Єдиний унікальний номер 725/75/13- ц
Номер провадження 2/725/10/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2014 року Першотравневий
районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі Сіцінській А.І .

за участю

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідачів:
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Виконавчого комітету
Чернівецької міської ради про визнання
свідоцтва про право власності
недійсним та визнання права власності
на ? частку спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом про визнання свідоцтва про
право власності недійсним та визнання
права власності на ? частку спільного
майна. Посилався на те, що з 29 вересня 1993
року до 9 листопада 2007 року він
перебував з відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі. 17 березня 2003
року на підставі договору
купівлі-продажу ними було придбано
квартиру АДРЕСА_1, яка відповідно до
рішення Чернівецької міської ради від
13 січня 2004 року була переобладнана в
нежитлове приміщення, свідоцтво про
право власності на яке видано
відповідачці. На підставі договорів
купівлі-продажу від 26 квітня 2006 року
подружжям було придбано житловий
будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку,
площею 0,0328 га, за вказаною адресою.
Внаслідок проведення реконструкції та
переобладнання житлового будинку під
стоматологічний кабінет, загальна
площа будівлі збільшилась і становить
114,4 кв.м. Оскільки рішення
Першотравневого районного суду міста
Чернівці від 24 жовтня 2007 року про
визнання право власності на вказану
нежитлову будівлю (стоматологічний
кабінет) за відповідачкою було
скасовано, то просив скасувати
свідоцтво про право власності на
приміщення стоматологічного кабінету
на ім'я ОСОБА_4, визнати за ним та за
ОСОБА_4 право власності по ? частині
будинку по вулиці АДРЕСА_2 на кожного,
скасувати державний акт на земельну
ділянку по АДРЕСА_2 виданий на ім'я
відповідачки, визнати за ним та за
відповідачкою право власності на ?
частину вказаної земельної ділянки на
кожного.

В судовому засіданні представником
позивача ОСОБА_1 підтримано клопотання
про проведення судової
будівельно-технічної експертизи, яке
було задоволено ухвалою суду. Після
проведення експертизи представник
позивача уточнила та збільшила позовні
вимоги і просила скасувати п. 2.21
рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №502/16 від
14.08.2012 року про оформлення права
власності на будівлю стоматологічного
кабінету та свідоцтво про право
власності на нього, визнати за
позивачем право власності на ? частину
будинку по вулиці АДРЕСА_2, виділивши в
натурі певні приміщення будинку. Також
представник позивача просила визнати
право власності за відповідачкою на 1/2
частину будинку по вулиці АДРЕСА_2,
виділивши їй в натурі певні приміщення
будинку, стягнути з ОСОБА_4 на користь
позивача різницю у вартості майна,
скасувати рішення Чернівецької
міської ради від 29.03.2012 року №460 про
надання у власність відповідачки
земельної ділянки для обслуговування
стоматологічного кабінету, скасувати
державний акт на право власності на
землю, визнати за позивачем та за
відповідачкою право власності на ?
частину земельної ділянки за кожним, що
розташована по вулиці АДРЕСА_2, та
стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судові витрати.

Представник Чернівецької міської ради
та виконавчого комітету ради заявлений
ОСОБА_3 позов та уточнені і збільшені
позовні вимоги не визнав зважаючи, що
прийняті рішення Чернівецької міської
ради та виконавчого комітету ради є
законними і такими, які прийняті згідно
чинних правових норм із врахуванням
всіх наявних між сторонами
правовідносин.

Представник відповідача ОСОБА_2
заявлений ОСОБА_3 позов та уточнені і
збільшені позовні вимоги не визнав та
пояснив, що з приводу предмету спору
існує рішення Першотравневого суду м.
Чернівці, яке залишено в силі судами
апеляційної і касаційної інстанцій, та
за яким ОСОБА_3 відмовлено у позові про
визнання за ним права власності на ?
частину приміщення за адресою АДРЕСА_2,
оскільки по справі встановлено, що
житловий будинок АДРЕСА_2, набутий
ОСОБА_4 за власні кошти і є її особистою
приватною власності, не підлягає
поділу між подружжям як спільне майно і
не може бути об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Вважає
необгрунтованими позовні вимоги про
скасування свідоцтва про право
власності на спірну будівлю та
державний акту на землю, оскільки
вказані правовстановлюючи документи
було видано саме на підставі рішення
Першотравневого суду м. Чернівці №
2-11/2011р. від 28 січня 2011 року, декларації
про проведенні будівельні роботи та
іншої будівельно-технічної
документації які знаходяться у
матеріалах справи, які не є
скасованими. Посилання позивача на
скасування рішення Першотравневого
районного суду від 24.10.2007 року яким було
визнано за відповідачкою право
власності на стоматологічний кабінет
рішенням апеляційного суду в зв'язку із
вирішенням вирішив питання про права
ОСОБА_3, як можливого співвласника
житлового будинку - і який не брав
участь у справі, є безпідставними,
оскільки вказані правовідносини були
предметом подальшого судового
розгляду за участю обох з подружжя.
Зазначає, що оскільки 09 листопада 2007
року шлюб між сторонами на підставі
рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці було розірвано, та
будівництво і переобладнання в
стоматологічний кабінет в подальшому
здійснювалось особисто ОСОБА_4,
загальна площа якого в теперішній час
складає 148, 90 кв.м., що більше первісної
площі більш як в два рази та
враховуючи, що позивач не надав жодних
доказів про участь у будівництві після
розірвання шлюбу, але просить
здійснити розподіл будинку, якій
збільшився в два рази вже після
розірвання шлюбу, то майно яке значно
збільшилось у своїй вартості та яке
було первісно придбано за особисті
кошти відповідачки поділу не підлягає
і є особистою приватною власністю
ОСОБА_4 Вважає безпідставним позовні
вимоги про скасування
правовстановлюючих документів на
будівлю та землю оскільки в момент
набуття права власності на спірний
будинок та земельну ділянку і його
державної реєстрації відповідачка у
шлюбі позивачем не перебувала більше
п'яти років. Зазначає також, що спірні
об'єкти є майном фізичної-особи
підприємця ОСОБА_4, а майно фізичної
особи - підприємця не є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя і
його слід розглядати як його особисту
приватну власність.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані докази у їх
сукупності суд вважає, що позов до
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували в зареєстрованому шлюбі з
29.09.1993 року по 09.11.2007, що підтверджується
копією рішення Першотравневого
районного суду міста Чернівці від
09.11.2007 року та свідоцтва про розірвання
шлюбу від 13.02.2008 року (а.с.10).

26.04.2006 року ОСОБА_4 відповідно до
договорів купівлі продажу було
придбано житловий будинок та земельну
ділянку, розташовані по вулиці АДРЕСА_2
у ОСОБА_6 (а.с.100, 101).

29.03.2012 року п. 28 рішенням Чернівецької
міської ради №460 було затверджено
ОСОБА_4 проект відведення щодо зміни
цільового призначення власної
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2
для обслуговування стоматологічного
кабінету та визнано таким, що втратить
чинність з моменту державної
реєстрації нового державного акту,
державний акту виданий 03.07.2006 року
виданий ОСОБА_4, в зв'язку із зміною
цільового призначення земельної
ділянки (підстава: дозвіл на складання
проекту відведення п. 3 рішення сесії
міської ради від 29.12.2011 року № 371, витяг
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 3.11.2007 року) (а.с. 205-206).

Вказане рішення було підставою видачі
07.05.2012 року державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_4
площею 0.0328 га для будівництва та
обслуговування будівель закладів
охорони здоров'я та соціальної
допомоги (а.с.166).

Згідно листа №7/24/4-2/2405 від 25.06.2012 року
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області було
зареєстровано подану ФОП ОСОБА_4
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації за №ЧВ 2 (а.с. 109-110).

У відповідності до висновку
Чернівецького міського комунального
бюро технічної інвентаризації №1179 від
25.07.2012 року щодо заміни існуючої адреси
визначено необхідність заміни
правовстановлюючих документів на
нежитлову будівлю (стоматологічний
кабінет) на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 111).

Відповідачкою ОСОБА_4 подано заяву у
виконавчий комітет Чернівецької
міської ради, зареєстровану 30.07.2012 року
з проханням оформлення права власності
на нежитловий будинок АДРЕСА_2 у зв'язку
із введенням будинку в експлуатацію
(а.с. 93).

Зі змісту п.п. 2.21 рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
№502/16 від 14.08.2012 року вбачається, що
вирішено оформити право приватної
власності ОСОБА_4 на нежитлову будівлю
літ. «А» (стоматологічний кабінет)
загальною площею 148.90 кв.м. на вул.
АДРЕСА_2, у зв'язку із прийняттям
будівлі в експлуатацію (а.с.91-92).

Дане рішення виконавчого комітету
цілком узгоджується із положеннями
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», Тимчасовим
положенням про порядок державної
реєстрації прав власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом №7/5
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року, Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою КМ
України від 13.04.2011 року № 461, в редакціях
чинних на момент винесення
оскаржуваного рішення.

