Справа № 740/1700/14
Провадження № 4-с/740/2/14
УХВАЛА

24 квітня 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ковальової Т.Г.,

з участю секретаря - Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу комунального
підприємства «Служба Єдиного
Замовника» на дії старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
(далі - ВДВС),

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Служба
Єдиного Замовника» звернулося до суду
зі скаргою, в якій просить визнати
незаконними дії старшого державного
виконавця ВДВС Черних Наталії
Василівни, скасувати винесену нею
постанову від 03 квітня 2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження по виконанню судового
наказу №2н/740/121/13, винесеного 13 червня
2013 року Ніжинським міськрайонним судом
Чернігівської області про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг в розмірі 2
400 грн. 19 коп. та судового збору в
розмірі 114 грн. 70 коп. на користь
комунального підприємства «Служба
Єдиного Замовника» та зобов'язати
державного виконавця відкрити
виконавче провадження на виконання
судового наказу, посилаючись на те, що 01
квітня 2014 року комунальне підприємство
звернулося до ВДВС із заявою про
примусове виконання судового наказу
№2н/740/121/13 та стягнення з боржника
ОСОБА_3 заборгованості за житлово-
комунальні послуги та судового збору.

У зв'язку з невідповідністю судового
наказу вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме у виконавчому документі не був
зазначений індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника, 04
квітня 2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Черних Н.В. було
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження на
виконання вказаного судового наказу.

При поданні заяви про видачу судового
наказу до суду комунальне підприємство
керувалося ст.98 ЦПК України, якою не
передбачено, що при зверненні до суду
із заявою про видачу судового наказу
заявник зобов'язаний надати
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника, де вказано, що у заяві повинно
бути зазначено ім'я заявника та
боржника, їхнє місце проживання або
місце знаходження.

Таким чином, реалізуючи своє право на
звернення до суду за захистом своїх
порушених прав та інтересів, а саме
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, комунальне
підприємство в заяві про видачу
судового наказу вказало тільки відому
йому інформацію про боржника.

Правилами наказного провадження також
не передбачено витребування судом при
розгляді заяви про видачу судового
наказу ідентифікаційного номеру
боржника, тому Ніжинському
міськрайонному суду Чернігівської
області не було відомо його
ідентифікаційний номер, у зв*язку з чим
такі дані не були зазначені у
виконавчому документі.

Судовий наказ, винесений 13 червня 2013
року Ніжинським міськрайонним судом
Чернігівської області № 2н/740/121/13
скасовано не було, а 17 липня 2013 року він
набрав чинності та є обов'язковим для
виконання.

Відсутність інформації в судовому
наказі про ідентифікаційний номер
боржника не є перешкодою для виконання
цього виконавчого документу
виконавчою службою в примусовому
порядку, оскільки відповідно до ст.11 ЗУ
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

За таких обставин, державний
виконавець під час виконання судового
наказу може в межах наданих йому прав
витребувати у боржника, або установ чи
організацій інформацію про
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника.

Таким чином, державний виконавець не
мав права відмовляти у відкритті
виконавчого провадження в зв'язку з
незазначенням ідентифікаційного
номеру боржника у судовому наказі, а
його відмовою фактично були порушені
законні права та свободи заявника.

Старший державний виконавець ВДВС -
Черних Н.В. надіслала до суду письмове
заперечення, у якому у задоволенні
скарги просить відмовити повністю,
оскільки відсутність у виконавчому
документі

індивідуального ідентифікаційного
номера боржника позбавляє державного
виконавця можливості достовірно
ідентифікувати особу боржника та є
перешкодою для вжиття всіх
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів
примусового виконання рішення,
неупередженого, своєчасного і в
повному обсязі вчинення виконавчих
дій.

В судове засідання сторони не
з'явилися, а представник комунального
підприємства «Служба Єдиного
Замовника» надала до суду письмову
заяву про залишення скарги без
розгляду.

Суд дійшов висновку про необхідність
задоволення заяви і залишення скарги
без розгляду на підставі ст.207 частини 1
пункту 5 ЦПК України, яким передбачено,
що суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо про
це подав заяву позивач.

Керуючись ст.207 ч.1 п.5 ЦПК України,
суд

УХВАЛИВ:

Скаргу комунального підприємства
«Служба Єдиного Замовника» на дії
старшого державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Головуючий
суддя Ковальова Т.Г.