Справа № 226/3328/13-ц
Справа № 2/226/15/2014
Димитровський міський суд Донецької
головуючого - судді Петуніна І.В.
при секретарі - Пікало К.І., Наддал Г.М.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представників відповідача ОСОБА_6,
представника третьої особи органу
опіки та піклування - виконавчого
комітету Димитровської міської ради
представника третьої особи ГУ ДМС
Димитровського МВ ГУМВС України в
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.Димитров
Донецької області справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення,
встановлення порядку користування
жилим приміщенням та зобов'язання не
чинити перешкод у користуванні,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням і в обґрунтування
своїх позовних вимог зазначила, що їй
на праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_2. В квартирі, крім неї
зареєстровані: дочка - ОСОБА_3, онуки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. З грудня 2011 року
відповідачі у квартирі не мешкають, а
проживають за адресою: АДРЕСА_1, у
квартирі, яку спільно придбали
відповідач ОСОБА_3 та її чоловік
ОСОБА_6На теперішній час у позивача
виникла необхідність розпорядитися
власною квартирою, але вона позбавлена
цього права оскільки у її квартирі
зареєстрована відповідач з дітьми, а
через дану обставину покупці на
квартиру відмовляються її купувати.
Крім того, на відповідачів
нараховуються комунальні платежі, які
вона сплачує самостійно. Просила суд
визнати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_2 та зняти їх
реєстраційного обліку за вказаною
Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
вселення, встановлення порядку
користування жилим приміщенням та
зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні, в обґрунтування якого
зазначила, що ОСОБА_1 є її матір'ю, а
також власником трьокімнатної
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_2. Позивач зареєстрована у
квартирі з 19 квітня 2006 року та постійно
там мешкала. З 25 грудня 2012 року між нею
та ОСОБА_1 склалися неприязнені
стосунки. У 2013 році ОСОБА_1 стала чинити
їй перешкоди у користуванні спірною
квартирою, незважаючи на те, що вона з
чоловіком ОСОБА_6 робили у квартирі
ремонт, займалися її благоустроєм,
провели світло та каналізацію,
вставили пластикові вікна. Іншого
жилого приміщення вона не має. Вона
неодноразово просила ОСОБА_1 виділити
їй кімнату для проживання, та дати
ключа від квартири, але ОСОБА_1 їй
відмовляє. Просила вселити її з
неповнолітніми дітьми ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
квартири АДРЕСА_2, встановити порядок
користування квартирою, виділивши їй
та дітям окрему кімнату площею 14.1 кв.м.,
ОСОБА_1 кімнату площею 14.6 кв.м., а
кімнату площею 14.5 кв.м. та підсобні
приміщення залишити у загальному
користуванні, зобов'язати ОСОБА_1 не
чинити їй та її дітям перешкод у
користуванні виділеними ним
ОСОБА_3, до суду не з'явилась, надала
заяву, відповідно до якої просила
залишити без розгляду її зустрічну
позовну заяву до ОСОБА_1 та не
заперечувала проти задоволеня
позовних вимог ОСОБА_1
Ухвалою суду від 08.01.2014 року зустрічна
позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
вселення, встановлення порядку
користування жилим приміщенням та
зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні залишена без розгляду.
Сторони та їх представники до
судового засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, ОСОБА_1
надала суду заяву з проханням
розглянути справу без її участі на
позові наполягає, ОСОБА_6 до суду не
з'явився, надав суду заяву з проханням
розглянути справу без його участі та
без участі ОСОБА_10, не заперечував
проти задоволення позовної заяви
Представник позивача ОСОБА_2 до
суду не з'явився, позов підтримав,
просив задовольнити позовні вимоги
Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та
представники третіх осіб до судового
засідання не з'явились, представником
органу опіки та піклування
Димитровської міської ради надана
заява з проханням розглянути справу
Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу від 06.03.2006
року, ОСОБА_1 належить квартира
розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14,
Згідно з довідкою ПП «Домінант-Сервіс»
м.Димитрова, наданою станом на 04.10.2013
року, у квартирі АДРЕСА_2,
зареєстровані: власник - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, її дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, її онуки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.
1 жовтня 2013 року комісією у складі
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, за участі
сусідів ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16
складений акт, згідно з яким, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не мешкають у
квартирі номер АДРЕСА_2 з грудня 2011 року
Згідно з копією особового рахунку,
заборгованість по квартплаті, станом
на 01.10.2013 року, по квартирі АДРЕСА_2,
З акта, складеного за участі ОСОБА_17,
ОСОБА_18, за участі ОСОБА_1, вбачається,
що дитячі іграшки, дитячий одяг, одяг,
який за розміром підходив би ОСОБА_3, у
квартирі АДРЕСА_2, відсутні (а.с. 60).
Згідно з поясненнями ОСОБА_1, які
вона надавала раніше, свій позов вона
повністю підтримує, та пояснила що
ОСОБА_3 з дітьми виїхала з квартири
25.12.2011 р. та не мешкає в ній до
теперішнього часу. Вона не чинить
перешкод у проживанні дочці та онукам.
