Справа № 1018/7751/12 Головуючий у І
інстанції Мора О.М.Провадження №
22-ц/780/1047/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

4 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Ігнатченко Н.В., Малорода О.І.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Обухівського районного
суду Київської області від 28 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Козинської селищної ради
Обухівського району Київської
області, ОСОБА_2 про визнання
недійсним та скасування рішення ради
та зобов'язання не вчиняти дій,
визнання недійсним і скасування
державного акту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся
в суд із вказаним позовом, який уточнив
і просить визнати недійсним та
скасувати рішення Козинської
селищної ради №27/47 26 сесії 6
скликання від 25.10.2012 року в частині
виділення ОСОБА_2 земельної ділянки
загального користування (кадастровий
номер 322315500:03:032:0092), визнати недійсним
та скасувати державний акт на право
власності, виданий на ім.'я ОСОБА_2 на
підставі рішення Козинської селищної
ради №27/47 26 сесії 6 скликання від
25.10.2012 року та зобов'язати не вчиняти
дій щодо спорудження паркану на
земельній ділянці загального
користування (проїзд).

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він
є власником земельної ділянки
АДРЕСА_1. В листопаді 2012 року ОСОБА_2,
яка є власником суміжної земельної
ділянки НОМЕР_1, почала здійснювати
заходи щодо побудови паркану на
земельній ділянці загального
користування (проїзд). При зверненні
до ОСОБА_2 дізнався, що на її ім.'я
видано оскаржуваний державний акт з
цільовим призначення ведення
особистого селянського господарства.
Оскільки позивача як користувача
земельної ділянки загального
користування (проїзд) відповідачі про
проведення сесії Ради та вирішення
питання щодо надання ОСОБА_2 землі
загального користування не
повідомили, вважає свої права
порушеними, а оскаржувані рішення
ради та державний акт на ім.'я ОСОБА_2
незаконними та необґрунтованими.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 28 листопада 2013
року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким заявлений ним позов
задовольнити, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.

Зокрема в доводах апеляційної скарги
зазначається про те, що ОСОБА_2
видано державний акт на землю, яка в
державних актах на ім.'я позивача та
технічній документації зазначена
землями загального користування,
проте з даних проекту землеустрою
ТОВ «Кадастровий квартал» земельна
ділянка намічена для відведення у
власність ОСОБА_2 рахується як землі
не надані у власність або постійне
користування в межах населеного
пункту, що свідчить про незаконну
зміну цільового призначення земель.

Також апелянтом вказується на те, що
суд не застосував до спірних
правовідносин ч.3 ст.83 ЗК України, яка
підлягала застосуванню.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги із
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення Козинської
селищної ради №27/47 26 сесії 6
скликання від 25.10.2012 року в частині
виділення ОСОБА_2 земельної ділянки
загального користування відповідає
вимогам закону і не порушує прав
позивача.

Ширина проїзду між земельними
ділянками ОСОБА_1 і ОСОБА_3 становить
6,77 - 7,07 метрів, що відповідає вимогам
пунктів 7,26, 7.36 ДБН 360-92
містобудування.Планування і забудова
міських і сільських поселень,
затвердженого Наказом
Демжкоммістобудування від 17.04.1992року
№44.

Також суд вказав на відсутність
підстав скасування державного акту
на право власності на земельну
ділянку на ім.'я ОСОБА_2, так як
позивачем не доведено наявності
спору із зазначених правовідносин та
з врахуванням того, що вказана
вимога є похідною від вирішення
вимоги про визнання недійсним
рішення ради.

Такі висновки відповідають
обставинам справи і узгоджуються із
вимогами закону.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
передбачених статтею 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено,
що 28 вересня 2002 року ОСОБА_1 за
договором купівлі-продажу придбав
земельну ділянку площею 0,230га,
розташовану в АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства.

7 жовтня 2002 року ОСОБА_1 отримав на
своє ім.'я державний акт на право
власності на вказану земельну
ділянку площею 0,230га, розміщену по
АДРЕСА_1.

Згодом позивач провів поділ своєї
земельної ділянки на три окремі
ділянки, отримав нові державні акти
з окремими кадастровими номерами на
кожну земельну ділянку.

Так, 12.10.2011 року на ім.'я ОСОБА_1
видано державний акт на земельну
ділянку площею 0,0800га розташовану по
АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства.

