Іванівський районний суд Одеської
Справа № 1509/390/12
Провадження № 2/499/12/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" березня 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області у складі: головуючого судді
Погорєлова І.В. при секретарі
Іваницькій І.Р. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
смт.Іванівка Іванівського району
Одеської області цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк»» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
відповідно до укладеного договору №
б/н від 23.11.2005 року ОСОБА_1 23.11.2005 року
отримала кредит у розмірі 5000.00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 48.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного
договору, договір складається з заяви
позичальника, умов надання банківських
послуг та правил користування
платіжною карткою.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідачка
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідачка
станом на 05.02.2012 року мала
заборгованість - 25717,71 грн.

В ході судового розгляду позивачем
було уточнено позовні вимоги та
зазначено , що у зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором в серпні 2007 року ПриватБанк
звернувся до суду з заявою про видачу
судового наказу на стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за даним кредитним
договором.

21 листопада 2007 року Іванівським судом
Одеської області був виданий судовий
наказ за № 2-н-161 про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 7437.77 грн„ а
саме: 4026.08 грн.- заборгованості за
кредитом та 3411.69 грн.- заборгованість за
відсотками.

Однак вищезазначений судовий наказ
належним чином виконаний не був у
зв'язку з чим станом на 15.11.2013 року
відповідачка має заборгованість - 28 918.60
грн., яка складається з наступного:

- 4028.15 грн. - заборгованість за кредитом;

- 23 189.76 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг: -

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

-1200.84 грн. - штраф (процентна складова).

Враховуючи той факт, що вже частина
позовних вимог згідно рішення суду від
21.07.2007 року задоволена та пред'явлена до
виконання позивач змінив позовні
вимоги та зменшив їх і просив стягнути
з позивачки заборгованість по вісоткам
у розмірі 19 777.92 грн. за кредитним
договором б/н від 23.11.2005 року та судові
витрати у розмірі 257.18 грн. судовий збір,
оскільки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої
зобов'язання за договором та угодою
виконав в повному обсязі, а саме надав
відповідачці кредит у розмірі,
встановленому договором, а
відповідачка не надала своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості за договором. Таким
чином, у порушення умов кредитного
договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК
України, відповідачка зобов'язання за
вказаним договором не виконала.

На даний час відповідачка продовжує
ухилятись від виконання зобов'язання і
заборгованість за договором не
погашає, що є порушенням законних прав
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Представник позивача надав заяву у
судове засідання про слухання справи у
його відсутність, наполягав на
позовних вимогах та не заперечував
проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка у судове засідання
будучи належним чином повідомленим ,
про що свідчить розписка в матеріалах
справи не з'явилася, про причини
неявки не повідомила, заяв про
відкладення розгляду справи або про
розгляд справи у її відсутність не
надходило.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦП України
сторони та інші особи , які беруть
участь у справі зобов'язані
повідомляти суд про причини своєї
неявки у судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явились
у судове засідання без поважних причин.
Тому суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність відповідачки.

Відповідачка в ході судового розгляду
позов не визнавала, посилаючись ту
обставину, що дійсно нею був отриманий
кредит та зазначала що після видачі
судового наказу вона відкрила
картковий рахунок на який
перераховувалися кошти для погашення
даного кредиту. При цьому судом
неодноразово надавалась можливість
підтвердити зазначені відповідачкою
обставини доказами, але жодної
обставини вона не підтвердила, доказів
не надала, належних клопотань про їх
витребування не заявляла.

Дослідивши письмові матеріали справи
та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК
України, де зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, та ст. 11 ЦПК України,
згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, суд,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
розглянувши справу в межах заявлених
вимог, приходить до висновку, що позов
про стягнення заборгованості за
кредитом підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено наступне ,
відповідно до укладеного договору №
б/н від 23.11.2005 року ОСОБА_1 23.11.2005 року
отримала кредит у розмірі 5000.00 гри. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 48.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного
договору, договір складається з заяви
позичальника, умов надання банківських
послуг та правил користування
платіжною карткою.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

В ході судового розгляду позивачем
було уточнено позовні вимоги та
зазначено , що у зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором в серпні 2007 року ПриватБанк
звернувся до суду з заявою про видачу
судового наказу на стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за даним кредитним
договором.

21 листопада 2007 року Іванівським судом
Одеської області був виданий судовий
наказ за № 2-н-161 про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 7437.77 грн„ а
саме: 4026.08 грн.- заборгованості за
кредитом та 3411.69 грн.- заборгованість за
відсотками.

Однак вищезазначений судовий наказ
належним чином виконаний не був у
зв'язку з чим станом на 15.11.2013 року
відповідачка має заборгованість - 28 918.60
грн., яка складається з наступного:

- 4028.15 грн. - заборгованість за кредитом;

- 23 189.76 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг: -

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

-1200.84 грн. - штраф (процентна складова).

Тому враховуючи той факт, що вже
частина позовних вимог згідно рішення
суду від 21.07.2007 року задоволена та
пред'явлена до виконання позивач
змінив позовні вимоги та зменшив їх і
просив стягнути з позивачки
заборгованість по висоткам у розмірі 19
777.92 грн. за кредитним договором б/н від
23.11.2005 року та судові витрати у розмірі
257.18 грн. судовий збір.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідачка
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала.
Відповідачка заперечувала проти
позову, але суду не надала достовірних
доказів про відсутність
заборгованості .Розрахунок
заборгованості наданий позивачем не
оспорювала, недійсним він не
визнавався. Свої посилання щодо не
визнання позову не обґрунтовувала та
не довела.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов"язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання); у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК
України).

Відповідачкою не надано жодного доказу
що повернення кредиту чи хоча б його
частини.

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором застосовуються
положення щодо договору позики, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору, а
відповідно до ст.1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики , при цьому розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

В судовому засіданні встановлено, що
між відповідачем та позивачем
склалися договірні відносини та не
заперечувались сторонами , свої
зобов'язання відповідач перед
позивачем порушив, та позивачем
доведено в судовому засіданні право на
позовні вимоги та порушення своїх прав.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що обставини, на які
посилався позивач, обґрунтовуючи свої
вимоги, доведені в судовому засіданні
належними та допустимими доказами у
відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до матеріалів справи
позивачем при подачі позову сплачено
судовий збір за розгляд справи у
розмірі 257,18 гривень, що
підтверджується платіжним дорученням,
доданим до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають судові витрати:
судовий збір в розмірі 257 гривень 180
копійок понесені позивачем при
звернені до суду з даним позовом, що
підтверджується платіжним дорученням .

Керуючись ст. 14, 57, 60, 88, 130, 174, 212, 213, ЦПК
України, ст.ст. 526,551,610,611,1049,1054 ЦК
України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( реєстраційний
номер облікової картки платника
податків з Державного реєстру фізичних
осіб - платників податків НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» - заборгованісгь по
вісоткам у розмірі 19 777.92 грн. за
кредитним договором б/н від 23.11.2005 року
та судові витрати у розмірі 257.18 грн.
судовий збір.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяІ. В. Погорєлов