Справа № 594/178/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року

Борщівський районний суд
Тернопільської області

у складі: головуючого судді Денисової
Т.С.

з участю секретаря Козар Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борщеві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Іване-Пустенської сільської ради
Борщівського району про визнання права
власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідача
Іване-Пустенської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно, що складається з домоволодіння у
АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1,34
га, яка розташована на території
Іване-Пустенської сільської ради
Борщівського району за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_3,
посилаючись на те, що Борщівською
державною нотаріальною конторою йому
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на майно померлої
через відсутність правовстановлюючих
документів на домоволодіння, виданих
на день смерті спадкодавиці. Вказав, що
будинковолодіння станом на 15 квітня 1991
року відносилося до суспільної групи
колгоспних дворів, у вказаному
домоволодінні станом на 15 квітня 1991
року були зареєстровані його батько
ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3, останні, як єдині
члени колгоспного двору, набули право
власності на вказане домоволодіння,
однак реєстрацію власності не провели.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько ОСОБА_4, після
його смерті мати ОСОБА_3 прийняла
спадщину, так як проживали разом. Своїх
спадкових прав за життя мати також не
оформила, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. Він є
єдиним спадкоємцем батьків.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Від сторін поступили
письмові заяви, в яких останні просять
справу слухати у їх відсутності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за
довіреністю ОСОБА_5 в поданих заявах
вказали, що позов підтримують повністю.

Представник Іване-Пустенської
сільської ради в поданій до суду
письмовій заяві позов визнає.

Суд, за наявних підстав, вирішив
розгляд справи провести у відсутності
сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, надані сторонами, вважає, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з листа Борщівської
державної нотаріальної контори від 4
вересня 2013 року №993/0-16, позивач
звернувся до державного нотаріуса по
питанню оформлення спадщини на майно
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_3,
спадкоємцем майна якої є на підставі
заповіту, посвідченого
Іване-Пустенською сільською радою
Борщівського району Тернопільської
області 12 листопада 2001 року за Р №144.

За даними Борщівської державної
нотаріальної контори 18 квітня 2012 року
на підставі поданої довірителем заяви
про прийняття спадщини відкрито
спадкову справу до майна ОСОБА_3 за Р
№198/2012.

Спадкове майно складається з житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та
земельної ділянки пл. 1,34 га,
розташованої на території
Іване-Пустенської сільської ради
Борщівського району, що належить
спадкодавцю на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії Р2 №703600, виданого
Іване-Пустенською сільською радою 25
квітня 2002 року на підставі рішення №153
від 26 вересня 2001 року.

При огляді документів, поданих
позивачем, нотаріусом встановлено, що
правовстановлюючі документи на
житловий будинок відсутні, а також,
відповідно до реєстраційного запису у
державному акті, власником земельної
ділянки є «ОСОБА_3», тоді як у свідоцтві
про смерть спадкодавець зазначена як
«ОСОБА_3». У заповіті, складеному на ім'я
позивача, заповідачем також є «ОСОБА_3».

Отже, в судовому засіданні підлягає
доведенню факт належності
будинковолодіння у АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 1,34 га,
розташованої на території
Іване-Пустенської сільської ради
Борщівського району, як спадкового
майна, саме спадкодавиці ОСОБА_3, а
також належності заповіту, як
правовстановлюючого документа
позивачу.

З характеристики будинку,
господарських будівель та споруд,
складеної Борщівським БТІ 12 вересня 2011
року, вбачається, що за
будинковолодінням по АДРЕСА_1
рахується: основна частина 1961 року
народження, господарський будинок,
підвал, сарай усе 1954 року побудови,
криниця, інвентаризаційною вартістю
73092 грн.

Як встановлено з записів
погосподарських книг села Іване-Пусте,
та довідки Іване-Пустенської сільради
№594 від 18 вересня 2013 року, двір по
АДРЕСА_1, станом на 15 квітня 1991 року
відносився до суспільної групи
колгоспних дворів. У вказаному
домоволодінні станом на 15 квітня 1991
року були зареєстровані та проживали
голова двору ОСОБА_4 та його дружина
ОСОБА_3.

Рішенням 14-ої сесії Іване-Пустенської
сільської ради 21 скликання від 11
листопада 1993 року ОСОБА_4 передана
безоплатно у приватну власність
земельна ділянка загальною площею 0,68
га, в тому числі 0,08 га для
обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1.

За даними довідки, виданої
Іване-Пустенською сільською радою від
20 лютого 2014 року № 104, вищевказана
земельна ділянка, передана безоплатно
у приватну власність ОСОБА_4 за
рішенням 14-ої сесії Іване-Пустенської
сільської ради 21 скликання від 11
листопада 1993 року, знаходиться по
АДРЕСА_1.

У довідці від 20 лютого 2014 року № 109
виконком Іване-Пустенської сільської
ради підтверджує той факт, що спірне
будинковолодіння належало на праві
власності саме ОСОБА_4.

З огляду на здобуті в судовому
засіданні докази, суд вважає доведеним
факт належності спірного житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами на праві власності
спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 76 років
у с. Іване-Пустому Борщівського району
Тернопільської області (свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_2).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла
його дружина ОСОБА_3 (свідоцтво про
одруження серії НОМЕР_3), оскільки
проживала із спадкодавцем на час
відкриття спадщини (довідка
Іване-Пустенської сільської ради від 20
лютого 2014 року №109).

Отже, ОСОБА_3 за життя набула право
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_5 свого чоловіка ОСОБА_4,
однак своїх прав не оформила.

Щодо належності спадкодавиці права
власності на земельну ділянку, суд
встановив наступне.

За даними копії Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії Р2 №703600, власником земельної
ділянки площею 1,34 га, що розташована на
території Іване-Пустенської сільської
ради, є ОСОБА_3.

У рішенні 17-ої сесії третього скликання
Іване-Пустенської сільської ради від 26
вересня 2001 року № 153, яким затверджено
проект організації території
земельних часток (паїв) КПК «Поділля»
Борщівського району на території
Іване-Пустенської сільської ради в
кількості 558 земельних часток та
дозволено виготовити державні акти на
право приватної власності на землю,
зазначається, що таке рішення прийнято
і щодо земельної ділянки площею 1,34 га,
право на яку має ОСОБА_3.

У довідці від 20 лютого 2014 року № 108
виконком Іване-Пустенської сільської
ради підтверджує той факт, що ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, належала
земельна ділянка площею 1,34 га.

Відповідно до даних Іване-Пустенської
сільської ради (довідка від 20 лютого 2014
року № 106), на території села
Іване-Пусте Борщівського району
проживала саме ОСОБА_3, остання померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, ім'я такої у документації
сільської ради помилково вказано як
"ОСОБА_3".

За таких обставин, суд вважає доведеним
факт належності спірного нерухомого
майна, а саме, земельної ділянки площею
1,34 га, що розташована на території
Іване-Пустенської сільської ради, на
праві власності спадкодавцеві ОСОБА_3
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії Р2
№703600, виданого 25 квітня 2002 року.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 88
років у с. Іване-Пусте Борщівського
району Тернопільської області
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4).

Згідно заповіту, посвідченого 12
листопада 2001 року Яківчук О.В.,
секретарем виконавчого комітету
Іване-Пустенської сільської ради
Борщівського району Тернопільської
області, Р № 144, спадкодавець ОСОБА_3,
все своє майно заповіла позивачу
ОСОБА_1.

Як вбачається зі змісту зазначеного
вище заповіту, заповідачем вказана
ОСОБА_3, а за даними свідоцтва про
смерть ім»я померлої «ОСОБА_3».

Виявивши таку розбіжність у
правовстановлюючих документах,
державним нотаріусом також і з цієї
причини відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину.

За даними Іване-Пустенської сільської
ради, що вбачається з довідок від 20
лютого 2014 року № 108, № 105, ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, склала заповіт,
посвідчений 12 листопада 2001 року та
зареєстрований в Іване-Пустенській
сільській раді за № 144, на ОСОБА_1.
Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем
першої черги після смерті батьків
ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

З огляду на зазначені докази суд вважає
доведеним той факт, що написання у
заповіті ім.»я спадкодавиці «ОСОБА_3» є
опискою секретаря виконкому з огляду
на той факт, що в документах сільської
ради, як визнає сама сільська рада
(довідка від 20 лютого 2014 року № 106), ім.»я
спадкодавиці помилково вказувалося
замість «ОСОБА_3» як «ОСОБА_3».

З огляду на викладене суд вважає
доведеним факт належності заповіту,
складеного ОСОБА_3, позивачу ОСОБА_1,
оскільки відповідно до ст.256 ЦПК
України суд вправі встановити факт
належності правовстановлюючого
документа через помилку у написанні
імені, по батькові або прізвища в
одному із правовстановлюючих
документів, якщо така помилка вже не
може бути виправлена органом, який
видав документ. Самостійно усунути
допущені у заповіті описки нотаріус
позбавлений можливості, оскільки
діючою інструкцією передбачене
обов`язкове оговорення внесеного
виправлення підписами сторін, які
зазначені в документі. Заповідач за
зазначеним заповітом вже помер, а тому
можливість внесення виправлення в
заповіт втрачена.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на наведене суд вважає, що
позов слід задовольнити.

На підставі
ст.ст.16,25,26,1218,1220,1223,1234,1235,1261,1268,1270 ЦК
України, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 212
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем
АДРЕСА_2, ІН:НОМЕР_1, як за спадкоємцем за
заповітом, посвідченим 12 листопада 2001
року секретарем Іване-Пустенської
сільської ради Борщівського району
Яківчук О.В. та зареєстрованим в
реєстрі за Р № 144, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_3, право
власності на:

- житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами у АДРЕСА_1, до
складу якого входять житловий будинок,
господарський будинок, підвал, сарай,
криниця, інвентаризаційною вартістю
73092 грн.;

- земельну ділянку площею 1,34 га, що
розташована на території
Іване-Пустенської сільської ради
Борщівського району Тернопільської
області та яка на підставі державного
акта на право приватної власності на
землю Р2 № 703600 належала померлій
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення через
Борщівський районний суд до
апеляційного суду Тернопільської
області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду

Денисова Т.С.