12.10.2011 року на ім.'я ОСОБА_1 видано
державний акт на земельну ділянку
площею 0,0897га розташовану по АДРЕСА_1
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

25 жовтня 2012 року рішенням Козинської
селищної ради№27/47 ОСОБА_2 передано
земельну ділянку площею 0,0186га для
ведення особистого селянського
господарства, яка розташована в
АДРЕСА_1 та затверджено проект
землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_2
(а.с.116).

7 листопада 2012 року на ім.'я ОСОБА_2
видано державний акт на право
власності на вказану земельну
ділянку. (а.с.9).

3 серпня 2012 року згідно акту ОСОБА_2
відведено в натурі (на місцевості)
земельну ділянку площею 0,0186га. (а.с.132).

Дослідивши проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_2,
виготовлений ТОВ «Кадастровий
Квартал» (а.с.108-138), суд першої
інстанції прийшов до законного і
обґрунтованого висновку, що
останній розроблено, погоджено та
затверджено у встановленому законом
порядку.

Вірними є висновки суду щодо
відхилення посилань позивача на те,
що спірна земельна ділянка
відноситься до земель загального
користування.

Встановлено і підтверджується, що
згідно Генерального плану с.м.т.Козин
1998 року спірна земельна ділянка
належить до земель
сільськогосподарського призначення.

З довідки управління Держкомзему у
Обухівському районі №03-15/4555 , яка
міститься в проекті землеустрою,
зазначено, що спірна земельна
ділянка обліковується відповідно до
Державної статистичної звітності
(форма 6-зем) як не нанадані у
власність або постійне користування
в межах населеного пункту (номер
рядка 96): відкриті землі без
рослинного покриву - піски (включаючи
пляжі) (номер стовпця 69).

Обгрунтовано відхилені твердження
позивача щодо відсутності у нього
доступу (проїзду) на свою земельну
ділянку.

Встановлено, що ширина проїзду на
час вирішення спору становить 6,77 -
7,07метрів, що відповідає вимогам
пунктів 7.26, 7.36 та таблиці 7.3 ДБН 360-92**
Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень,
затвердженого Наказом
Держкоммістобудування від 17.04.1992року
№44, яким передбачено облаштування
проїзду господарського призначення
із однією або двома смугами руху
шириною 3,5 метрів.

За вказаних обставин, з врахуванням
предмету позовних вимог, правових
підстав позову, доказів, наданих
сторонами на
підтвердження-заперечення позовних
вимог, суд прийшов до законного і
обґрунтованого висновку, що
оскаржуване рішення Козинської
селищної ради №27/47 26 сесії 6
скликання від 25.10.2012 року відповідає
вимогам закону і не порушує права
позивача.

Правильними також є висновки суду
щодо відсутності підстав визнання
недійсним оскаржуваного державного
акту на право власності на земельну
ділянку на ім.'я ОСОБА_2

Позивачем не доведено наявності
спору із зазначених правовідносин.
Державний акт на право власності на
земельну ділянку на ім.'я ОСОБА_2
відповідає вимогам закону щодо його
форми та змісту, виданий на підставі
рішення Козинської селищної

ради №27/47 26 сесії 6 скликання від
25.10.2012 року, правових підстав для
визнання якого недійсним судом не
встановлено, а вимога про скасування
державного акту є похідною від
вимоги про визнання недійсним
державного акту.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги на те, що
суд не врахував надані позивачем
докази, а саме технічну документацію
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності позивача на земельну
ділянку, виготовлену землевпорядною
організацією ПП «Фокус», з яких
вбачається, що в період з 7.10.2002 року
по 12.10.2011 року спірна земельна
ділянка відносилась до земель
загального користування не
заслуговують на увагу, оскільки
вказані докази були досліджені в
сукупності із іншими доказами, на
підставі чого судом зроблено вірний
висновок про відсутність правових
підстав задоволення позову.

Інші доводи апелянта на
незастосування судом положень ч.3
ст.83 Земельного кодексу України (в
редакції станом на час прийняття
оскаржуваного рішення ради) є
необґрунтованими.

Встановлено і підтверджується
належними доказами, що спірна
земельна ділянка належить до земель
сільськогосподарського призначення.

Інші доводи апеляційної скарги на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального і процесуального права
не заслуговують на увагу і не
спростовують висновків суду про
відсутність правових підстав
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 28 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: