вартістю 1600 грн., DVD -
програвач «Samsung», вартістю 450 грн., а
всього на загальну суму - 9550 (дев'ять
тисяч п'ятсот п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 1982грн.88коп. судових витрат за
проведення будівельно-технічної
експертизи, та 287грн.93 коп. судового
збору, а всього 2270грн.81коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 - відмовити.

Додаткове рішення може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Донецької області через
Новогродівський міський суд протягом
10 днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення виготовлено у
нарадчий кімнаті.

Суддя: