Справа №:124/9679/13-цГоловуючий суду
першої інстанції:Лебедь О.Д.№
провадження:22-ц/190/921/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Любобратцева Н.
________________________________________________________________________
______________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Любобратцевої Н.І.,
суддів:Філатової Є.В., Харченко І.О., при
секретарі:Урденко Г.В.,

за участю представника відповідача
ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9,
ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_10, про
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом виселення без
надання іншого житлового приміщення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на
рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 12 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернулася з позовом до ОСОБА_9,
ОСОБА_6 про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
виселення без надання іншого
житлового приміщення, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є власником 4/7
часток квартири, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, інша частка квартири
належить ОСОБА_10 У вказаній квартирі як
тимчасові мешканці проживають
відповідачі. Оскільки їх проживання в
квартирі порушує права позивачки як
власника майна, а в добровільному
порядку вони виселиться відмовляються,
просила суд виселити відповідачів з
квартири АДРЕСА_1 без надання їм іншого
жилого приміщення.

Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 12 грудня 2013
року ОСОБА_8 в задоволенні зазначеного
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити по справі нове рішення про
задоволення позову. Доводи апеляційної
скарги зводяться до того, що судом не в
повній мірі досліджені суттєві
обставини справи, а саме чи мають
відповідачі право чинити перешкоди
позивачу у здійсненні права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в межах вимог ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивачці в спірній квартирі
належить лише 4/7 частки, а інші власники
не ставили питання про виселення
відповідачів як тимчасових мешканців,
а квартира фактично не розділена і не
встановлений порядок її користування,
то відсутні підстави для задоволення
позову.

Проте з такими висновками місцевого
суду не може погодитися колегія суддів,
оскільки вони не відповідають
фактичним обставинам справи, а також
вимогам чинного законодавства.

Так, з матеріалів справи, а саме з
позовної заяви ОСОБА_8 вбачається, що
вона просила суд виселити відповідачів
із спірної квартири саме як тимчасових
мешканців (а.с.3-3-зворот).

Позивач ОСОБА_8 відповідно до витягу з
реєстру права власності на нерухоме
майно з 24 листопада 2005 року є власником
4/7 часток квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).
Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в
зазначеній квартирі проживають
безпідставно, що встановлено
чисельними судовими рішеннями, якими
їм відмовлено у задоволенні позовів
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу спірної квартири,
визнання права власності на неї,
зобов'язання зробити певні дії,
визнанні недійсними публічних торгів
(а.с.35-36, 37-39,40-41,47-48). Відповідно до вимог
частини 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовими рішеннями у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрали
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки між
відповідачами, які не є і ніколи не були
членами сім'ї власників квартири, та
власниками квартири не укладено
будь-якого договору на проживання в цій
квартирі, в тому числі й договору найму
житлового приміщення, то відповідачі
ОСОБА_9 та ОСОБА_6 за своїм правовим
становищем є тимчасовими мешканцями.
Відповідно до вимог частини 3 ст. 98 та
ст. 99 ЖК України тимчасові жильці
самостійного права на займане жиле
приміщення не набувають незалежно від
тривалості проживання, а тому на вимогу
власника квартири зобов'язані негайно
звільнити приміщення, а в разу
відмовлення - підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Колегія суддів не може погодитися з
висновком суду першої інстанції, що
підставою для відмови у задоволенні
позову ОСОБА_8 може бути та обставина,
що інші власники квартири не ставлять
питання про виселення відповідачів як
тимчасових мешканців. Так, з матеріалів
справи вбачається, що саме власники
квартири, якими є ОСОБА_8 (власник 4/7 її
часток) та ОСОБА_10 (власник 3/7 часток),
протягом тривалого часу окремо один
від одного намагаються захистити своє
право власності на майно шляхом
усунення перешкод в його користуванні,
виселення відповідачів.

Статтею 41 Конституції України
встановлено, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Оскільки
власник майна - 4/7 квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_8 позбавлена права користуватися
та розпоряджатися своїм майном на свій
розсуд, її порушене право підлягає
судовому захисту у спосіб, обраний нею
для цього.

З огляду на викладене оскаржуване
рішення суду першої інстанції не можна
визнати законним та обґрунтованим,
воно підлягає скасуванню з ухваленням
по справі нового рішення про
задоволення заявлених вимог в повному
обсязі.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 303, 307, 309, 313, 314
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати
по цивільних справах,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.
Рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 12 грудня 2013 року скасувати і
ухвалити по справі нове рішення, яким
позов ОСОБА_8 задовольнити. Усунути
ОСОБА_8 перешкоди у здійсненні права
власності нерухомим майном шляхом
виселення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 із квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді

Любобратцева Н.І. Філатова Є.В.
Харченко І.О.