АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 672/1787/13-ц
Провадження № 22-ц/792/833/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В.,
Юзюка О.М.,

при секретарі
Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці
відповідачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Городоцького районного суду
Хмельницької області від 19 лютого 2014
року,

встановила:

В листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
(далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
солідарне стягнення з відповідачів на
свою користь 54987 доларів 34 центи США
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 28 серпня 2007 року (далі - кредитний
договір), що за офіційним курсом
Національного банку України станом на 8
липня 2013 року еквівалентно 439513
грн. 83 коп.

ПАТ «УкрСиббанк» зазначило, що за
умовами кредитного договору банк надав
ОСОБА_2 кредит у сумі 45787 доларів США на
строк до 28 серпня 2022 року під 11,3%
річних, а ОСОБА_3 згідно договору поруки
№ 136732 від 28 серпня 2007 року поручилася
перед позивачем за виконання ОСОБА_2
обов'язків з повернення кредитних
коштів, сплати процентів і неустойки.
Відповідачі не виконують взятих на
себе зобов'язань, внаслідок чого банк
вправі стягнути з них указану
заборгованість, яка складається з 37826
доларів 17 центів США неповернутого
кредиту, 14318 доларів 34 центів США
процентів, 2842 долара 83
центів США пені.

Рішенням Городоцького районного
суду Хмельницької області від 19 лютого
2014 року позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» 52144 долари 51
цент США заборгованості за кредитним
договором, що еквівалентно 416791 грн. 07
коп., 22722 грн. 76 коп. пені, 3441 грн.
судового збору.

Суд виходив з того, що позичальник
ОСОБА_2 і поручитель ОСОБА_3 не
виконали грошового зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
банк вправі стягнути з них солідарно
неповернутий кредит, проценти та пеню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким стягнути
з них на користь банку заборгованість
за кредитним договором у розмірі 190007
грн. 39 коп. посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення та неправильне застосування
судом норм матеріального і
процесуального права.

Представник ПАТ «УкрСиббанк»,
який у встановленому законом порядку
оповіщений про час і місце судового
засідання, до суду не з'явився.

Заслухавши учасницю процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що 28 серпня 2007 року
акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк», який в подальшому
змінив свою назву на ПАТ «УкрСиббанк»,
і ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за
умовами якого банк надав останньому
кредит на придбання земельної ділянки
в сумі 45787 доларів США на строк до 28
серпня 2022 року під 11,3 % річних.

Сторони домовилися, що у разі
порушення позичальником грошового
зобов'язання за кредитним договором
банк вправі вимагати від ОСОБА_2
дострокового повернення всієї суми
кредиту та повної сплати процентів за
користування кредитними коштами. Також
ОСОБА_2 мав сплатити банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України (далі - НБУ)
від гривневого еквіваленту суми
простроченого платежу, сума якого
(еквівалент) розраховується за
офіційним обмінним курсом НБУ гривні
до валюти заборгованості станом на
дату нарахування пені.

Виконання позичальником
грошового зобов'язання за кредитним
договором забезпечено порукою ОСОБА_3
За умовами договору поруки № 136732 від 28
серпня 2007 року ОСОБА_3 поручилася перед
ПАТ «УкрСиббанк» за виконання ОСОБА_2
обов'язку з повернення кредиту, сплати
процентів і пені. У випадку невиконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором боржник і поручитель мали
відповідати перед банком як солідарні
боржники.

З 2010 року ОСОБА_2 не виконує
належним чином обов'язки за кредитним
договором.

Станом на 8 липня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
становить 52144 долари 51 цент США. З них
37826 доларів 17 центів США - неповернутий
кредит і 14318 доларів 34 центів США -
проценти. Також банком нараховано 22722
грн. 76 коп. пені.

Зазначені обставини визнані
сторонами та підтверджуються наявними
у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
визначено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч. 1 ст. 553,
ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Оцінивши в сукупності надані
докази, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що ОСОБА_2 не
виконав грошового зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
ПАТ «УкрСиббанк» вправі стягнути
солідарно з нього та поручителя ОСОБА_3
неповернутий кредит, проценти та пеню.

