Справа № 279/4691/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року

Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області в складі :

судді
Коваленко В.П.

при секретарі
Петрук О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
про стягнення безпідставно сплачених
коштів , -

В С Т А Н О
В И В :

Позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з даним позовом до
відповідача ПАТ «Дельта Банк», в якому
просить стягнути з відповідача на її
користь грошову суму безпідставно
сплачених грошових коштів у розмірі
46566 гривень та судові витрати. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що 07.10.2011 року вона
підписала кредитний договір, який не є
укладеним, оскільки не досягнуто
істотних умов, необхідних для даного
договору, передбачених Законом України
«Про захист прав споживачів» ( не
зазначено дату видачі кредиту та умови
дострокового розірвання договору).
Крім того, в порушення вимог Закону
України «Про захист прав споживачів»
не зазначену мету, для якої споживчий
кредит може бути витрачений; форми
забезпечення кредиту; наявні форми
кредитування;необхідність здійснення
оцінки майна та, якщо така оцінка є
необхідною, ким вона здійснюється;
варіанти повернення кредиту; переваги
та недоліки пропонованих схем
кредитування, а також у договорі
відсутній строк його дії. Посилаючись
на те, що кошти, отримані відповідачем є
майном набутим без достатньої правової
підстави, просить на підставі вимог ст.
1212 ЦК України стягнути з відповідача
на свою користь вказану суму коштів.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2
підтримали свої вимоги із підстав
викладених в позовній заяві, просили їх
задовольнити. Представник відповідача
Максимчук В.М. позовних вимог не визнав
, надав заперечення на позов.

Вислухавши пояснення,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
всі докази та обставини по справі, суд
відмовляє в задоволенні позовних
вимог, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом 07 жовтня 2011
року між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
укладено кредитний договір № К-4074359.
Відповідно до умов вказаного договору
банк надав позивачці на умовах
строковості, платності, забезпеченості
та цільового характеру грошові кошти в
сумі 100 000 гривень. ОСОБА_1
зобов'язувалася сплатити вказану суму
боргу , проценти за користування
кредитом та виконувати інші умови
договору. Взаємні права та обов'язки
сторін детально визначені у
підписаному сторонами кредитному
договорі. Позивачка ОСОБА_1 підтвердила
свою згоду на надання кредиту саме на
таких умовах, підписавши кредитний
договір.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Банк виконав свої зобов'язання і надав
кошти, а ОСОБА_1 отримала вказану суму
коштів . У відповідності до
вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
в установлений строк. На виконання
умов договору ОСОБА_1 сплачувала кошти
за вказаним кредитним договором і
станом на день подачі позову сплатила
46566 гривень. В даний час позивачка
ОСОБА_1 просить стягнути безпідставно
сплачені кошти, оскільки, на її думку,
договір не є укладеним.

У відповідності до вимог ст. 526
ЦК України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк.

Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в постанові від 30.03.2012 року №5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
в п.14 абц.3 роз"яснив , що кредитний
договір, який є неукладеним (не
відбувся), у випадку, коли сторони не
досягли згоди хоча б з однієї істотної
умови або зміст яких неможливо
встановити, виходячи з норм чинного
законодавства).

Однак, позовних вимог про
визнання договору неукладеним
позивачка не заявила. Вимоги про
стягнення безпідставно сплачених
коштів є похідними від основної вимоги
про визнання договору неукладеним.

У відповідності до вимог ст.1212
ЦК України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Частиною 3
зазначеної статті передбачено, що
положення цієї глави застосовуються
також до вимог про повернення
виконаного за недійсним правочином.

Для виникнення зобов'язання з
безпідставного збагачення необхідна
наявність наступних умов: збільшення
майна однієї сторони (набувачем), з
одночасним зменшенням його у іншої
сторони (потерпілого), а також
відсутність правової підстави
(юридичного факту) для збагачення.
Відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом , іншими
правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим
чи збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення породження
учасниками відповідних правовідносин
у майбутньому певних цивільних прав та
обов'язків . Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені частиною
другою статті 11 ЦК України. Загальна
умова частини першої статті 1212 ЦК
України звужує застосування інституту
безпідставного збагачення у
зобов'язальних (договірних) відносинах,
або отримане однією зі сторін у
зобов'язанні підлягає поверненню іншій
стороні на підставі статті 1212 ЦК
України тільки за наявності ознаки
безпідставності такого виконання.

Відтак, суд приходить до
висновку, що набуття однією зі сторін
зобов'язання майна за рахунок іншої
сторони в порядку виконання
договірного зобов'язання не є
безпідставним. У разі, коли поведінка
набувача, потерпілого, інших осіб або
подія утворюють правову підставу для
набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК
України може бути застосована тільки
після того, як така правова підстава в
установленому законом порядку
скасована, визнана недійсною , змінена,
припинена або була відсутня взагалі.

Кредитним договором
підтверджено , що відповідач набув
майно за існування достатніх правових
підстав та у спосіб, що не суперечить
цивільному законодавству.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позивачем не надано суду
доказів того, що укладений правочин
визнаний недійсним, розірваний,
визнаний таким що не укладався, а тому й
отримані відповідачем кошти не є
отриманими безпідставно в розумінні
статті 1212 ЦК України.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 626, 1054,1212 ЦК України,
суд, -

В И Р І
Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
про стягнення безпідставно сплачених
коштів відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростенський
міськрайонний суд шляхом подачі
протягом 10 днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Суддя
Коваленко В.П.