АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

28 лютого 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 29.08.2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив стягнути з відповідача на
його користь з ПрАТ «Міська страхова
компанія» страхове відшкодування в
сумі 24 990 грн., з ОСОБА_2 - вартість
відновлювального ремонту - 43 097 грн. 38
коп., франшизу - 510 грн., вартість
товарознавчого дослідження - 800 грн.,
податок з доходів фізичних осіб - 4 033
грн. 70 коп., вартість послуг евакуатора -
400 грн., витрати на правову допомогу - 2
000 грн., моральну шкоду - 60 000 грн.,
посилаючись на те, що 17.11.2010 р. з вини
відповідача було ушкоджено належний
йому автомобіль.

Ухвалою Оболонського районного суду
м.Києва від 25.07.2012 р. позовні вимоги до
ПрАТ «Міська страхова компанія» були
залишені без розгляду.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 29.08.2013 року
позовні вимоги було задоволено
частково - стягнуто з відповідача на
користь позивача вартість
відновлювального ремонту в сумі 43 097
грн. 38 коп., франшизу в сумі 510 грн.,
вартість товарознавчого дослідження в
сумі 800 грн., податок з доходу фізичних
осіб в сумі 4 033 грн., витрати на правову
допомогу в сумі 2 000 грн., моральну шкоду
в сумі 16 000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник відповідача подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, крім вимог про
стягнення франшизи в сумі 510 грн. та
вартості товарознавчого дослідження в
сумі 800 грн., посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за такими підставами.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
в результаті ДТП, яка сталась з вини
відповідача, було ушкоджено належний
позивачу автомобіль, яким він тривалий
час не міг користуватися, а тому
стягнув на користь позивача частину
вартості відновлювального ремонту за
винятком суми, яка підлягала
відшкодуванню страховиком в межах
ліміту відповідальності - 24 990 грн.
Також було стягнуто франшизу - 510 грн., 800
грн. оплати за проведення
товарознавчого дослідження, 4 033 грн. 70
коп. податку з доходів фізичних осіб на
суму страхування, та 2 000 грн. витрат на
правову допомогу та моральну шкоду в
розмірі 16 000 грн.

Однак повністю погодитись з таким
висновком суду першої інстанції не
можна, оскільки він не в повній мірі
відповідає встановленим по справі
обставинам і судом було неправильно
застосовано норми процесуального
права.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
та послався на положення 1166, 1167, 1187 ЦК
України.

Рішення суду першої інстанції в
частині стягнення франшизи та витрат
на оплату товарознавчого дослідження
представником відповідача не
оскаржується.

Як видно з матеріалів справи, 17.11.2010 р.
на перехресті вулиць Скляренка та
Куренівській у м. Києві сталась ДТП за
участю автомобілів марки «Ford fusion»,
держномер НОМЕР_1, який належить
відповідачу, під його керуванням та
марки «SAAB», держномер НОМЕР_2, який
належить позивачу, під його керуванням.

В результаті даної ДТП було ушкоджено
належний позивачу автомобіль. Вартість
відновлювального ремонту було
визначено в сумі 68 087 грн. 38 коп. на
підставі автотоварознавчого
дослідження, яке було проведено ПП
«Галавтоекспертиза». Позивач
звертався до ПрАТ «Міська страхова
компанія», в якій було застраховано
цивільну відповідальність ОСОБА_2,
однак рішення щодо виплати або відмови
у виплаті страхового відшкодування не
винесено. Позивач зменшив розмір
відшкодування матеріальної шкоди на
розмір страхового відшкодування в
межах ліміту відповідальності та
просив в зв'язку з цим стягнути 43 097 грн.
38 коп. На запит суду від ПрАТ «Міська
страхова компанія» також відповіді не
надійшло.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
представником відповідача - ОСОБА_3
щодо відсутності доказів на
підтвердження фактично здійсненої
оплати відновлювального ремонту, в
зв'язку з чим заявлений розмір
матеріальної шкоди є лише припущенням,
є безпідставними, оскільки автомобіль
на даний час не відремонтовано і
позивач посилався в обґрунтування
своїх вимог на той факт, що він не в
змозі здійснити відновлювальний
ремонт через відсутність коштів.

Розмір моральної шкоди позивачем
обґрунтовував тим, що відповідач не
визнавав своєї вини у вчиненні даної
ДТП, намагався звинуватити його у
цьому, внаслідок чого йому було завдано
душевних страждань. Колегія суддів
визначає розмір компенсації на користь
позивача з урахуванням глибини
душевних страждань, які він зазнав у
зв'язку з пошкодженням належного йому
майна, неможливістю тривалий час
користуватися автомобілем та з
дотриманням принципів розумності та
справедливості.

Разом з тим, заявлені позивачем вимоги
про стягнення податку з доходів
фізичних осіб в сумі 4 033 грн.
задоволенню не підлягають,оскільки
сплата такого податку при отриманні
коштів на відшкодування шкоди чинним
законодавством не передбачена.

Також слід відмовити у стягненні
витрат на правову допомогу, оскільки
такі витрати підлягають розподілу
відповідно до ст. 84 ЦПК України в разі,
якщо вони були понесені при розгляді
даної цивільної справи. Позивач
зазначає, що кошти в сумі 2 000 грн. були
сплачені ним адвокату ОСОБА_4 за
надання йому правової допомоги при
розгляді адміністративної справи
протягом жовтня-грудня 2010 р.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції слід скасувати в частині
стягнення витрат на правову допомогу
та податку з доходів фізичних осіб та
ухвалити в цій частині нове рішення -
про відмову в задоволенні цих вимог. В
частині відшкодування моральної шкоди
рішення суду підлягає зміні.

Розподіл судових витрат по справі
колегія суддів проводить з дотриманням
вимог ст. 88 ЦПК України та стягує з
відповідача на користь позивача суму
судового збору відповідно до
задоволеної частини позовних вимог та
сплаченого збору при розгляді справи в
суді апеляційної інстанції (430 грн. 97
коп. + 243 грн. 60 коп.).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 29.08.2013 року скасувати
в частині стягнення податку з доходів
фізичних осіб та витрат на правову
допомогу та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог про стягнення податку з
доходів фізичних осіб та витрат на
правову допомогу - відмовити.

В частині відшкодування моральної
шкоди рішення суду змінити та стягнути
на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 моральну
шкоду в розмірі 3 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Судовий збір стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 в розмірі 674 грн. 57 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1480/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Римар Є.П.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.