Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2027/14 Головуючий у
1-й інстанції Каракай Н.Д.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 14 березня 2014
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позову зазначав, що
відповідно до укладеного договору №
ZPXRRC05590362 від 02.07.2008 року, відповідач
отримала кредит у розмірі 5598,18 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між нею та Банком
Договір своїм підписом у заяві.
Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором за
відповідачем склалась заборгованість,
яка станом на 28.03.2013 року становить 32845,32
грн. та складається з наступного: 5598,20
грн. - заборгованість за кредитом; 687,70
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1522,69 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 22996,48 грн. - пеня
за своєчасність виконання зобов'язань
за договором; а також штрафи відповідно
до пункту 1.5.20 Умов та правил надання
банківських послуг: 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина), 1540,25 грн. - штраф
(процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини,
просив суд стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 32845,32 грн. в
рахунок погашення кредитної
заборгованості та судові витрати.

Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 14.03.2014
року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволені
позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої
інстанції дійшов висновку проте, що
ОСОБА_2 договір з банком не укладала.
Підпис в кредитному договору № ZPXRRC05590362
від 02.07.2008 року за висновком
судово-почеркознавчої експертизи Д/№43
від 31.01.2013 року в оригіналі заяви
позичальника № ZPXRRС05590362 від 02.07.2008року
на отримання строкового кредиту у сумі
5598,18грн., виконаний не ОСОБА_2, а іншою
особою (а.с.59-63).

За доводами апеляційної скарги
суд першої інстанції взяв до уваги
доказ експертизу, який одержаний з
порушенням порядку, встановленого
законом.

Цивільне судочинство відповідно
до ч.1 ст.10, ч.1 ст. 11, ч.1 ст.60 ЦПК України
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія судів не приймає доводу,
що суд поставив лише одне питання при
призначені експертизи, оскільки інших
питань від сторін при призначені
експертизи не надходило, права сторін
щодо призначення та надання документів
необхідних для дослідження не були
обмежені. Науково-методичні
рекомендації з питань підготовки та
призначення експертизи від 08.10.1998 року
№ 535 містять рекомендований перелік
питань, ані ні як ні обов'язковий, отже
постановка одного питання не є
порушенням порядку проведення
експертизи.

Для проведення експертизи
експертам надавалися вільні зразки
підписів ОСОБА_2 на 10 квитанціях, умовах
страхування, довідці про стандартні
умови кредитування Приватбанку,
договір особистого страхування, заяві
про доходи ОСОБА_2, рахунок № НОМЕР_1
постачальника та експериментальні
зразки підпису та почерку на 7 аркушах (
а.с.46,47,60)

При цьому Обсяг необхідних та
достатніх для експертного дослідження
матеріалів і перевірка (огляд)
матеріалів, які підлягають направленню
на експертизу, з точки зору їх повноти
та придатності для проведення
експертизи, визнався судом за
погодженням сторін та представників
сторін у справі.

Відсутність умовно-вільних
зразків не є підставою для відмови у
призначені експертизи, а отже
порушенням порядку її проведення.

Посилання проте, що за
відібраними вільними зразками не
можливо визначити чи дійсно підпис в
цих зразках виконанні саме
відповідачем суперечить тексту
експертизи та (а.с.62,63) та протоколу
виїмки (а.с.46) , за якими для проведення
експертизи була проведена виїмка
документів за підписом ОСОБА_2 - у тому
числі із кредитної справи ПАТ КБ
«ПриватБанк», при цьому заперечень від
представника позивача щодо цих зразків
не надходило.

Отже колегія судів не погоджується
із твердженням позивача, проте що
експертиза була проведена з порушенням
закону.

Згідно з ч.6 ст. 147 ЦПК України
висновок експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212
цього Кодексу.

Необґрунтованим висновок
експерта може бути визнано, якщо
викликає сумніви застосованої
експертом методики, недостатній обсяг
проведених експертом досліджень,
висновки експерта не випливають із
результатів досліджень або суперечать
ним, і в інших подібних випадках.

Матеріали справи указують на те,
що експерт під час складання
експертного дослідження не зажадав від
суду додаткових необхідних документів.

Отже, колегія суддів вважає, що
висновок експерта зроблено повно та з
використанням необхідного обсягу
матеріалів, які містять зразки почерку
відповідача, а тому на переконання
колегії судів є належним письмовим
доказом по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК
України якщо висновок експерта буде
визнано неповним або неясним, судом
може бути призначена додаткова
експертиза, яка доручається тому
самому або іншому експерту (експертам).

Частиною 2 цієї ж статті
передбачено, що якщо висновок експерта
буде визнано необґрунтованим або
таким, що суперечить іншим матеріалам
справи або викликає сумніви в його
правильності, судом може бути
призначена повторна експертиза, яка
доручається іншому експертові
(експертам).

Пунктом 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 1997
року № 8 "Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах"
передбачено, що повторна експертиза
призначається, коли є сумніви у
правильності висновку експерта,
пов'язані з його недостатньою
обґрунтованістю чи з тим, що він
суперечить іншим матеріалам справи, а
також за наявності істотного порушення
процесуальних норм, які регламентують
порядок призначення і проведення
експертизи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Клопотань про призначення
повторної (додаткової) експертизи,
представник позивача у суді першої та
апеляційної інстанції не заявляв.
Висновків експертизи Д/№43 від 31.01.2013
року не спростував.

Отже доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими та такими, що
не спростовують висновків суду першої
інстанції. Висновки суду
відповідають обставинам справи і
набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами судом
визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не порушені, застосовані вірно,
постановлено законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 14
березня 2014 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: