ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-104/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарях Скирута К.В.,
Кругляк О.В., Яківчук К.А., Волошиній
(Герасименко) І.В., Степанишиній (Цвігун)
Г.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3 особи -
Дарницька районна у м. Києві державна
адміністрація, Департамент земельних
ресурсів Київської міської державної
адміністрації, ОСОБА_5 про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
стягнення суми та відшкодування
моральної шкоди,

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
3 особи - ОСОБА_3, ОСОБА_5, Департамент
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації про усунення
перешкод у здійсненні права власності
на майно та права користування
земельною ділянкою, стягнення суми та
відшкодування моральної шкоди,

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, 3 особи -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Департамент земельних
ресурсів Київської міської державної
адміністрації про усунення перешкод у
здійсненні права власності на майно та
права користування земельною ділянкою,
про стягнення суми та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 03.12.2009 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3 особи
- Дарницька районна у м. Києві державна
адміністрація, Департамент земельних
ресурсів Київської міської державної
адміністрації, ОСОБА_5 про усунення
перешкод у здійсненні права власності
на земельну ділянку, стягнення суми та
відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_2 зазначав, що згідно
договору купівлі-продажу житлового
будинку від 25.05.1999 року він став
власником будинку АДРЕСА_1; відповідно
до Державного акту на право власності
на земельну ділянку від 23.05.2000 року,
виданого на підставі рішення Київської
міської ради від 03.02.2000 року №13/734, йому
на праві приватної власності належить
земельна ділянка площею 0,1000 га за
адресою АДРЕСА_1; користувачами
суміжної земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_2 є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
незаконно та самовільно захопили
частину належної йому земельної
ділянки, чим позбавили його права
повноцінно володіти та розпоряджатися
належним йому майном на власний розсуд.

З метою документального підтвердження
даного факту він (позивач) на початку 2006
року звертався до Головного управління
містобудування та архітектури м. Києва
з питання проведення
топографо-геодезичних робіт та до
Київського міського центру земельного
кадастру та приватизації землі - з
питання виготовлення топоплану М 1:500, у
зв»язку з чим він поніс витрати на
загальну суму 2218,00 грн.

На підставі зазначених виготовлених
документів в подальшому було
встановлено, що відповідачі ОСОБА_5
самовільно і незаконно захопили
належну йому (ОСОБА_2) частину земельної
ділянки розміром 43,75 кв. м і на ній
почали будувати господарські споруди,
якими перекрили доступ світла у його
будинок.

Також, відповідачі систематично
розповсюджують про нього (ОСОБА_2)
неправдиві дані різним фізичним та
юридичним особам, чим принижують його
людську гідність, що призвело до
погіршення стану його здоров»я,
внаслідок чого йому завдано моральної
шкоди, яку він (позивач) оцінює в сумі
10000,00 грн.

Оскільки спірні питання між сторонами
не вирішено мирним шляхом, він (ОСОБА_2)
вимушений був звернутися до суду з
даним позовом та просить суд
постановити судове рішення, яким: 1)
Зобов»язати відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні
ним (ОСОБА_2) права власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 - шляхом
знесення за власні кошти самовільно
побудованих господарських споруд та
перенесення паркану; 2) Стягнути з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на його
(позивача) користь 2218,00 грн. - витрати на
топо-геодезичні роботи та в порядку
відшкодування моральної шкоди 10000,00
грн.

ОСОБА_4 19.02.2010 року звернулась до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_2, 3 особи -
ОСОБА_3, ОСОБА_5, Департамент земельних
ресурсів Київської міської державної
адміністрації про усунення перешкод у
здійсненні права власності на майно та
права користування земельною ділянкою,
стягнення суми та відшкодування
моральної шкоди.

ОСОБА_4 зазначала, що вона разом із
ОСОБА_5 (свекрухою - матір»ю ОСОБА_3) є
землекористувачами земельної ділянки
площею 0,1776 га за адресою АДРЕСА_2, як
співвласники будинку, розташованого на
зазначеній земельній ділянці;
користувачем суміжної земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2;
під час приватизації земельної ділянки
по АДРЕСА_1 у 2000 році ОСОБА_2 не мав
будь-яких претензій до спільної межі; в
подальшому - на протязі тривалого часу
між суміжними землекористувачами
(сторонами) виникають конфлікти з
питань землекористування.

Оскільки відповідач ОСОБА_2, порушуючи
встановлені містобудівельні норми
проектування і планування забудови,
без дозвільної та проектно-кошторисної
документації самочинно та незаконно
будує по АДРЕСА_1 трьохповерховий
будинок та гараж-СТО, гараж-СТО ним
побудовано впритул до гаражу по
АДРЕСА_2 (ОСОБА_3), під час незаконного
будівництва гаража-СТО ОСОБА_2 було
захоплено 1,77 м землі по лінії межі по
АДРЕСА_2, площа захопленої земельної
ділянки становить 18,0 кв. м, тому
позивачка (ОСОБА_4) вимушена була
звернутися до суду з даним позовом та
просить суд: 1) Зобов»язати ОСОБА_2
усунути перешкоди у здійсненні нею
права власності відносно належного їй
майна, розташованого за адресою
АДРЕСА_2, а саме: власними силами або за
кошти відповідача здійснити знесення
незаконно побудованого гаража-СТО на
землі, захопленій у садиби по АДРЕСА_2 -
перенесення стіни гаража-СТО до
відстані не менше 1,0 м до межі сусідньої
ділянки по АДРЕСА_2 від найбільш
виступної конструкції стіни; 2)
Зобов»язати ОСОБА_2 звільнити
захоплену ним частину земельної
ділянки площею 18,0 кв. м по АДРЕСА_2 під
час незаконного будівництва
гаража-СТО, а саме: від т.4 до т.57а, від
т.57а до бетонної стіни, побудованої
ОСОБА_2 впритул до гаражу ОСОБА_4, від
бетонної стіни, побудованої ОСОБА_2
впритул до гаражу ОСОБА_4, до т.4 - згідно
абрису меж земельної ділянки по
АДРЕСА_2; 3) Зобов»язати ОСОБА_2 за власні
кошти привести у відповідність з
архітектурно-планувальним завданням
висоту будинку по АДРЕСА_1 до
малоповерхової забудови площею до 200
кв. м; 4) Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 2911,20 грн. - понесені позивачкою
витрати за виготовлення топоплану
масштабу 1:500, нанесення меж земельної
ділянки та отримання чергового
кадастрового плану, а також - 379,80 грн. як
понесені позивачкою витрати на поштові
відправлення, збори та ксерокопіювання
за час розгляду справи судом; 5)
Стягнути з ОСОБА_2 на її користь в
порядку відшкодування моральної шкоди
10000,00 грн.

ОСОБА_5 22.04.2011 року звернулась до суду з
позовом, як 3 особа із самостійними
вимогами до ОСОБА_2, 3 особи - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Департамент земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації про усунення перешкод у
здійсненні права власності на майно та
права користування земельною ділянкою,
про стягнення суми та відшкодування
моральної шкоди.

З підстав та обставин, які є тотожними
відповідно до зустрічного позову
ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_5 просила суд
постановити рішення, яким: 1)
Зобов»язати ОСОБА_2 власними силами або
за кошти відповідача здійснити
знесення незаконно побудованого
гаража-СТО на землі, захопленій у
садиби по АДРЕСА_2; 2) Зобов»язати ОСОБА_2
звільнити захоплену ним частину
земельної ділянки площею 18,0 кв. м по
АДРЕСА_2 під час незаконного
будівництва гаража-СТО, а саме: від т.4
до т.57а, від т.57а до бетонної стіни,
побудованої ОСОБА_2 впритул до гаражу
ОСОБА_4, від бетонної стіни, побудованої
ОСОБА_2 впритул до гаражу ОСОБА_4, до т.4 -
згідно абрису меж земельної ділянки по
АДРЕСА_2; 3) Зобов»язати ОСОБА_2 за власні
кошти привести у відповідність з
архітектурно-планувальним завданням
висоту будинку по АДРЕСА_1 до
малоповерхової забудови площею до 200
кв. м; 4) У разі незгоди ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту ним частину
земельної ділянки під час незаконного
будівництва гаража-СТО і бетонної
стіни біля нього - доручити Головному
управлінню земельних ресурсів КМДА
відновити межу згідно кадастрової
справи №:90:200: 002 ОСОБА_5 та
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
вартість виконаних робіт по винесенню
в натуру спільної межі по АДРЕСА_2 після
визначення вартості виконавцем робіт;
5) Стягнути з ОСОБА_2 на її користь в
порядку відшкодування моральної шкоди
13000,00 грн.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2
та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (в особі
представника ОСОБА_3) свої уточнені
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі, заперечуючи відповідно проти
зустрічних вимог.

Представники 3-х осіб - Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації та Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації в судове
засідання не з»явились, до матеріалів
справи надали письмові пояснення із
заявами щодо розгляду справи за
відсутності їх представників (а.с.193-194
т.1, 32 т.2, а.с.94-95, 169-170 т.1).

Заслухавши пояснення сторін в судовому
засіданні, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги ОСОБА_2
задоволенню не підлягають, а позовні
вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку від 25.05.1999 року
ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1,
який станом на день укладення договору
складався із жилого будинку під
літерою «А», матеріал стін - із
шлакоблоків, жилою площею 18,9 кв. м, із
спорудою - ворота металеві (а.с.5 т.1 -
копія Договору).

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю І-КВ №158491
від 23.05.2000 року, виданого на підставі
рішення Київської міської ради від
03.02.2000 року №13/734, ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить земельна
ділянка площею 0,1000 га за адресою
АДРЕСА_1; земельну ділянку йому
передано у власність для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель; акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №90-2-04132; код
земельної ділянки 90:200:001 (а.с.6, 48, 97-99 т.1,
а.с.236 т.2).

Користувачами суміжної земельної
ділянки (код земельної ділянки 90:200:002)
за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -
згідно акту установлення і погодження
меж землекористування від 17.12.1993 року
на ім»я ОСОБА_5 на зазначену земельну
ділянку загальною площею 1775,87 кв. м
(а.с.51-54 т.1, а.с.236 т.2).

При цьому, згідно договору дарування
частини житлового будинку від 30.12.2003
року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
будинковолодіння по АДРЕСА_2 належить
співвласникам: ОСОБА_5 належить 24/100
частини - на підставі свідоцтва про
право на особисту власність на
домоволодіння, виданого Дарницькою
районною в м. Києві державною
адміністрацією від 08.11.2001 року згідно
розпорядження від 05.11.2001 року за №97 та
зареєстрованого в Київському міському
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна 22.03.2002 року у
реєстровій книзі №344-275 за реєстровим
№43218 (а.с.4 т.2); а 76/100

частини зазначеного цегляного,
житловою площею 45,30 кв. м, позначеного
на плані літерою «А», будинку - у складі:
веранда 1-1/12,2 кв. м, коридор 1-2/4,8 кв. м,
санвузол 1-3/5,0 кв. м, кухня 1-4/13,1 кв. м,
передпокій 1-5/20,3 кв. м, житлова 1-6/11,9 кв.
м, житлова 1-7/8,6 кв. м, підсобна 1-8/11,5 кв. м,
житлова 1-9/11,6 кв. м, літ. Б - сарай, літ. В -
навіс, літ. Д-ІІ пов. - гараж з надбудовою
та огл./ямою, літ. Е - сарай - на підставі
зазначеного договору дарування від
30.12.2003 року належить на праві власності
ОСОБА_4, право власності зареєстровано
у реєстровій книзі №344-275 за реєстровим
№43218 від 18.08.2004 року (а.с.55 т.1).

Дані обставини підтверджуються
матеріалами справи і не заперечуються
сторонами.

Згідно розпорядження Харківської
районної державної адміністрації м.
Києва від 26.06.2000 року №447 ОСОБА_2 було
надано дозвіл на перебудову
індивідуального житлового будинку і
господарських споруд по АДРЕСА_1, з
виконанням умов забудови земельної
ділянки згідно з
архітектурно-планувальним завданням,
затвердженим Головкиївархітектурою;
дозвіл на виконання будівельних робіт
по будівництву індивідуального
житлового будинку і господарських
споруд він повинен був одержати після
погодження та затвердження
проектно-кошторисної документації у
Держархбудконтролі у встановленому
порядку (а.с.71 т.1).

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_2
не надано до матеріалів справи
належної проектно-кошторисної
документації щодо перебудови
індивідуального житлового будинку і
господарських споруд по АДРЕСА_1, яка б
свідчила про виконання ним умов
забудови земельної ділянки згідно з
архітектурно-планувальним завданням.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Як вбачається з технічного паспорта на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1 від 1999 року та від
14.02.2003 року (а.с.160-170 т.2, а.с.74-89 т.3), гараж
під літ. «Г» (площею забудови 91,2 кв. м) є
об»єктом самовільного (самочинного)
будівництва, зазначена будівля
розташована на лінії межі, що є спірною
частиною суміжних земельних ділянок,
що не заперечується ОСОБА_2 і на день
розгляду даної справи.

Ствердження ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3
про те, що будівництво ОСОБА_2 гаража
літ. «Г» (гаража-СТО) проведено частково
на земельній ділянці за межами
приватизованої на його ім»я земельної
ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,100 га,
підтверджуються копією топоплану М1:500
від березня 2013 року, виконаного на
замовлення ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 (а.с.18 т.3)
та схемою земельної ділянки по АДРЕСА_2
(а.с.196-197 т.4).

