Справа № 110/729/14
У Х В А Л А

іменем України

"05" березня 2014 р.

Красноперекопський
міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді
- Литвиненко В.П.

при секретарі
- Осинській Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Красноперекопськ АР Крим
справу за поданням старшого державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Красноперекопського
міськрайонного управління юстиції АР
Крим - Васютинської А.С. про обмеження
боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС
Красноперекопського МРУЮ АР Крим
Васютинська А.С. звернулася до суду з
поданням про обмеження боржника -
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги мотивує тим, що у ВДВС
Красноперекопського МРУЮ АР Крим на
примусовому виконанні знаходиться
постанова №110/815/13-п від 04.03.2013 року,
винесена Красноперекопським
міськрайонним судом АР Крим про
стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт НОМЕР_1 виданий
Красноперекопським МРВ ГУМВС України в
АР Крим 20.04.1999 р., на користь держави
штрафу у розмірі 340 грн.

Постановою державного виконавця від
20.01.2014 року відкрито виконавче
провадження.

Рішення Красноперекопського
міськрайонного суду АР Крим боржником
не виконується.

У відповідності до ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду
громадян України», ВДВС
Красноперекопського МРУЮ просить
задовольнити подання.

В судове засідання представник ВДВС
Красноперекопського МРУЮ АР Крим не
з'явився, надав клопотання про розгляд
справи у його відсутність, подання
підтримує.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що
подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується судом за правилами
цивільного судочинства в порядку,
передбаченому ст. 3771 ЦПК, яка міститься
у главі VI ЦПК «Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
цивільних справах та рішень інших
органів (посадових осіб)». За змістом
цієї статті вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується в порядку,
передбаченому цим Кодексом щодо
боржників у виконавчому провадженні за
будь-якими виконавчими документами,
передбаченими ст.17 Закону № 606-XIV,
примусове виконання яких здійснюється
ДВС.

КУпАП не містить відповідних норм
у розділах, що регулюють вирішення
процесуальних питань, пов'язаних із
виконанням судових рішень, ухвалених
за нормами цього кодексу.

Таким чином, ст. 3771 ЦПК є
спеціальною нормою, яка застосовується
на стадії виконання судових рішень,
ухвалених незалежно від виду
судочинства та рішень інших органів
(посадових осіб).

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

За змістом частини 2 ст.377-1 ЦПК
України саме державний виконавець
повинен довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

На підставі п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Згідно ст.67 ЗУ «Про порядок виїзду
з України і в'їзду громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1 - 9
частини першої статті 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду
громадян України», а саме, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням
до виконання зобов'язань.

З правового аналізу зазначених
норм слідує, що підставою для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянина України за межі України є
не лише наявність невиконаних
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, а і ухилення боржника
від виконання цих зобов'язань.

Оскільки в матеріалах справи
відсутні докази, відповідно до яких
боржник ОСОБА_2 отримав постанову про
відкриття виконавчого провадження та
про надання йому строку для
добровільного виконання рішення суду,
а також відсутні докази про навмисне
ухилення ОСОБА_2 від добровільного
виконання рішення суду, вважаю що
подання не обґрунтоване та не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.377-1 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старщого
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Красноперекопського міськрайонного
управління юстиції АР Крим -
Васютинської А.С. про обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги в 5
денний строк з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: В. П. Литвиненко