Дочка не просила її виділити кімнату та
надати ключі, у квартирі її особистих
речей немає. У її дочки є чоловік, вони
придбали житло за адресою: АДРЕСА_1
перебуваючи у законному шлюбі. У
квартирі чоловіка вона останній раз
була у грудні 2012 р., квартира була в
жилому стані. На даний момент вона
готова надати ключі відповідачу та
онукам, щоб вона мешкала у її квартирі,
Представник відповідача ОСОБА_6,
раніше надав пояснення, згідно з якими,
25.12.2011 р. до них приїхала господарка
квартири за адресою: АДРЕСА_2 та
запитала, коли вони збираються
виїзжати, оскільки наступного дня
вселяються квартиранти. Вони сказали,
що Новий рік бажають зустріти у новій
квартирі, але там роблять ремонт.
Квартира придбана 25.06.2011 р. Внаслідок
суперечок позивача та відповідача,
відповідач разом з сином вимушена була
піти в придбану квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. Декілька разів відповідач
заходила у спірну квартиру наприкінці
січня 2012 р., їй відчинили квартиранти та
не пустили у квартиру. Потім приходила
у лютому 2012 р. з подругою ОСОБА_19, у них
була ще пара ключів, але вони не змогли
відчинити двері. Потім ці ключі
загубили під час ремонту. Потім, коли
позивач звільнила від квартирантів
квартиру, попросила їх переїхати до
себе, оскільки у них ще йшов ремонт.
Вони переїхали до неї та мешкали до
грудня 2012 р. Квартиру придбали на кошти
його батьків: ОСОБА_20 та ОСОБА_21. Право
власності зареєстровано за ним. Їх діти
право власності на придбану ним
квартиру не мають. На теперішній час
придбана ним квартира знаходиться у
стадії ремонту, квартира неможлива для
проживання дітей, оскільки немає
санвузлу, відключена електроенергія,
відсутні прилади опалення. Зараз
ОСОБА_3 мешкає у його батьків за
адресою: АДРЕСА_3, вона може прописатися
у його квартирі, коли зробить ремонт.
Коли це станеться - це знає. На даний час
ОСОБА_3 бажає мешкати у квартирі своєї
матері ОСОБА_1 та готова нести як член
сім'ї обов'язки по сплаті комунальних
Вказані обставини та факт
непроживання відповідача та її дітей в
квартирі АДРЕСА_2 без поважної причини,
був підтверджений в судовому засіданні
також поясненнями свідків.
Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що
вона є подругою ОСОБА_3. Весною 2013 р.
вона з ОСОБА_3, за її проханням, пішли до
її матері за адресою: АДРЕСА_2, щоб
упевнитися, що вона не може потрапити
до квартири, оскільки вона посварилася
з матір'ю і та її вигнала з квартири.
Постукали, ніхто не відчинив, ключі, які
були в ОСОБА_3 не підійшли до дверей. В
теперішній час ОСОБА_3 мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, вона була у неї в
гостях весною та влітку цього року, там
ремонт. Шпалер та стінах не було,
електроенергія була, за прилади
опалення вона не пам'ятає, на якій
підставі ОСОБА_3 мешкає у даній
квартирі вона не питала.
Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що
квартира за адресою: АДРЕСА_1, номер
квартири вона не знає придатна для
житла, тому що її чоловік допомагав
чоловіку ОСОБА_3 завозити туди меблі,
сантехніку та допомагав у ремонті, це
було весною 2012 р. З квартири своєї
матері ОСОБА_3 виїхали добровільно, бо
її чоловік допомагав ОСОБА_6 перевозити
речі. Мотивацією переїзду було бажання
ОСОБА_3 в'їхати у свою квартиру до
високосного року. Квартира повністю
оснащена, зроблений ремонт, меблі
зроблені на замовлення у м.Донецьку.
ОСОБА_3 зареєстрована підприємцем та
займається нарощуванням нігтів. У
ОСОБА_3 просто неприязні стосунки з
матір'ю, їй є де мешкати, ремонт у їх
власній квартирі зроблений.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу
України громадяни, що мають у приватній
власності будинок, користуються ним
для особистого проживання та
проживання членів їх сімей, та вправі
розпоряджатися цією власністю за своїм
розсудом.
Згідно з частиною другою статті 405
Цивільного кодексу України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Відповідно до статті 386 Цивільного
кодексу України власник, який має
підстави передбачити можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.
При з'ясуванні причин відсутності
відповідача ОСОБА_3 та її дітей у
квартирі, належній позивачу, понад
встановлені законодавством строки,
судом не виявлені поважні причини за
яких відповідачі не користувалися
спірною квартирою та були відсутніми,
як встановлено у судовому засіданні,
принаймні з грудня 2011 року, даних про
укладення угод між позивачем та
відповідачами щодо порядку
користування зазначеною квартирою,
суду не надано і у судовому засіданні
не встановлено, тому суд вважає
можливим визнати відповідачів такими,
що втратили право на користування
квартирою номер АДРЕСА_2.
Також суд зауважує, що відповідно до ч.1
ст.7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, є підставою для
зняття фізичної особи з реєстрації
місця проживання і суд не може
перебирати на себе обов'язки
уповноважених органів щодо зняття з
реєстрації фізичних осіб, а тому у
задоволенні позовних вимог щодо зняття
реєстраційного обліку ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
необхідно відмовити.
На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України,
150 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 174,
213-215, 294 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання осіб такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням задовольнити
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
визнати втратившими право
користування квартирою за адресою:
У задоволенні решти позовних вимог
необхідно відмовити.
Рішення суду вступає в законну
силу після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через Димитровський міський
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.В.Петунін