Згідно акту від 03.06.2013 року (а.с.16 т.3)
гараж літ. «Г» ОСОБА_2 побудовано
фактично впритул до гаража ОСОБА_4,
ОСОБА_5 по АДРЕСА_2, що обмежує їх права
щодо користування належним їм майном.

Згідно висновку №859 судової
будівельно-технічної експертизи від
17.05.2006 року площа спірної земельної
ділянки становить 17,3 кв. м (а.с.167 т.1
справи №2-54/2007).

При цьому, суд виходить з того, що від
проведення призначеної судом згідно
ухвали від 10.09.2013 року (а.с.73-75 т.4)
будівельно-технічної експертизи
сторони фактично відмовилися (а.с.89-90
т.4).

Згідно повідомлення Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації та матеріалів
технічної документації по складанню
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку ОСОБА_2
(а.с.93-126 т.3) - земельна ділянка площею 0,18
га на АДРЕСА_2 обліковується за ОСОБА_5
на підставі матеріалів по встановленню
зовнішніх меж.

Статтею 118 ЗК України регламентовано
порядок безоплатної приватизації
громадянином земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, чи із
земель державної або комунальної
власності.

Згідно ч.11 ст.118 ЗК України у разі
відмови органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Згідно ст.116 ЗК України громадяни
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до положень ст.121 ЗК України
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) в містах -
не більше 0,10 га.

Згідно ст.125 ЗК України право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.2, 4 ст.373 ЦК України право
власності на землю (земельну ділянку)
набувається і здійснюється відповідно
до закону; власник земельної ділянки
має право використовувати її на свій
розсуд відповідно до її цільового
призначення.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Позивачем за первісним позовом - ОСОБА_2
фактично не визначено якими діями та
коли саме відповідачами було
самовільно та незаконно «захоплено» як
належну йому (ОСОБА_2) частину земельної
ділянки площею 43,75 кв. м; відповідно -
позивачем (ОСОБА_2) не надано суду
належного обґрунтування та доказів на
підтвердження заявлених ним вимог,
тому в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 про зобов»язання відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у
здійсненні ним (ОСОБА_2) права власності
на земельну ділянку по АДРЕСА_1 - шляхом
знесення за власні кошти самовільно
побудованих господарських споруд та
перенесення паркану; про стягнення з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на його
користь суми 2218,00 грн. як витрат на
топо-геодезичні роботи та в порядку
відшкодування моральної шкоди 10000,00
грн. - має бути відмовлено у повному
обсязі.

За встановлених обставин, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в
частині порушення їхніх прав щодо
користування належним їм майном -
господарськими будівлями та спорудами,
що розташовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_2 в м. Києві, внаслідок
неправомірної забудови ОСОБА_2 частини
земельної ділянки під гаражем літ. «Г»
(загальною площею забудови 91,2 кв. м),
який є об»єктом самочинного
будівництва, розташованого на лінії
межі, що є спірною частиною суміжних
земельних ділянок, в частині площі
забудови 17,3 кв. м - від т.4 до т.57а, від
т.57а до бетонної стіни, побудованої
ОСОБА_2 впритул до гаражу ОСОБА_4, від
бетонної стіни, побудованої ОСОБА_2
впритул до гаражу ОСОБА_4, до т.4 - згідно
абрису меж земельної ділянки по
АДРЕСА_2 (а.с.178 т.4), топоплану М 1:500 від
березня 2013 року АДРЕСА_2 (замовник
ОСОБА_5) - а.с.18 т.3 та схеми земельної
ділянки по АДРЕСА_2 (а.с.197 т.4), а також - з
урахуванням положень п.3.25 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» щодо
дотримання відстані для догляду за
будівлями і здійснення їх поточного
ремонту до межі сусідньої ділянки від
найбільш виступної конструкції стіни
не менше 1,0 м (а.с.146-147 т.2), - доведені в
судовому засіданні достатніми
доказами, наданими сторонами для
їхньої оцінки судом в їх сукупності,
тому позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
підлягають задоволенню в частині:
зобов»язання ОСОБА_2 усунути перешкоди
у здійсненні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права
власності на належне їм майно, що
розташоване за адресою АДРЕСА_2, шляхом
знесення власними силами або за кошти
ОСОБА_2 частини гаража-СТО під літерою
«Г» (згідно технічного паспорта на
житловий будинок АДРЕСА_1 від 14.02.2003
року), розташованої на частині
земельної ділянки по АДРЕСА_2 (код
земельної ділянки 90:200:002) - перенесення
стіни гаража-СТО до відстані не менше 1,0
м до межі сусідньої ділянки по АДРЕСА_2
від найбільш виступної конструкції
стіни та звільнення частини земельної
ділянки площею 17,3 кв. м по АДРЕСА_2 (код
земельної ділянки 90:200:002) - від т.4 до
т.57а, від т.57а до бетонної стіни,
побудованої ОСОБА_2 впритул до гаражу
ОСОБА_4, від бетонної стіни, побудованої
ОСОБА_2 впритул до гаражу ОСОБА_4, до т.4 -
згідно абрису меж земельної ділянки по
АДРЕСА_2 та топоплану М 1:500 від березня
2013 року.

