Номер провадження: 22-ц/785/4513/14
Номер справи місцевого суду: 515/217/14-ц
Головуючий у першій інстанції Семенюк
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Ващенко Л.Г., Плавич Н.Д.,

при секретарі - Счастлівцевій
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«ВІТА-ЛЕКС» Яремчук Наталії Андріївни
в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 5 березня 2014 року
по справі за скаргою ОСОБА_4 на дії
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Кілійського районного управління
юстиції Одеської області Заєва О.І.
(далі - державний виконавець ВДВС
Кілійського РУЮ Одеської області) щодо
неправомірності розрахунку
заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із скаргою на дії державного
виконавця ВДВС Кілійського РУЮ.

Зазначав, що 10 грудня 2013 року був
виданий виконавчий лист у справі
№2-800/2010 про стягнення з нього на
користь ОСОБА_6 аліментів на утримання
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі в розмірі 1250 грн.
щомісячно, починаючи з 8 вересня 2010
року, до досягнення ним повноліття,
тобто до 28 вересня 2025 року.

Вказаний виконавчий лист було
пред'явлено до виконання 9 січня 2014
року.

Державним виконавцем зроблено
розрахунок заборгованості по
аліментам за період з вересня 2010 року
по січень 2014 року в розмірі 50 000 грн.

Посилаючись на те, що:

- заборгованість по аліментам
могла була розрахована лише за період з
1 січня 2011 року по 1 січня 2014 року;

- за період з вересня 2010 року по
червень 2013 року стягувач ОСОБА_6
отримала від нього 243 658,73 грн. в т.ч. й
аліменти, що підтверджено банківськими
виписками;

- що розрахунок заборгованості
складено без врахування вказаних вище
обставин;

скаржник просив визнати дії державного
виконавця неправомірними та скасувати
розрахунок заборгованості.

Ухвалою Татарбунарського районного
суду Одеської області від 5 березня 2014
року скарга ОСОБА_4 задоволена
частково.

Скасовано розрахунок заборгованості
ОСОБА_4 по сплаті аліментів від 14 січня
2014 року, зробленого державним
виконавцем ВДВС Кілійського РУЮ в
частині нарахування заборгованості за
період з вересня 2010 року по грудень 2010
року включно в сумі 5000 гривень та
визнано в цій частині дії державного
виконавця неправомірними. В іншій
частині вимоги скарги залишено без
задоволення (а.с.32-33).

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«ЮК «ВІТА-ЛЕКС» в інтересах ОСОБА_4
просить ухвалу суду першої інстанції в
частині відмови у задоволені скарги
скасувати та постановити нову ухвалу
про задоволення скарги, поданої в
порядку ст. 383 ЦПК України, в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_4
суд першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець мав право
нараховувати заборгованість в межах
трирічного терміну, що передував
пред'явленню, та скасував розрахунок
заборгованості по сплаті аліментів за
період з вересня по грудень 2010 року в
сумі 5000 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги про
скасування розрахунку за інший період,
суд керувався тим, що з банківських
виписок не вбачається, що кошти які
знималися ОСОБА_6 є аліментами (а.с. 7-13).

Погодитись з таким судовим рішенням в
повному обсязі неможливо з наступних
причин.

Справи за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
посадової особи державної виконавчої
служби розглядається судом за
загальними правилами ЦПК України, з
особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК
України.

Не зважаючи на те, що цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, які повинні
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень (ст. 10 ЦПК України),
заінтересовані особи - державний
виконавець Заєв О.І. та стягував ОСОБА_6
жодних заперечень на скаргу не надали
та в судовому засіданні участі не
прийняли.

ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області,
який не суб'єктом оскарження та
заінтересованою особою у розумінні ст.
383 ЦПК України, лист якого суд взяв до
уваги, також будь-яких мотивованих
заперечень на скаргу не надав (а.с.26).

Як вбачається із матеріалів справи суд
не досліджував матеріали виконавчого
провадження № 41415881 та не переконався,
що заява ОСОБА_6 про примусове
виконання рішення суду про стягнення
аліментів, яка була подана 9 січня 2014
року, взагалі містила вимогу про
стягнення заборгованості по аліментам.

Не досліджував суд першої інстанції в
повному обсязі й уточнені позовні
вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 від 7 лютого 2014
року про стягнення безпідставно
набутих грошових коштів, крім ухвали
судді Татарбунарського районного суду
Одеської області від 29 листопада 2013
року про відкриття провадження у
вказаній справі (а.с.14).

За таких обставин, та:

- без будь-яких належних доказів,
які спростовували б доводи скарги,
перебравши на себе повноваження
представника заінтересованих осіб;

- не переконавшись про наявність
заборгованості зі сплати аліментів за
минулий час;

- не з'ясувавши причини
пред'явлення стягувачем виконавчого
документа до виконання після спливу 3
років та 4 місяців;

- не з'ясувавши з якою метою
отримувала ОСОБА_6 від ОСОБА_4 грошові
кошти та на чиї потреби їх витрачала,

суд, прийшов до передчасного висновку
про правильність розрахунку
державного виконавця за період з 1
січня 2011 року до 1 січня 2014 року,
посилаючись при цьому на Інструкцію
про проведення виконавчих дій,
затверджену наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999р. №74/5,
яка 18 квітня 2012 року втратила чинність.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

Згідно ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

Порядок постановлення зазначеної
ухвали та її зміст мають відповідати
загальним вимогам ЦПК України (статті
209, 210).

Статтею 209 ЦПК України встановлено, що
суди ухвалюють рішення іменем України
негайно після закінчення судового
розгляду.

У виняткових випадках залежно від
складності справи складання повного
рішення може бути відкладено на строк
не більш як п'ять днів з дня закінчення
розгляду справи, але вступну і
резолютивну частини суд має
проголосити в тому самому засіданні, в
якому закінчився розгляд справи.

За логічним та системним змістом ст. 209
ЦПК України, з урахуванням ч. 8 ст. 8 ЦПК
України, постановлення ухвал судами
має відбуватися у такий же спосіб.

Згідно змісту журналу судового
засідання від 4 березня 2014 року та
технічного запису цього судового
засідання, розгляд вказаної скарги по
справі, яка налічувала 14 арк. (скарга та
докази, надані заявником) тривав 21
хвилину, після чого о 14 год. 32 хв. суд
видалився до нарадчої кімнати із якої
вийшов 5 березня 2014 року о 9 год. 46 хв. для
проголошення повної ухвали (а.с. 1-14, 30-31).

Оскільки судом порушено порядок,
встановлений для вирішення скарги на
дії державного виконавця та
постановлення судового рішення за
скаргою, ухвала суду підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи, крім
усунення вищенаведених недоліків,
звернути увагу на роз'яснення, які
містяться у абз. 2 п. 18 та п. 19 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» щодо
змісту резолютивної частини судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч. 1 ст.
312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«ВІТА-ЛЕКС» Яремчук Наталії Андріївни
в інтересах ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Татарбунарського районного
суду Одеської області від 5 березня 2014
року скасувати та направити справу до
суду першої інстанції для розгляду
іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області
Г.Я.
Колесніков