Справа № 654/5759/13-ц
Провадження №2/654/230/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року Голопристанський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Чухрай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гола Пристань
Херсонської області в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Реєстраційної
служби Голопристанського районного
управління юстиції Херсонської
області, третя особа на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
приватний нотаріус Голопристанського
районного нотаріального округу
Херсонської області ОСОБА_5, про
визнання договору недійсним, визнання
права власності на нерухоме майно,
поділ майна та витребування нерухомого
майна, відміну державної реєстрації
права власності,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 року ОСОБА_1 через свого
представника ОСОБА_6 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
реєстраційної служби
Голопристанського районного
управління юстиції Херсонської
області про визнання за ним права
власності на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 Херсонської області,
витребування 1/2 частини вказаного
будинку від ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його
користь, визнання недійсним договору
дарування від 01.04.2013 року, укладений між
відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
частині належної йому частки (1/2) та
визнання недійсним реєстрації права
власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі
договору дарування від 01.04.2013 року. У
позові позивач посилається на те, що на
підставі рішення виконавчого комітету
Голопристанської міської ради № 108/5
від 14.04.1987 року йому була виділена
земельна ділянка площею 600 кв.м та
надано дозвіл на будівництво
індивідуального житлового будинку за
вказаною адресою. З цього часу він за
власні кошти, в тому числі, які йому
надали батько та сестра, власними
зусиллями побудував житловий будинок,
на який 06.02.1991 року ним було виготовлено
технічний паспорт та який у 1991 році
здав в експлуатацію, що підтверджено
рішенням виконавчого комітету
Голопристанської міської ради № 47 від
12.02.1991 року. Пунктом 2 зазначеного
рішення БТІ Голопристанського району
повинно було видати йому
правовстановлюючий документ на
будинок. Але до БТІ він не звертався, не
придавши цьому значення та не
зареєстрував за собою право власності
на будинок. Звернувся до БТІ лише на
початку 2013 року, де йому повідомили, що
власником будинку є відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 по договору дарування
від ОСОБА_2 Внаслідок чого він дізнався,
що рішенням Голопристанського
районного суду Херсонської області від
24.12.2012 року за ОСОБА_2 було визнано право
власності на будинок. На підставі
зазначеного рішення суду ОСОБА_2
зареєструвала за собою право власності
на будинок, а потім 01.04.2013 року
подарувала його в рівних частинах
ОСОБА_3, ОСОБА_4 Рішенням Апеляційного
суду Херсонської області від 04.06.2013
року рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
24.12.2012 року скасоване, ухвалено нове
рішення про відмову у позові. Таким
чином ОСОБА_2 неправомірно подарувала
будинок, оскільки не у повній мірі
являлася його власником, так як
відповідно до ст. 22 КпШС України
спірний будинок є їхньою з ОСОБА_2
сумісною власністю, частки якої є
рівними. З посиланням на ст. ст. 217, 368, 369,
372, 392 ЦК України, ст. 22 КпШС України, ст. 72
СК України просив задовольнити позов.

В подальшому представник
позивача неодноразово змінював,
доповнював та уточнював позовні
вимоги, в результаті чого, в останній
редакції уточнень просив суд визнати
за позивачем право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1
Херсонської області, витребування 1/2
частини вказаного будинку від ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь позивача, визнати
недійсним договір дарування від 01.04.2013
року, укладений між відповідачами
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині
належної позивачу частки (1/2), відмінити
реєстрацію рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
24.12.2012 року та реєстрацію договору
дарування від 01.04.2013 року в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У судовому засіданні позивач та
його представник ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримали, наполягали на їх
задоволенні з підстав, зазначених у
позові, з урахуванням змін та
доповнень.

Відповідачка ОСОБА_3 (яка
одночасно є представником відповідача
ОСОБА_4.) у судовому засіданні позов не
визнала, пояснила суду, що з 1975 року по
2002 рік її батьки (позивач та
відповідачка ОСОБА_2.) перебували між
собою в шлюбі, побудували спірний
будинок. Позивач у спірному будинку з
2002 року не проживає, з'являється до них
у гості завжди в нетверезому стані,
вона за свої кошти разом з матір'ю
добудовували будинок, бо батько
зловживав спиртними напоями,
відмовлявся належним чином оформити
будинок в БТІ. Внаслідок чого матір
була змушена звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на будинок за нею, а потім подарувала
будинок своїм дітям у рівних частках.
Вона не розуміє намагання батька
відібрати будинок у своїх дітей.

Представник відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, просив суд у позові
відмовити.

Відповідач (реєстраційна служба
Голопристанського райуправління
юстиції) свого представника у судове
засідання не направив, надав до суду
заяву про розгляд справи у їх
відсутність, в якій у вирішенні позову
поклався на розсуд суду.

Третя особа надала до суду заяву
про розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та їх
представників, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню частково, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та
відповідачка в період з 17.04.1975 року по
02.09.2004 року перебували між собою в
шлюбі, від якого мають двох дітей -
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а. с. 78-79).

Рішенням виконавчого комітету
Голопристанської міської ради № 108/5
від 14.04.1987 року позивачу надано
земельну ділянку площею 600 кв.м. на якій
розміщено гараж по АДРЕСА_1 в м. Гола
Пристань Херсонської області та
дозволено будівництво індивідуального
житлового будинку по ТП 184-24-52 (а. с. 11).

Рішенням виконавчого комітету
Голопристанської міської ради № 47 від
12.02.1991 року затверджено акт прийому
житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Гола
Пристань Херсонської області,
завершеного будівництвом, до
експлуатації та зазначено про видачу
інвентар бюро ОСОБА_1 правовий документ
на житловий будинок (а. с. 11 - на звороті).

Таким чином позивач та
відповідачка ОСОБА_2 у період шлюбу
побудували та ввели в експлуатацію
спірний будинок по АДРЕСА_1 в м. Гола
Пристань Херсонської області, який
відповідно до ст. 22 КпШС УРСР (що діяв на
момент прийняття будинку в
експлуатацію) є їхньою спільною
сумісною власністю, частки
співвласників на яку є рівними.

У зв'язку з зазначеним вище суд
вважає позовні вимоги про визнання за
позивачем права власності на 1/2
спірного будинку такими, що підлягають
задоволенню.

Рішенням Голопристанського
районного суду Херсонської області від
24.12.2012 року за ОСОБА_2 визнано право
власності на житловий будинок та гараж
по АДРЕСА_1 в м. Гола Пристань
Херсонської області (а. с. 65).

01.04.2013 року відповідачка ОСОБА_2 за
договором дарування, посвідченим
приватним нотаріусом
Голопристанського районного
нотаріального округу Херсонської
області ОСОБА_8, подарувала
відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/2
частині житлового будинку та гаража по
АДРЕСА_1 в м. Гола Пристань Херсонської
області кожному. Зазначений договір
зареєстровано у відповідному реєстрі
9а. с. 63-64, 66).

На момент розгляду справи в суді
власниками житлового будинку та гаража
по АДРЕСА_1 в м. Гола Пристань
Херсонської області є відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/2 частині кожен (а. с.
57-61).

04.06.2013 року рішенням Апеляційного
суду Херсонської області рішення
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 24.12.2012 року
скасоване, ухвалено нове рішення про
відмову у позові. При цьому з
апеляційною скаргою звертався
прокурор Голопристанського району, а
не позивач (а. с. 9-10).

Таким чином, на момент укладання
договору дарування від 01.04.2013 року
ОСОБА_2 була повноправним власником
будинку по АДРЕСА_1 в м. Гола Пристань
Херсонської області та мала право його
відчужувати, а відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4 є добросовісними набувачами
житлового будинку.

Скасування рішення суду першої
інстанції, на підставі якого
відповідачка ОСОБА_2 набула права
власності на будинок не тягне за собою
недійсність спірного договору
дарування будинку, оскільки на момент
його укладання договір відповідав
чинному законодавству, а рішення
Апеляційного суду Херсонської області
набирає чинності з моменту його
проголошення і не має зворотної дії в
часі.

Згідно п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» відповідно до
частини першої статті 215 ЦК підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені статтею 203 ЦК, саме на
момент вчинення правочину.

У відповідності до пункту 10
зазначеної вище постанови Пленуму
Верховного Суду України норма частини
першої статті 216 ЦК не може
застосовуватись як підстава позову про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, яке
було відчужене третій особі. Не
підлягають задоволенню позови
власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути
витребувано від особи, яка не є
стороною недійсного правочину, шляхом
подання віндикаційного позову, зокрема
від добросовісного набувача - з
підстав, передбачених частиною першою
статті 388 ЦК.

Відповідно до частини п'ятої
статті 12 ЦК добросовісність набувача
презюмується. Якщо судом буде
встановлено, що набувач знав чи міг
знати про наявність перешкод до
вчинення правочину, в тому числі й те,
що продавець не мав права відчужувати
майно, це може свідчити про
недобросовісність набувача і є
підставою для задоволення позову про
витребування у нього майна.

Таким чином, тільки власник майна
має право звернутися до суду з позовом
про його витребування чи визнання
договорів щодо розпорядження таким
майном недійсними.

Оскільки 1/2 частка спірного
будинку вибула від позивача у супереч
його волі, про що він дізнався лише у 2013
році при зверненні до БТІ, то позивачем,
на думку суду, не пропущено строк
позовної давності для звернення до
суду з даним позовом, позовні вимоги
про витребування від відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача по 1/4
частці спірного будинку (що в сумі
складе 1/2 частки будинку) підлягають
задоволенню, натомість позовні вимоги
про визнання недійсним договору
дарування від 01.04.2013 року в частині
відчуження відповідачкою ОСОБА_2 1/2
частки спірного будинку задоволенню не
підлягають, як такі, що заявлені в
непередбачений чинним законодавством
спосіб.

Рішення суду про задоволення
позову про повернення майна,
переданого за недійсним правочином, чи
витребування майна із чужого
незаконного володіння є підставою для
здійснення державної реєстрації права
власності на майно, що підлягає
державній реєстрації, за власником, а
також скасування попередньої
реєстрації (статті 19, 27 Закону України
від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень").

Таким чином позовні вимоги про
відміну державної реєстрації права
власності відповідачки ОСОБА_2 на
підставі рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
24.12.2012 року, а також відміну державної
реєстрації права власності
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
підставі договору дарування від 01.04.2013
року задоволенню не підлягають як
безпідставні та необґрунтовані.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 11, 12, 15, 16, 203, 210, 331, 386-388,
392, 1212, 1213 ЦК України, ст. 22 КпШС УРСР,
ст.ст. 10, 11, 57-66, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Реєстраційної служби
Голопристанського районного
управління юстиції Херсонської
області про визнання договору
недійсним, визнання права власності на
нерухоме майно, поділ майна та
витребування нерухомого майна, відміну
державної реєстрації права власності
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1
Херсонської області.

Витребувати із чужого
незаконного володіння ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 1/4 частку житлового
будинку АДРЕСА_1 Херсонської області.

Витребувати із чужого
незаконного володіння ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 1/4 частку житлового
будинку АДРЕСА_1 Херсонської області.

У задоволенні решти - позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через
Голопристанський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В. М. Сіянко