Позивачкою ОСОБА_4 понесені витрати за
договором №10/03 від 10.03.2013 року на
виконання проектно-вишукувальних
робіт та з виготовлення кадастрового
плану в загальній сумі 2911,20 грн. (а.с.233-236
т.2); нею також понесені витрати на
поштові відправлення, комісійні збори
та ксерокопіювання у загальному
розмірі 379,80 грн. (а.с.58-59 т.3, а.с.168 т.4),
тому на її

користь підлягає стягненню з ОСОБА_2
(2911,20 + 379,80) = 3291,00 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
частині зобов»язання ОСОБА_2 за власні
кошти привести у відповідність з
архітектурно-планувальним завданням
висоту будинку по АДРЕСА_1 до
малоповерхової забудови площею до 200
кв. м (літ. Б, б) задоволенню не
підлягають, оскільки зазначений
будинок не знаходиться на лінії
спільної межі земельних ділянок або
поблизу від неї; згідно технічної
документації (а.с.75-89 т.3) зазначений
будинок зданий в експлуатацію.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав;
моральна шкода полягає, в тому числі, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв»язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Вирішуючи питання щодо розміру
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_5, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_2 у зв»язку з
порушенням останнім законних прав
Позивачів, суд визначає її в межах
заявлених позивачами вимог, та з
урахуванням характеру та обсягу
заподіяних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральних
страждань, з урахуванням обставин
справи, вважає за необхідне стягнути з
ОСОБА_2 в порядку відшкодування
моральної шкоди на користь позивачів
по 3000,00 грн.

Згідно ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2
підлягають стягненню судові витрати -
на користь ОСОБА_3 - в сумі 120,00 грн.
(а.с.237-238 т.4), та на користь держави - в
сумі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на
підставі ст.ст.116, 118, 121, 125 ЗК України,
ст.11-16, 22, 23, 373-375, 391, 1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, 3 особи - Дарницька районна у м.
Києві державна адміністрація,
Департамент земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, ОСОБА_5 про зобов»язання
усунути перешкоди у здійсненні права
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 шляхом знесення за власні
кошти самовільно побудованих
господарських споруд та перенесення
паркану; про стягнення з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 солідарно 2218,00 грн. та в порядку
відшкодування моральної шкоди 10000,00
грн. - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права
власності на належне їм майно, що
розташоване за адресою АДРЕСА_2, шляхом
знесення власними силами або за кошти
ОСОБА_2 частини гаража-СТО під літерою
«Г» (згідно технічного паспорта на
житловий будинок АДРЕСА_1 від 14.02.2003
року), розташованої на частині
земельної ділянки по АДРЕСА_2 (код
земельної ділянки 90:200:002) - перенесення
стіни гаража-СТО до відстані не менше 1,0
м до межі сусідньої ділянки по АДРЕСА_2
від найбільш виступної конструкції
стіни та звільнення частини земельної
ділянки площею 17,3 кв. м по АДРЕСА_2 (код
земельної ділянки 90:200:002) - від т.4 до
т.57а, від т.57а до бетонної стіни,
побудованої ОСОБА_2 впритул до гаражу
ОСОБА_4, від бетонної стіни, побудованої
ОСОБА_2 впритул до гаражу ОСОБА_4, до т.4 -
згідно абрису меж земельної ділянки по
АДРЕСА_2 та топоплану М 1:500 від березня
2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 3291
грн. 00 коп., в порядку відшкодування
моральної шкоди 3000 грн. 00 коп., а всього -
6291 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в
порядку відшкодування моральної шкоди
3000 грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати - на
користь ОСОБА_3 в сумі 120,00 грн., на
користь держави в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.