Розмір заборгованості обчислений
банком відповідно до умов кредитного
договору.

Твердження відповідачів про
неправильність і незрозумілість
розрахунку цієї заборгованості не
заслуговують на увагу.

ОСОБА_2 не виконує умови
кредитного договору, тому ПАТ
«УкрСиббанк» в силу п. 3.1.2 цього
договору вправі вимагати від
позичальника дострокового повернення
наданого йому кредиту, сплати
процентів і пені.

Відповідно до розділу 6
кредитного договору 25 липня 2013 року
банк направив відповідачам вимоги про
повернення всієї суми кредиту та
повної сплати процентів і пені (а.с. 42, 44,
45, 46). Ці вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 одержали
відповідно 5 серпня 2013 року та 30 липня
2013 року (а.с. 43, 47). Протягом 32
календарних днів від дати одержання
відповідачами поштових відправлень
останні не усунули порушення грошового
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого новий термін повернення
кредиту та сплати процентів за цим
договором настав.

Посилання відповідачів на
порушення банком порядку дострокового
повернення кредиту не ґрунтуються на
фактичних обставинах справи.

Не заслуговують на увагу й доводи
позивача про невідповідність
кредитного договору вимогам закону.

Статтею 192 ЦК України встановлено,
що законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. Іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

В силу ст. 524 ЦК України
зобов'язання має бути виражене у
грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Частиною 3 статті 533 ЦК України
передбачено, що використання іноземної
валюти, а також платіжних документів в
іноземній валюті при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.

Згідно до вимог ст. 2 Декрету
Кабінету Міністрів України від 19
лютого 1993 року № 15-93 «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» (далі - Декрет) резиденти і
нерезиденти мають право бути
власниками валютних цінностей, що
знаходяться на території України.
Резиденти і нерезиденти мають право
здійснювати валютні операції з
урахуванням обмежень, встановлених цим
Декретом та іншими актами валютного
законодавства України.

Частиною 1 статті 19 Закону України
від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки
і банківську діяльність» визначено, що
банк має право здійснювати банківську
діяльність тільки після отримання
банківської ліцензії.

У відповідності до положень ст.ст.
47, 49 цього Закону на підставі
відповідної банківської ліцензії
банки мають право здійснювати
банківські операції, у тому числі
розміщення залучених коштів від свого
імені, на власних умовах та власний
ризик, операції з валютними цінностями,
надання кредитів.

Операції з валютними цінностями
банки вправі здійснювати на підставі
письмового дозволу (генеральної
ліцензії) на здійснення операцій з
валютними цінностями згідно до пункту 2
статті 5 Декрету.

З вищевикладеного вбачається, що
уповноважені банки на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу на здійснення операцій з
валютними цінностями мають право
здійснювати операції з надання
кредитів в іноземній валюті.

На час укладення сторонами
кредитного договору ПАТ «УкрСиббанк»
здійснювало банківську діяльність на
підставі банківської ліцензії НБУ від
24 грудня 2001 року № 75 і мало письмовий
дозвіл від 19 листопада 2006 року № 75-2 на
здійснення операцій з валютними
цінностями (а.с. 174-177).

За таких обставин банк правомірно
видав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті.

Досліджені у справі докази
вказують на те, що банк відповідно до
приписів Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених постановою
правління Національного банку України
від 10 травня 2007 року № 168 (зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 25
травня 2007 року № 541/13808), перед
укладенням кредитного договору надав
ОСОБА_2 інформацію про умови
кредитування, орієнтовну сукупну
вартість кредиту та інші умови,
передбачені законодавством.

Отже, є безпідставними твердження
відповідачів щодо порушення
оспорюваним правочином їх прав.
Кредитний договір не суперечить
вимогам чинного законодавства, у тому
числі нормам Закону України від 12
травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист
прав споживачів».

Не спростовують висновків суду й
інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Городоцького районного
суду Хмельницької області від 19 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Федорук
І.М.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 27