На підставі зазначеного рішення 20.08.2012
року було видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно на
нежитлову будівлю літ. «А»
(стоматологічний кабінет) загальною
площею 148.9 кв.м. розташовану по вулиці
АДРЕСА_2 (а.с.120).

Рішенням Першотравневого районного
суду міста Чернівці від 28.01.2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області від 13.04.2011 року та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, було відмовлено в позові ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя нежитлової будівлі загальною
площею 114.40 кв.м., та земельної ділянки
площею 0.0328 га, яке знаходиться по вул.
АДРЕСА_2. Такого рішення суд дійшов в
зв'язку з тим, що житловий будинок
АДРЕСА_2, набутий одним з подружжя, а
саме ОСОБА_4 за її власні кошти є її
особистою приватною власністю і не
підлягає поділу між подружжя, як
спільне сумісне майно подружжя.

Посилання позивача в частині
обгрунтування позовних вимог
скасуванням рішення Першотравневого
районного суду міста Чернівці від
24.10.2007 року рішенням апеляційного суду
міста Чернівці від 31.08.2011 року суд до
уваги не приймає, оскільки зазначене
рішення суду першої інтонації було
ухвалено в іншій цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до Чернівецької міської
ради про визнання права власності на
стоматологічний кабінет,
переобладнаний з житлового будинку по
вулиці АДРЕСА_2 загальною площею 114.4
кв.м., і було скасовано судом
апеляційної інстанції в зв'язку з
незалученням до участі в справі ОСОБА_3
та вирішенням питання про його права і
обов'язки.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу, докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Визначеними ч. 3 ст. 61 ЦПК України
підставами звільнення від доказування
є зокрема обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, які не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

При цьому суд враховує, що рішенням
Першотравневого районного суду міста
Чернівці від 28.01.2011 року, яке набрало
законної сили, було встановлено
повністю всебічно і об'єктивно на
підставі сукупності доказів, яким дано
правильну юридичну оцінку, всі
обставини стосовно спірних
правовідносин з приводу поділу
спільного майна подружжя нежитлової
будівлі загальною площею 114.40 кв.м., та
земельної ділянки площею 0.0328 га, яке
знаходиться по вул. АДРЕСА_2, між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 існуючи на момент винесення
рішення, а позивачем по справі не
надано жодного доказу участі у
витратах на будівництво нежитлової
будівлі літ. «А» (стоматологічного
кабінету) після 28.01.2011 року.

З огляду на викладене, суд вважає
необгрнутованим посилання позивача на
недійсність п. 2.21 рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
№502/16 від 14.08.2012 року та свідоцтва про
право власності на спірне майно,
недійсність рішення Чернівецької
міської ради від 29.03.2012 року №460 про
надання у власність відповідачки
земельної ділянки для обслуговування
стоматологічного кабінету та
державного акту на право власності на
землю, - які просить скасувати з підстав
належності спірної будівлі і землі
позивачу і відповідачці на праві
спільної сумісної власності,.

У відповідності до ст. 331 ЦК України
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Враховуючи, що зареєстрованим
власником майна ОСОБА_4 було зроблено
самостійно переобладнання нежитлової
будівлі літ. «А» (стоматологічний
кабінет) загальною площею 148.9 кв.м.
розташованої по вулиці АДРЕСА_2
здійснено введення його в експлуатацію
та подальшу державну реєстрацію такого
майна у відповідності до вимог
цивільного законодавства дане майно є
особистою приватною власністю ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, суд за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання
за позивачем право власності на ?
частину будинку по вулиці АДРЕСА_2 і
виділення в натурі приміщень будівлі,
вимоги про визнання право власності за
відповідачкою на 1/2 частину будинку по
вулиці АДРЕСА_2 і виділення їй в натурі
приміщень будівлі, вимоги стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різниці у
вартості майна, вимоги про за позивачем
та за відповідачкою право власності на
? частину земельної ділянки за кожним,
що розташована по вулиці АДРЕСА_2, -
задоволенню не підлягають.

Встановлені судом обставини повністю
підтверджуються дослідженими у
судовому засіданні доказами.

Враховуючи те, що в позовних вимогах
відмовлено, внаслідок чого суд вважає,
що не підлягають стягненню з
відповідача судові витрати позивача.

На підставі ст. 331ЦК України та
керуючись ст. 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Виконавчого комітету
Чернівецької міської ради про визнання
свідоцтва про право власності
недійсним та визнання права власності
на ? частку спільного майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.
Чернівці шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. А уразі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
О. Б. Войтун