ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2014 року Справа №607/8056/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:
розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Тернополі справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління обліку та
контролю за використанням
комунального майна Тернопільської
міської ради, суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2,
третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тернопільське
міське бюро технічної інвентаризації»,
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу, визнання недійсним
реєстраційного посвідчення, виселення
з приміщення та визнання права
Згідно рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області, від 30.01.2014 року у справі №
607805613-ц, вирішено відмовити в
задоволенні позову про визнання
- договору купівлі-продажу приміщення
площею 67,6 кв. в АДРЕСА_1, укладеного між
підприємцем ОСОБА_2 та Управлінням
обліку та контролю за використанням
комунального майна Тернопільської
міської ради, від 25.05.2004р.,
зареєстрованого в реєстрі за №2637,
- реєстраційного посвідчення від
27.07.2004р., виданого Тернопільським
міським бюро технічної інвентаризації
про реєстрацію права власності за
підприємцем ОСОБА_2 приміщення площею
67,6 кв.м. в АДРЕСА_1,
- визнання за ОСОБА_1 права власності на
зазначене приміщення.
Із змісту позову вбачається, що
позивачка ОСОБА_1 також просила суд
зобов'язати підприємця ОСОБА_2
звільнити приміщення площею 67,6 кв.м.,
яке розташоване в АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи, ухвалити додаткове
рішення, якщо стосовно будь - якої
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази та надавали пояснення, не
ухвалене рішення.

Вирішуючи дану вимогу суд зазначає
таке.

Вимагати усунення перешкод в
користуванні майном є способом захисту
права власності, яке, за правилами
глави 29 ЦК України. здійснюється судом
за позовом особи, котра вважає себе
власником майна.

Вимога позивачки ОСОБА_1 про
зобов'язання відповідача, підприємця
ОСОБА_2, звільнити приміщення площею 67,6
кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_1, є
наслідком можливого задоволення її
позову про визнання недійсним:
договору купівлі-продажу приміщення
площею 67,6 кв. в АДРЕСА_1, укладеного між
підприємцем ОСОБА_2 та Управлінням
обліку та контролю за використанням
комунального майна Тернопільської
міської ради, від 25.05.2004р.,
зареєстрованого в реєстрі за №2637;
реєстраційного посвідчення від
27.07.2004р., виданого Тернопільським
міським бюро технічної інвентаризації
про реєстрацію права власності за
підприємцем ОСОБА_2 приміщення площею
67,6 кв.м. в АДРЕСА_1, та визнання за ОСОБА_1
права власності на зазначене
приміщення.

Вищезазначено, що у задоволенні даних
вимог ОСОБА_1 відмовлено мотивованим
рішенням суду від 30.01.2014 року.

Зважаючи на наведене, суд вважає про
відсутність законних підстав до
задоволення її позову про зобов'язання
підприємця ОСОБА_2 звільнити
приміщення площею 67,6 кв.м., яке
розташоване в АДРЕСА_1

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у вимозі про
зобов'язання підприємця ОСОБА_2
звільнити приміщення площею 67,6 кв.м.,
яке розташоване в АДРЕСА_1.

Додаткове рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк