Справа №2-159/2012 Головуючий у суді у 1
інстанції - Кудін А. М.Номер провадження
22-ц/788/257/14 Суддя-доповідач - Семеній
Лідія. Іванівна. Категорія - 46
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Семеній Л. І.,

суддів - Шевченка В. А., Кононенко О. Ю.,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 18 грудня 2013
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Виконавчий комітет Охтирської міської
ради,

про визнання майна спільним сумісним,
визнання права власності на 1/2 частину
майна подружжя, встановлення факту
проживання однією сім'єю, приватизації
житла та обміну нерухомості за спільні
кошти подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 18 грудня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість ухваленого рішення,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене рішення скасувати і
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити повністю.

При цьому вказує, що суд не врахував, що
витрати на оплату державного мита та
інші витрати за оформлення документів
на приватизацію, а також державного
мита за обмін квартири на спірне житло
здійснювалися за спільні кошти
подружжя. Крім того, за спільні кошти
подружжя були проведені капітальні та
поточні ремонтні роботи частини
домоволодіння. Вважає, що квартира та
частина житлового будинку були набуті
під час шлюбу, а тому є спільною
сумісною власністю подружжя.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_3,
яка підтримала скаргу з мотивів в ній
наведених, дослідивши матеріали справи
та перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що з 08.03.1995 року по 23.01.2012
року позивачка перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (т.1
а.с.46). Шлюб розірвано в судовому
порядку. Від цього шлюбу дітей не має.

Рішенням виконкому Охтирської міської
ради №462 від 19.09.2001 року ОСОБА_8 передано
у приватну власність квартиру АДРЕСА_1
(т.1 а.с.65-66). На час приватизації
квартири позивачка ОСОБА_3 була
зареєстрована в АДРЕСА_2.

Доказів того, що зазначене рішення про
приватизацію квартири, та виданий на
підставі нього правовстановлюючий
документ оскаржувалися , матеріали
справи не містять.

04.10.2001 року Українською товарною біржею
в м. Охтирка укладено договір, за
умовами якого вчинено обмін між
належною ОСОБА_9 47/250 частини жилого
будинку АДРЕСА_3 з відповідними
надвірними та побутовими спорудами,
вартістю 8043 грн., та належною ОСОБА_8
квартири АДРЕСА_1 з підсобними
приміщеннями, вартістю 13574 грн. Цей
обмін здійснений без доплати (т.1 а.с.8-9).

Судом також встановлено, що з часу
обміну вартість будинку внаслідок
трудових та грошових затрат подружжя
фактично не збільшилася, а зросла лише
за рахунок підвищення ринкових цін на
нерухомість.

ОСОБА_3 в набутій її чоловіком у
власність частині домоволодіння
зареєструвалася 13.02.2002 року, а з березня
2009 року в будинку зареєстровані дочка
ОСОБА_8 - відповідачка ОСОБА_5 разом зі
своєю дочкою ОСОБА_10 (т.1 а.с.48-51).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(т.2 а.с.56).

Згідно з абз.1 ст.24 КпШС України (який
діяв на момент виникнення спірних
правовідносин) майно, яке належало
кожному з подружжя до одруження, а
також одержане ним під час шлюбу в дар
або в порядку успадкування, є власністю
кожного з них, тобто є роздільним
майном.

Відповідно до ст.25 КпШС України якщо
майно, яке було власністю одного з
подружжя, за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй цінності внаслідок
трудових або грошових затрат другого з
подружжя або їх обох, воно може бути
визнане судом спільною сумісною
власністю подружжя.

З роз'яснень п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №16 від 12.06.1998
року вбачається, що якщо котрийсь із
подружжя зробив вкладення у придбання
спільного майна за рахунок майна, яке
належало йому до одруження або було
одержане ним під час шлюбу в дар, у
порядку спадкування, надбане за кошти,
що належали йому до шлюбу, або іншого
роздільного майна, то ці вкладення (в
тому числі вартість майна до визнання
його спільною сумісною власністю на
підставі ст.25 КпШС) мають враховуватися
при визначенні часток подружжя у
спільній сумісній власності (ст. 28
КпШС).

За таких обставин та, врахувавши при
визначенні часток подружжя, що
вкладення у придбання спільного майна
було здійснене чоловіком позивачки за
рахунок роздільного майна, а саме
належної йому на праві власності
квартири, суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку, що набута
частина житлового будинку повністю є
його власністю.

Доводи апеляційної скарги цих
висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
з'ясував спірні правовідносини,
всебічно й повно встановив обставини,
що мають значення для справи у
відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України,
дослідив усі наявні у справі докази,
дав їм оцінку та обґрунтовано відмовив
у задоволенні позовних вимог.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 18 грудня 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -