АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Фролов М.О.
№ 22-ц/796/2515/2014
Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі
Ошедшій А.Д.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1,
який діє на підставі довіреності від
імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 28 листопада 2013 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 28 листопада 2013 року
задоволено позов Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(далі - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 274398,77 грн., з
яких: 199365,96 грн. сума заборгованості за
тілом кредиту; 61775,66 грн. сума
заборгованості за відсотками; 13257,15 грн.
сума заборгованості за комісією; (з них
прострочена заборгованість - 113463,11 грн.;
за відсотками - 60431,48 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» 2743,99 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 просить вказане рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким визнати недійсним в частині
передачі кредитних зобов'язань ОСОБА_2
укладений 30 червня 2010 року між ПАТ
«Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та
Національним банком України договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь ПАТ «Дельта Банк». Посилається
на порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. Зазначає, що з дня
відкликання банківської ліцензії та
ініціювання процедури ліквідації на
підставі постанови Національного
банку України № 19 від 21 січня 2010 року
відповідно до ст. 91 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» ТОВ
«Укрпромбанк» втратило право укладати
угоди, пов'язані з відчуженням свого
майна, в тому числі і здійснювати
відступлення права вимоги на користь
третіх осіб. А тому, укладений 30 червня
2010 року договір про передачу активів та
кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта
Банк» є недійсним в частині передачі
кредитних зобов'язань ОСОБА_2 При цьому,
ПАТ «Дельта Банк» не було повідомлено
ОСОБА_2 про передачу йому права вимоги
на підставі вказаного договору, а також
про зміну умов договору стосовно
порядку повернення коштів, що створило
відповідачу перешкоди у виконанні ним
зобов'язань за кредитним договором.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та
просить її задовольнити.

Представник ПАТ «Дельта Банк» просить
відхилити подану апеляційну скаргу, а
рішення суду залишити без змін,
посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 09 липня 2008 року
між ТОВ «Український промисловий банк»
(банк)та ОСОБА_2 (позичальник) було
укладено кредитний договір №
1407-0201036-1/ФКВ-08, відповідно до якого банк
надав позичальнику кредит в сумі 32 625,00
доларів США строком на 84 місяці до 08
липня 2015 року (а. с. 6-11).

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору
сторонами було встановлено процентну
ставку за користування кредитом у
розмірі 10,7 % річних.

Пунктом 2.4. кредитного договору
передбачено, що повернення кредиту
здійснюється щомісячно частками у
розмірі не менш, як 388,39 доларів США по 20
число кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за місяцем
отримання кредиту. Дозволяється
дострокове повне або часткове
повернення кредиту. У випадку внесення
позичальником коштів на повернення
заборгованості за кредитом у сумі, що
перевищує розмір щомісячного платежу
по кредиту, надлишкова сума коштів,
після виконання п. 2.9. та п. 4.2.2. цього
договору, зараховується в рахунок
повернення кредиту. Розмір останнього
платежу по остаточному погашенню
кредиту дорівнює залишку
заборгованості по кредиту на дату
остаточного погашення та може
відрізнятись від розміру щомісячного
платежу по кредиту, зазначеного у п. 2.4.

Відповідно до положень п. 2.6., 2.7.
кредитного договору проценти за
користування кредитом нараховуються у
валюті кредиту за період з дня його
надання до дня його повернення.
Проценти нараховуються щомісячно на
фактичну заборгованість по кредиту за
період з першого по останній день
кожного календарного місяця.
Нараховані проценти сплачуються
позичальником у валюті кредиту по 20
число кожного наступного місяця за
місяцем нарахування процентів та
одночасно з остаточним зверненням
кредиту шляхом внесення готівкових
коштів у касу банку або шляхом
безготівкового перерахування з
поточного рахунку позичальника.

14 липня 2009 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2 було
укладено Додатковий договір № 1 до
кредитного договору № 1407-0201036-1/ФКВ-08,
відповідно до якого сторони домовилися
викласти п .2.4. договору в новій
редакції та визначили, що повернення
Кредиту здійснюється щомісячно
частинами в розмірі не менш як 423,17
доларів США по 20 число (включно) кожного
місяця, починаючи з 01 січня 2010 року.
Дозволяється дострокове повне або
часткове повернення кредиту. У випадку
внесення позичальником коштів на
повернення заборгованості за кредитом
у сумі, що перевищує розмір щомісячного
платежу по кредиту, надлишкова сума
коштів, після виконання п. 2.9. та п. 4.2.2.
цього договору, зараховується в
рахунок повернення кредиту. Розмір
останнього платежу по остаточному
погашенню кредиту дорівнює залишку
заборгованості по кредиту на дату
остаточного погашення та може
відрізнятись від розміру щомісячного
платежу по кредиту, зазначеного у п. 2.4.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»,
АТ «Дельта Банк» та Національним
банком України було укладено Договір
про передачу активів та феритних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банку». За даним
договором ТОВ «Укрпромбанк» передало,
а АТ «Дельта Банк» отримало право
вимоги за кредитними та
забезпечувальними зобов'язаннями, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком
України, зокрема і за кредитним
договором № 1407-0201036-1/ФКВ-08 від 09 липня
2008 року, внаслідок чого АТ «Дельта
Банк» замінив ТОВ «Укрпромбанк» як
кредитора (а. с. 21-25).

ПАТ «Дельта Банк» порушило перед судом
питання про дострокове стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором № 1407-0201036-1/ФКВ-08 від 09 липня
2008 року у зв'язку з неналежним
виконанням ним зобов'язань за вказаним
договором, яка відповідно до наданих
ним розрахунків станом на 24 квітня 2013
року становить 274 398,77 грн., з яких: 199 365,96
грн. сума заборгованості за тілом
кредиту; 61775,66 грн. сума заборгованості
за відсотками; 132 57,15 грн. сума
заборгованості за комісією; з них
прострочена заборгованість за тілом
кредиту - 113463,11 грн.; прострочена
заборгованість за відсотками - 60 431,48
грн.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про законність та
обґрунтованість позовних вимог ПАТ
«Дельта Банк».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 91 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» з дня прийняття рішення
про відкликання ліцензії та
призначення ліквідатора укладення
угод, пов'язаних з відчуженням майна
банку чи передачею його майна третім
особам, допускається в порядку,
передбаченому цим Законом.

На підставі положень ст.ст. 92,95 Закону
України»Про банки і банківську
діяльність», глави 14 розділу VІ
Постанови Правління Національного
банку України № 369 «Про затвердження
Положення про застосування
Національним банком України заходів
впливу за порушення банківського
законодавства» від 28 серпня 2001 року 30
червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»,
АТ «Дельта Банк» та Національним
банком України був укладений договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банк».

Колегія суддів вважає безпідставними
та необґрунтованими доводи
апеляційної скарги , що ТОВ
«Укрпромбанк» не мало права на
укладення Договору про передачу
активів та феритних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку» від 30 червня 2010 року.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції (ч. 1 ст. 303 ЦПК
України). А тому колегія суддів
відхиляє вимоги апеляційної скарги
представника ОСОБА_2 про визнання
недійсним Договору про передачу
активів та феритних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку» від 30 червня 2010 року, оскільки
вони не заявлялися ОСОБА_2 як
самостійні зустрічні в суді першої
інстанції та відповідно не були
предметом її розгляду.

Також колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи апеляційної
скарги ОСОБА_2 про відсутність у ПАТ
«Дельта Банк» права на стягнення
заборгованості за кредитним договором,
оскільки останнє не повідомило його
про заміну кредитора та створення
перешкод у виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь АТ «Дельта Банку» внаслідок
передачі Укрпоромбанком Дельта Банку
прав вимоги до боржників, «Дельта
Банку» переходить право вимагати
(замість Укрпромбанку) від боржників
повного, належного та реального
виконання обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Відповідно до положень п. 4.8. Договору
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь АТ «Дельта Банку» «Дельта
Банк» та «Укрпромбанк» зобов'язалися
письмово повідомити боржників про
передачу «Укрпромбанком» «Дельта
Банку» відповідних прав вимоги шляхом
направлення їм повідомлення за формою,
узгодженою «Дельта Банком» та
«Укрпромбанком» в усіх істотних
аспектах впродовж 5 робочих днів з дати
укладення цього договору. Повідомлення
направляються рекомендованими листами
з повідомленням про вручення або
цінними листами з описом вкладення.
Направлення вказаних повідомлень
здійснюється за рахунок «Дельта
Банку».

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
«Дельта Банк» неодноразово направляло
на адресу ОСОБА_2 повідомлення про
заміну кредитора разом з копією
виписки з Договору про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку» та витягу з Додатку № 2 до
договору. Вказані повідомлення були
отримані ОСОБА_2, що підтверджується
його листами, направленими на адресу
ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 64-65).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, оскільки, як правило,
заміна кредитора в зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника,
останній вправі вважати кредитором ту
особу, яка була кредитором з моменту
виникнення зобов'язання, до моменту
надання йому належних доказів переходу
прав до нового кредитора. Якщо
боржникові не були надані докази
переходу прав до нового кредитора, він
зобов'язаний здійснити виконання
зобов'язання первісному кредиторові.

При цьому, за змістом ст. ст. 516, ст. ст.
598-609 ЦПК України заміна кредитора у
зобов'язанні, а також ненадання
боржнику доказів переходу прав до
нового кредитора, не звільняє боржника
від виконання ним зобов'язання на
умовах, визначених у договорі.

Наслідком неповідомлення боржника про
заміну кредитора є виконання ним
зобов'язання на користь первісного
кредитора.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 не
надав суду доказів виконання ним
зобов'язання перед ПАТ «Дельта Банк»
або ж перед ТОВ «Укрпромбанк».

Розмір заборгованості за кредитним
договором ОСОБА_2 не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим. Судом було
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
дана вірна оцінка зібраним доказам по
справі, тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на
підставі довіреності від імені та в
інтересах ОСОБА_2, відхилити, а рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 28 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді