Справа № 192/595/13-ц
Провадження № 2/192/19/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року Солонянський районний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючої - судді Омелюх
В.М.,

при секретарі - Короті Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за кредитним
договором.

На обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що 27 березня 2008 року між
позивачем та позичальником ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір №795605/ФЛ
про надання останньому кредиту в сумі
54000.00 гривень зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 17.5% річних та строком
повернення кредиту до 20 березня 2013
року, відповідно до умов якого позивач
виконав перед відповідачем
зобов'язання за договором, а
позичальник попри взяті на себе
зобов'язання не виконує умов
кредитного договору стосовно
своєчасного повернення отриманого
кредиту та сплати нарахованих
відсотків за користування кредитом,
внаслідок чого станом на 26 лютого 2013
року виникла заборгованість за
кредитом в сумі 52769 гривень 34 копійки,
по відсотках в сумі 19655 гривень 23
копійки, нарахована пеня в сумі 6300
гривень 14 копійок та штрафи в сумі 5400
гривень; заборгованість по страховці в
сумі 3541 гривня 41 копійка, по відсотках
по страховці в сумі 2019 гривень 12
копійок та індексу інфляції в сумі 4800
гривень 00 копійок а всього - в сумі 94486
гривень 12 копійок.

Укладений кредитний договір є змішаним
договором, за яким виконання
зобов'язань позичальника ОСОБА_3 за
кредитним договором забезпечувалось
порукою відповідача ОСОБА_2, відповідно
до умов якого поручитель відповідає по
зобов'язанням позичальника за
кредитним договором перед кредитором у
тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить
про те, що поручитель зобов'язався
перед позивачем відповідати солідарно
з позичальником ОСОБА_3 у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
зобов'язання за кредитним договором
№795605/ФЛ від 27 березня 2008 року, а
кредитор має право вимагати виконання
зобов'язань за договором як від
позивальника та поручителя разом, так і
від кожного з них.

Позичальником ОСОБА_3 несвоєчасно та не
у повному обсязі виконувались взяті за
договором зобов'язання, то позивачем
було направлено відповідачам
претензії про необхідність сплати
заборгованості за кредитним договором,
але заборгованість за кредитом
сплачено не було, тому змушені
звернутися до суду з позовом про
примусове стягнення заборгованості з
відповідачів.

Ухвалою Солонянського районного суду
від 19 серпня 2013 року (а.с.71) за
клопотанням представника позивача
було замінено первісного відповідача
ОСОБА_3, який згідно актового запису про
смерть №31 по Сурсько - Михайлівській
сільській раді Солонянського району
Дніпропетровської області помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40,56), на належного
відповідача ОСОБА_1, який прийняв
спадок на майно померлого спадкодавця.

Позивачем 18 грудня 2013 року та 10 лютого
2014 року подано до суду уточнену позовну
заяву до відповідача ОСОБА_1 про
стягнення з нього як спадкоємця майна
померлого позичальника ОСОБА_3
відповідно до вимог ст.1282 ЦК України
заборгованості за кредитним договором
станом ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на день
смерті позичальника, в сумі 57168 гривень
00 копійок, яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 52769
гривень 34 копійки, по відсоткам в сумі
775 гривень 75 копійок, по страховому
траншу в сумі 3541 гривня 41 копійка та
відсотках по страховому траншу в сумі 81
гривня 50 копійок, яку прохали стягнути
з відповідача ОСОБА_1 за рішенням суду.

У судовому засіданні представник
позивача позов до відповідача ОСОБА_1
підтримав в повному обсязі та прохав
стягнути з відповідача ОСОБА_1 як
спадкоємця померлого позичальника
ОСОБА_3 заборгованість за укладеним
останнім кредитним договором №795605/ФЛ
від 27 березня 2008 року в загальній сумі
57168 гривень 00 копійок, пояснивши, що
саме до нього як до спадкоємця майна
померлого позичальника переходять
обов'язки померлого спадкодавця по
укладеному кредитному договору. До
відповідачки ОСОБА_2 претензій не
мають, але від позову до неї не
відмовляються і не мають наміру
прохати залишити його без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов
не визнав та прохав, не оспорюючи факт
укладення спірного кредитного
договору між позивачем та ОСОБА_3,
відмовити в задоволені позову до
відповідача ОСОБА_2 як поручителя,
оскільки остання не підписувала
договору поруки та не має обов'язку
відповідати за боргами померлого
позичальника ОСОБА_3, спадок після
смерті якого прийняв його син ОСОБА_1,
якого залучено судом до участі у
справі. Крім цього, вважав, що в зв'язку
зі смертю основного боржника
припиняються відповідно до чинного
законодавства і обов'язки поручителя.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, будучи
належним чином повідомленими про час
та місце розгляду справи (а.с.105,108), в
судове засідання повторно не з'являвся,
про причини своєї неявки суд не
повідомили, в зв'язку з чим суд ухвалив
розглядати справу за їх відсутності,
так як інтереси відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні представляє її
представник з усіма помноженнями
сторони у справі (а.с.46), а відповідачем
ОСОБА_1 не надано суду будь-яких
заперечень проти позову, як і доказів,
що їх обґрунтовують.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача
ОСОБА_2, дослідивши надані письмові
докази, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, при
цьому доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях, а кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
чи заперечень, крім випадків
встановлених цим законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а відповідно до
ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, в тому числі припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору, а також сплата
неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання і
право на яку згідно ст.550 ЦК України
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення зміну, або припинення
цивільних прав та обов'язків. Зміст
договору відповідно до ст.628 ЦК України
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства, а
однією із різновидностей зобов'язання
є кредитний договір, який відповідно до
ст. 629 ЦК України є обов'язковим до
виконання сторонами.

Судом встановлено, що 27 березня 2008 року
між відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра», назва якого
змінена на публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Надра»,
як позикодавцем, позичальником ОСОБА_3
та поручителем ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір «Автопакет» №795605/ФЛ
про надання останньому кредиту в сумі
54000.00 гривень на придбання
транспортного засобу зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 17.5% річних на залишок
заборгованості та строком повернення
кредиту до 20 березня 2013 року (а.с.10-17),
відповідно до умов якого позивач
передав позичальнику ОСОБА_3 грошові
кошти у сумі 54000 гривень, а останній
зобов'язався здійснювати погашення
кредиту та відсотків за користування
ним в строки та розмірі, обумовлені
кредитним договором, шляхом внесення
щомісячно мінімально необхідного
платежу до 18 числа поточного місяця
(а.с.13), а у випадку неналежного
виконання ним взятих на себе
зобов'язань та прострочення платежів
сплачувати пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на час
виникнення заборгованості, за кожен
день прострочення та штрафу у розмірі
10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1.
цього договору, за кожен випадок
(п.5.1-п.5.3), а банк має право вимагати
дострокового виконання зобов'язань за
договором (п.4.2.5) що свідчить про те, що
договір між сторонами укладено
відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1
ЦК України.

Позичальник ОСОБА_3 отримав кредитні
кошти в сумі 54000 гривень 00 копійок, що
підтверджується заявою про видачу
готівки №771 від 27 березня 2008 року (а.с.18).

Виконання умов кредитного договору
забезпечувалось порукою фізичної
особи - відповідача ОСОБА_2 згідно
розділу 3 договору «Автопакет» №795605/ФЛ
від 27 березня 2008 року, який є змішаним
договором (а.с.12-17), відповідно до умов
якого поручитель відповідає по
зобов'язаннях за кредитним договором
перед кредитором у тому ж обсязі і на
тих же умовах, що і боржник, що свідчить
про те, що відповідач ОСОБА_2
зобов'язався перед позивачем
відповідати солідарно з позичальником
ОСОБА_3 у повному обсязі за своєчасне та
повне виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Відповідно до ст.ст.553,554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку,
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником, а у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Судом встановлено, що позичальник
ОСОБА_3, який є боржником за умовами
кредитного договору, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
актовим записом про смерть №31 від 06
травня 2008 року по
Сурсько-Михайлівській сільській ради
Солонянського району
Дніпропетровської області (а.с.40,56),
тобто фактично через місяць після
укладення спірного кредитного
довогору.

В зв'язку зі смертю позичальник ОСОБА_3
не виконав взяті на себе грошові
зобов'язання та не виплатив в повному
обсязі та у встановлені кредитним
договором строки суму кредиту та
відсотки, внаслідок чого станом на
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на день його смерті,
виникла за розрахунками позивача
(а.с.93,108а) заборгованість за кредитом в
загальній сумі 57168 гривень 00 копійок,
яка складається з заборгованості за
кредитом в сумі 52769 гривень 34 копійки,
по відсоткам в сумі 775 гривень 75
копійок, по страховому траншу в сумі 3541
гривня 41 копійка та відсотках по
страховому траншу в сумі 81 гривня 50
копійок.

Оскільки боржник ОСОБА_3 помер, то в
силу ст.1282 ЦК України спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину,
що свідчить про те, що спадкоємці за
умови прийняття спадщини є боржниками
перед кредитором в межах вартості
майна, одержаного у спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що
після смерті боржника ОСОБА_3 була
Солонянською державною нотаріальною
конторою Дніпропетровської області
відкрита спадкова справа №6302008 (а.с.54-66),
а спадок у вигляді земельного та
майнового паю, на оформлений у 2008 році
у КБ «Надра» кредит на автомобіль
ВАЗ-21703 «Приора», державний номерний
знак НОМЕР_1 прийняв його син ОСОБА_3 як
спадкоємець за законом першої черги,
але до дня розгляду справи судом
свідоцтво про право на спадщину за
законом не отримав, що свідчить про
наявність спадкоємців, які прийняли
спадок у відповідності зі ст.1268 ЦК
України та яким спадщина належить з
часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1281, ст.1282 ЦПК України
спадкоємці померлого кредитора
зобов'язані повідомити кредитора
спадкодавця про відкриття спадщини,
якщо їм відомого про його борги, та
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину.

Як вбачається з матеріалів
спадкової справи (а.с.55,59-65) спадкоємцю
було відомо про наявність боргів
спадкодавця, а кредиторові ВАТ КБ
«Надра» було відомо про смерть
позичальника, про що свідчить лист -
претензія від 18 травня 2010 року
направлена кредитором до Солонянської
державної нотаріальної контори, за
яким ними було заявлено вимоги до
спадкоємців по укладеному померлим
спадкодавцем договору «Автопакет»
№795605/ФЛ від 27 березня 2008 року, а вказане
свідчить, що кредитор пред'явив вимоги
до спадкоємців померлого боржника в
відповідності до вимог ст.1281 ЦК
України.

В той же час, за наявності кредитного
договору та договору поруки поручитель
приймає на себе зобов'язання
відповідати за виконання кредитного
договору за боржника, а також за
будь-якого боржника в разі переводу
боргу чи смерті боржника, якщо таке
зазначене в договорі поруки.
Відповідно до вимог ч.3 ст.523 ЦК України
поручитель є відповідальним за
виконання зобов'язання померлого
боржника за кредитним договором лише
тоді, коли в договорі поруки є умова про
згоду поручителя відповідати за нового
боржника. Оскільки в договорі
«Автопакет» №795605/ФЛ від 27 березня 2008
року відсутня згода відповідача ОСОБА_2
в разі смерті боржника відповідати по
основному зобов'язанню за кредитним
договором перед позивачем, як відсутні
докази виявлення такої згоди
поручителя відповідати за боржника
після його смерті та протягом розгляду
справи судом чи іншого боржника в особі
спадкоємця, то покладення такого
обов'язку на відповідача ОСОБА_2 як
поручителя є неправомірним та не
відповідає вимогам ст.523 ЦК України,
відповідно до якої порука або застава,
встановлена іншою особою, припиняється
після зміни боржника, якщо поручитель
або заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником.

Згідно ст.607, ст.608 ЦК України
зобов'язання припиняється
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна з сторін не
відповідає, при цьому зобов'язання
припиняється смертю боржника, якщо
воно є нерозривно пов'язане з його
особою і у зв'язку з цим не може бути
виконане іншою особою, а вказане
свідчить про те, що на поручителів може
бути покладено обов'язок щодо
належного виконання зобов'язання за
кредитним договором у випадку смерті
позичальника лише за наявності у
позичальника правонаступника, який
прийняв спадщину та згоди поручителя
відповідати за нового боржника,
зафіксоване в тому числі і в договорі
поруки про згоду відповідати за
виконання зобов'язання перед будь-яким
новим боржником у випадку переводу
боргу за забезпечуваним зобов'язанням.

Так, як розділ 3 договору «Автопакет»
№795605/ФЛ від 27 березня 2008 року, де
зазначені умови договору поруки
поручителя ОСОБА_2, не містить умови про
згоду поручителя за виконання
зобов`язання перед будь-яким новим
боржником у випадку переводу боргу за
забезпечуваним зобов`язанням, то на
відповідача ОСОБА_2 як поручителя не
можна покласти обов`язок погашення
заборгованості за кредитним договором,
укладеним між позивачем та
позичальником ОСОБА_3, після смерті
останнього, так як договір поруки
відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України
припинено в зв`язку з припиненням
зобов`язання, забезпеченого порукою.

В той час, відповідно до вимог ст.ст.1281,
1282 ЦК України судом при розгляді справи
встановлені обставини, які свідчить
про те, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача ОСОБА_1, як
спадкоємця позичальника ОСОБА_3
підлягають задоволенню та з
відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути
на користь позивача заборгованість за
укладеним померлим спадкодавцем
ОСОБА_3 договір «Автопакет» №795605/ФЛ
від 27 березня 2008 року станом на
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на день його смерті,
заборгованість за кредитом в загальній
сумі 57168 гривень 00 копійок, яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 52769 гривень 34 копійки,
по відсоткам в сумі 775 гривень 75
копійок, по страховому траншу в сумі 3541
гривня 41 копійка та відсотках по
страховому траншу в сумі 81 гривня 50
копійок, а в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_2 як поручителя
необхідно відмовити.

Крім того, з відповідача ОСОБА_1 на
користь позивача необхідно стягнути в
зв'язку з задоволенням позову в цій
частині позовних вимог витрати по
сплаті судового збору, який було
сплачено позивачем при зверненні з
позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 258,259, 267, 523,526-530, 536, 543, 549-551, 553-559,
572-593, 598, 607-608, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1, 1282
ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, п.6 ч.3 ст.79, 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк "Надра" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк «Надра" за кредитним
договором №795605/ФЛ від 27 березня 2008 року
заборгованість у сумі 57168 (п'ятдесят сім
тисяч сто шістдесят вісім) гривень 00
копійок, відмовивши в задоволенні
решти позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк «Надра» витрати по
сплаті судового збору в розмірі
571(п'ятсот сімдесят одна) гривня 68
копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧА: суддя