Справа № 104/62/14-ц
Провадження № 2/104/53/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року Білогірський районний
суд Автономної Республіки Крим у
складі:

Головуючого
- судді Соколовського І.С.,

при секретарі
- Пфаф І.С.,

за участю представника позивача
- Головачова Д.В.,

відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Білогірську
цивільну справу за позовом
представника позивача Головачова
Дмитра Володимировича в інтересах
Приватного Акціонерного Товариства
«Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2, про
стягнення суми страхового
відшкодування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Страхова група «ТАС» в особі
представника позивача Головачова Д.В.
звернулася до суду із позовною заявою,
в який просить суд стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Страхова група «ТАС»
страхове відшкодування в порядку
регресної вимоги у розмірі 23993,93 грн. та
суму сплачених судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 18 серпня 2012
року в м. Євпаторія відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу автомобіля марки
«Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_1 і автомобіля
марки «ЗІЛ», р.н. НОМЕР_2 під керуванням
водія ОСОБА_2, внаслідок чого
автомобіль «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_1,
отримав механічні пошкодження. Розмір
матеріальної шкоди, спричиненої
володільцю пошкодженого автомобіля
склав 97441,24 російських рублів (без ПДВ
на запчастини), що станом на 06.09.2012 року,
згідно валютному курсу НБУ, складає
23993,93 грн.

На момент дорожньо-транспортної
пригоди цивільно - правова
відповідальність відповідача була
застрахована в АТ «СГ «ТАС», згідно
полісу №АВ/7400627. Позивач призвів
виплату страхового возміщення
потерпілому ОСОБА_3 в розмірі 97441,24 руб.

Постановою Євпаторійського міського
суду АР Крим по справі №3/106/2042/2012 ОСОБА_2
визнано винним у скоєнні вищевказаної
дорожньо - транспортної пригоди та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Страхова група «ТАС» суму
виплаченого страхового відшкодування
в порядку регресної вимоги.

У судове засідання представник
позивача з`явився, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
з`явився, але позовні вимоги не визнав,
пояснив, що він є неналежним
відповідачем у справі. Під час вчинення
дорожньо-транспортної пригоди він
перебував в трудових відносинах з ТОВ
«Фірма «Кримопт», який є власником
транспортного засобу.

Суд, заслухавши представника позивача,
відповідача, їх доводи та заперечення,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
до висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, та задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог,
зазначених та доведених ним обставин.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 Цивільного
процесуального кодексу України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення,
невизнання, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Статтями 993, 1191 Цивільного кодексу
України та статтею 27 Закону України
«Про страхування» передбачено, що
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом. До страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до частини 2 статті 1187
Цивільного кодексу України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» зі змінами, під
володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
тощо).

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 18 серпня 2012 року
о 21-00 годині ОСОБА_2 в порушення правил
п.п.1.5, 31.1 Правил дорожнього руху
України, керував транспортним засобом
ЗІЛ 5301, р.н. НОМЕР_2, технічний стан якого
не відповідав вимогам стандартів, що
стосуються безпеки дорожнього руху, в
результаті чого у автомобіля ЗІЛ
відірвалося ліве заднє колесо та
скоїло зіткнення з транспортним
засобом «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_1, яке
рухалося у зустрічному напрямку,
внаслідок чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

Постановою Євпаторійського міського
суду АР Крим по справі №3/106/2042/2012 від 21
серпня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП у
вигляді штрафу в розмірі 374 грн. (а.с.6-7).

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

02 липня 2012 року між АТ «СГ «ТАС» та ТОВ
«Фірма Кримопт» було укладено договір
обов`язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів за № АВ/7400627 на забезпечення
транспортного засобу «ЗІЛ», р.н. НОМЕР_2,
2005 року випуску, строк дії якого з 31.07.2012
по 30.05.2013 року включно. Ліміт
відповідальності на одного
потерпілого за шкоду заподіяну життю і
здоров`ю - 100000 грн.; за шкоду заподіяну
майну - 50000 грн. (а.с.5).

За результатами оцінки пошкоджень
автомобіля марки «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_1
(а.с.8-28), акту огляду колісного
транспортного засобу (а.с.29-30), ПАТ «СГ
«ТАС» сплатило на користь ОСОБА_3
страхове відшкодування в сумі 97441,24 руб.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 18.08.2012 р. з вини
водія ОСОБА_2, останній перебував в
трудових відносинах з ТОВ «Фірма
«Кримопт» та на час пригоди виконував
свої службові обов'язки.

Як вбачається з наданої суду довідки
№17 від 28.01.2013 р. ОСОБА_2 дійсно працює в
ТОВ «Фірма «Кримопт» на посаді водія
автотранспортних засобів з 26.07.2011 року.

Згідно копії подорожнього листа
вантажного автомобіля КО999014294 серії 02
ААА від 18.08.2012 року ТОВ «Фірми Кримопт»,
водій ОСОБА_2 на автомобілі ЗИЛ5301 СС5,
р.н. НОМЕР_2, здійснював рейс з
перевезення товару по маршруту м.
Білогірськ - смт. Чорноморське.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 не
є суб`єктом відповідальності за
завдані страховику збитки виплатою
страхового відшкодування, оскільки
такою особою є власник джерела
підвищеної небезпеки - автомобіля
ЗІЛ5301 СС5, р.н. НОМЕР_2 - ТОВ «Фірма
Кримопт», до якої позовних вимог ПАТ
«Страхова група ТАС» не заявлялося.

Крім того, при розгляді справи ніяких
клопотань про притягнення до участі у
справі належного відповідача, від
представника позивача не надходило.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими і такими, що
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.27 Законом України «Про страхування»,
ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст.10,11, 60,
212-215 ЦПК України, суд,

В И Р
І Ш И В:

у задоволенні позову ПАТ «Страхова
група «ТАС» до ОСОБА_2, про стягнення
суми страхового відшкодування в
порядку регресу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через Білогірський
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
- протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий: /підпис/ З оригіналом
згідно.

Суддя:
І.С. Соколовський Секретар:

Рішення не набрало законної сили.

Суддя:
І.С. Соколовський Секретар: