Номер провадження № 22-ц/785/2231/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Кварталової А.М.,

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 ОСОБА_7 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 06 листопада 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Держави
Україна в особі Управління державної
казначейської служби в
Білгород-Дністровському районі
Одеської області про стягнення шкоди,
завданої смертю внаслідок злочину, -

В С Т А Н
О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду до Держави Україна в особі
Державної казначейської служби
України у Білгород-Дністровському
районі Одеської області з позовом про
стягнення шкоди, завданої смертю
внаслідок злочину в сумі 11145 гривень та
моральну шкоду в сумі 100000 гривень,
мотивуючи це тим, що вироком
апеляційного суду в Одеській області
від 27.10.2006 року ОСОБА_5 визнаний винним у
вбивстві сина позивача - ОСОБА_6 та
засуджений до 14 років позбавлення волі.
Цим же вироком з ОСОБА_5 стягнуто на
користь позивача матеріальну шкоду в
розмірі 11145 грн., моральну шкоду у
розмірі 100000 грн. Проте стягнення за
виконавчими листами не проводилося,
оскільки ОСОБА_5 відбуває покарання у
місцях позбавлення волі і не працює.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 06 листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 звернулася
до суду апеляційної інстанції з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 06 листопада 2013 року та ухвалити
нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити, посилаючись на порушення
судом першої інстанції при
постановленні оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Районним судом встановлено,
матеріалами справи підтверджено, що:

- вироком апеляційного суду Одеської
області від 27 жовтня 2006 року, залишеним
без змін ухвалою Верховного Суду
України від 03.04.2007 року ОСОБА_5 був
визнаний винним у вбивстві сина
позивачки ОСОБА_6 та засуджений до 14
років позбавлення волі. Цим же вироком
з нього було стягнуто на користь
позивачки матеріальну шкоду у розмірі
11145 грн., моральну шкоду у розмірі 100000
грн. (а. с. 3-4);

- засуджений ОСОБА_5 з 29.08.2007 року до
06.07.2012 року відбував покарання у
Єнакіївській виправній колонії №52
Донецької області, а зараз відбуває
покарання у Селидівській виправній
колонії №82 Донецької області;

- виконавчі листи (а. с. 5-6) направлялись
до вказаних закладів, але стягнення не
проводилось, оскільки засуджений
ОСОБА_5 не працює;

- відповідно до листа Управління
державної пенітенціарної служби
України в Донецькій області від 31.01.2013
року №8/х-73 засуджений ОСОБА_5 відбував
покарання в Єнакіївській ВК (№82) з
29.08.2007 року. В бухгалтерію установи
надійшли виконавчі листи по справі
№1-21/06 від 20.05.2009 за №2626 про стягнення
збитків з засудженого ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_2 в сумі 111145,00 грн., з яких
11145,00 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн.
моральної шкоди. За час відбування
покарання в Єнакіївській ВК (№52)
стягнення по виконавчим листам не
здійснювалося. Засуджений ОСОБА_5
06.07.2012 року вибув до Селидівської ВК
(№82), виконавчі листи були направлені
до відділу Державної виконавчої служби
Єнакіївського міського управління
юстиції №8/4283 від 08.07.2012 року.
Засуджений негативно ставиться до
праці, бажання працювати не має.
Адміністрацією колонії постійно
проводиться робота із засудженим щодо
схилення його до працевлаштування та
погашення заборгованості за позовами
(а. с. 10);

- відповідно до листа прокурора м.
Єнакієве Донецької області від 28.02.2012
року вбачається, що засуджений ОСОБА_5
не працює та категорично відмовляється
від роботи, коштів на особистому
рахунку немає. Начальнику колонії
внесено подання щодо вжиття
додаткових заходів працевлаштування
засудженого ОСОБА_5 (а. с. 9).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
небажання фізично здорової дорослої
людини працювати не є підставою для
визнання особи неплатоспроможною, та
не є обєктивною причиною, яка позбавляє
можливості сплачувати борг. Крім того в
законі не визначено поняття
неплатоспроможності фізичної особи
стосовно ст. 1207 ЦК України.

Такий висновок районного суду є
правильним, відповідає матеріалам
справи та заснований на законі.

Відповідно до ст. 1207 ЦК України шкода,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю внаслідок злочину,
відшкодовується потерпілому або
особам, визначеним статтею 1200 цього
Кодексу, державою, якщо не встановлено
особу, яка вчинила злочин, або якщо вона
є неплатоспроможною. Умови та порядок
відшкодування державою шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, встановлюються законом.

Оскільки на час розгляду спору судом
першої інстанції законом не визначено
умови та порядок відшкодування
державою шкоди, завданою каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю
внаслідок злочину, остаточний висновок
суду щодо відмови у задоволенні позову
є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про
неспроможність держави та її силових
структур забезпечити виконання вироку,
як підставу покладення
відповідальності на державу за
відсутності відповідного закону, на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Судом першої інстанції при розгляді
справи додержанно норми
процесуального і матеріального права,
підстав для зміни чи скасування
ухваленого у справі рішення суду не
має.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 06 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова