Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2014 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Грачова Р.Р.,

при секретарі - Корєнєвій В.А.,

за участю представника позивача - Бойко
С.В., відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ПАТ
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на наступні обставини.

6 грудня 2007 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України в особі філії -
Пролетарське відділення №5404 м.
Донецька АТ «Ощадбанк», яке
реорганізовано шляхом перетворення у
територіальне відокремлене без
балансове відділення №10004/043 та ОСОБА_4
був укладений кредитний договір
№Н-2203295, відповідно до якого
відповідачка отримала кредит у сумі 10
000 гривень строком на 36 місяців з
терміном кінцевого погашення не
пізніше 5 грудня 2010 року, за умови
сплати відсотків за користування
кредитом у розмірі 10, 50 % річних.

Відповідної до додаткової угоди №1
від 13.11.2009 року до кредитного договору,
відсоткова ставка підвищилась до 15,5% з
01.11.2009 року.

Способом забезпечення вказаного
зобов'язання слугувала порука, а саме:

- договір поруки №2203295/1 від 06.12.2007
року укладений між позичальником,
банком та ОСОБА_2;

- договір поруки №Н-2203295/2 від 06.12.2007
року укладений між ОСОБА_3
позичальником та банком.

На виконання п. 1.3 кредитного
договору, позичальнику була видана
сума кредиту 06.12.2007 року в сумі 10 000
гривень.

Позичальник з 01.12.2009 року не
виконувала в повному обсязі свої
зобов'язання перед банком, а саме не
сплачувала суму основного боргу,
відповідно до графіку погашення
кредитного договору.

Крім того, у позичальника наявні
численні порушення кредитного
договору, зокрема п.1.5, п.4.3.1, якими
передбачено наступне: за користування
кредитом, позичальник зобов'язаний
сплачувати банку відповідну плату
проценти ; позичальник зобов'язаний
точно в строки, обумовлені цим
договором повернути кредит в сумі 10000
гривень, своєчасно сплачувати проценти
за користування кредитом, комісійні
винагороди за банківські послуги та
належним чином виконувати
зобов'язання за кредитним договором. У
випадку неналежного виконання взятих
на себе зобов'язань, - достроково
повернути кредит з одночасною сплатою
нарахований відсотків, комісійних
винагород а також сплатити штрафні
санкції передбачені цим договором.

Однак, в порушення взятих на себе
зобов'язань відповідачка ОСОБА_4 не
сплачує взагалі чергові платежі та
відсотки.

Відповідно до п.2.1 договорів поруки,
кредитор (банк) має право вимагати від
поручителя нести повну матеріальну
відповідальність за боржника по
зобов'язанню позичальника перед
кредитором, згідно з умовами
кредитного договору. У разі
невиконання зобов'язання в строк,
встановлений кредитним договором,
кредитор має право вимагати від
поручителя його виконання.

Так, станом на 31.08.2013 року
заборгованість позичальника складає
7394, 17 гривень, з яких:

- 4601,62 гривні - прострочена
заборгованість за основним
зобов'язанням за кредитом;

- 968,90 гривень - прострочені
відсотки за кредитом;

- 863,43 гривні - пеня з 01.09.2012 року по
31.08.2013 року;

- 464, 86 гривень - 3 % річних від суми
заборгованості за весь час
прострочення;

- 495, 36 гривень - боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення.

Просить суд стягнути солідарно з
відповідачів на користь банку
заборгованість за кредитним договором
в сумі 7394,17 гривень та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача - Бойко С.В., що діє на підставі
довіреності підтримав позовні вимоги,
надав пояснення аналогічні викладеним
в позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, просили суд в задоволенні
позовних вимог банку відмовити, в
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилась, була
повідомлена належним чином про час та
місце розгляду справи.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у
випадку неявки в судове засідання
відповідача, належним чином
повідомленого та від якого не надійшло
заяви про розгляд справи у його
відсутність, якщо вказані ним причини
неявки визнані неповажними, суд може
прийняти заочне рішення на підставі
доказів, які є в матеріалах справи, якщо
позивач не заперечував проти такого
розгляду справи.

В зв'язку, з чим суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
відповідача, що відповідає положенням
ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачів, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню за таких обставин.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, розмір яких встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Стаття 1048 частина 1 ЦК України
передбачає право позикодавця на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, розмір та порядок
одержання яких встановлюється
договором.

За кредитним договором, відповідно
до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлені наступні
обставини.

6 грудня 2007 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір №Н-2203295, за
умовами якого відповідачка ОСОБА_4
отримала кредит у сумі 10 000 гривень
строком на 36 місяців з терміном
кінцевого погашення не пізніше 5 грудня
2010 року, за умови сплати відсотків за
користування кредитом у розмірі 10, 50 %
річних.

13 листопада 2009 року між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_4 була укладена додаткова угода
до кредитного договору №Н-2203295, за
умовами якої починаючи з 1.11.2009 року
процентна ставка за кредитним
договором була визначена в розмірі 15,50 %
річних.

Пунктом 1.5 кредитного договору
передбачено, що за користування
кредитом позичальник зобов'язаний
сплачувати банку відповідну плату
(проценти) в порядку та розмірах та
строки, визначених в цьому договорі.

Згідно з п.1.6 кредитного договору,
погашення кредиту та сплата процентів
позичальником здійснюється до
останнього для поточного місяця,
починаючи з наступного місяця після
отримання кредиту рівними платежами в
сумі 278 гривень, остання сплата рівного
платежу здійснюється позичальником
не пізніше 5.12.2010 року в сумі фактичного
залишку заборгованості та
нарахованих відсотків за користування
кредитом, яка може бути відмінною від
розміру щомісячних рівних платежів.

Разом з тим, як вбачається з п. 4.3.1
кредитного договору, позичальник
зобов'язався точно в строки повернути
кредит в сумі 10 000 гривень, своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитом, комісійні винагороди за
банківські послуги та належним чином
виконувати взяті на себе інші
зобов'язання.

Так, банк належним чином виконав свої
зобов'язання за вказаним кредитним
договором та надав відповідачці ОСОБА_4
кредитні кошти сума яких обумовлена
кредитним договором.

Однак, в порушення взятих на себе
зобов'язань відповідачка ОСОБА_4 свої
зобов'язання за кредитним договором
виконувала неналежним чином, а саме не
здійснювала погашення заборгованості
за кредитом та відсотками у
встановлені договором строки, що
призвело до створення заборгованості.

Так, згідно з наданим суду
розрахунком, заборгованість
позичальника перед банком за вказаним
кредитним договором станом на 31.08.2013
року становить:

- 4601,62 гривні - прострочена
заборгованість за основним
зобов'язанням за кредитом;

- 968,90 гривень - прострочені
відсотки за кредитом;

Пунктом 5.1 кредитного договору
передбачено, що за порушення взятого на
себе зобов'язання по своєчасному
поверненню основної суми кредиту,
сплати процентів за користування
кредитом, комісійних винагород та
інших платежів за цим договором
позичальник зобов'язується сплатити на
користь банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення.

В зв'язку з тим, що позичальником,
яким є відповідачка ОСОБА_4 були
порушені взяті на себе зобов'язання по
своєчасному поверненню основної суми
кредиту, сплати процентів за
користування кредитом, банком була
нарахована пеня, яка за період з 01.09.2012
року по 31.08.2013 року становить 863,43
гривні.

Крім того, згідно з п.5.1 кредитного
договору за невиконання або неналежне
виконання взятих на себе зобов'язань по
цьому договору, сторони несуть
відповідальність у порядку та на
умовах, обумовлених в цьому договорі та
чинним законодавством.

Частиною 2 статті 625 ЦК України,
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

В зв'язку з чим банком було
нараховано, станом на 31.08.2013 року:

- 464, 86 гривень - 3 % річних від суми
заборгованості за весь час
прострочення;

- 495, 36 гривень - сума боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення.

Таким чином заборгованість
позичальника за кредитним договором
станом на 31.08.2013 року становить: 4601,62
гривні - прострочена заборгованість за
основним зобов'язанням за кредитом; 968,90
гривень - прострочені відсотки за
кредитом; 863,43 гривні - пеня з 01.09.2012 року
по 31.08.2013 року; 464, 86 гривень - 3 % річних
від суми заборгованості за весь час
прострочення; 495, 36 гривень - боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а всього 7394,17 гривень.

З метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, 6 грудня 2007 року між ВАТ
«Державний ощадний банк України»,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір
поруки №Н-2203295/2, за умовами якого
поручитель (ОСОБА_3) зобов'язується
перед кредитором відповідати
солідарно в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язання за кредитним
договором №Н-2203295 від 06.12.2007 року.

Крім того, з метою забезпечення
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, 6 грудня 2007 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
України», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки №Н-2203295/1, за
умовами якого поручитель (ОСОБА_2)
зобов'язується перед кредитором
відповідати солідарно в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язання за кредитним
договором №Н-2203295 від 06.12.2007 року.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що
у випадку порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед боржником солідарно, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
поручителя.

Згідно з п.3.1, 3.2 договорів поруки, у
випадку невиконання боржником його
зобов'язань за кредитним договором,
поручитель і боржник відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. Солідарні боржники
залишаються зобов'язаними перед
кредитором до тих пір, поки всі
зобов'язання по кредитному договору
не будуть виконані повністю.

Згідно з п.2.4 договорів поруки, у разі
невиконання зобов'язання в строк,
встановлений кредитним договором,
кредитор має право вимагати від
поручителя його виконання. Поручитель
зобов'язаний виконати зобов'язання на
вимогу кредитора в 5 денний строк з дня
отримання вказаної вимоги.

При вирішенні позовних вимог щодо
солідарного стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 554 ч.4 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Також, згідно з п.5.6 договорів поруки,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання. Порука
також припиняється якщо банк протягом
трьох місяців з дня настання строку
виконання зобов'язання не пред'явить
позову до поручителя. Якщо строк
виконання зобов'язання не зазначений,
або визначений моментом вимоги, то при
відсутності іншої угоди
відповідальність поручителя
припиняється після закінчення одного
року з дня укладення договору поруки.

Разом з тим, як роз'яснено в Постанові
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
якщо кредитним договором не визначено
інші умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих в
кредит коштів має обчислюватись з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Таким строком не може бути
лише несплата чергового платежу.

Так, як вбачається з п. 1.1 кредитного
договору, строк повного погашення
кредиту визначений як 5 грудня 2010 року.
Разом з тим, судом встановлено, що
вказаний строк додатковими умовами не
змінювався.

Разом з тим, суду не надано жодних
даних стосовно того, що банком на
адресу поручителів направлялися
вимоги - претензії щодо погашення
заборгованості, що свідчить про те, що
встановлений статтею 554 ч.4 ЦК України
однорічний термін пред'явлення вимоги
до поручителів сплинув.

Крім того, судом встановлено
наступне.

Згідно з п.1.5.2.1, 1.5.2.2, кредитного
договору, банк має право змінити
розмір процентної ставки за
користування кредитом під час дії
цього договору до моменту повного
виконання зобов'язання позичальником.
У разі прийняття банком рішення про
зміну процентної ставки за
користування кредитом, останній
направляє позичальнику та поручителям
рекомендованою поштою, або вручає
позичальнику та поручителям особисто
з відміткою про отримання відповідне
повідомлення з зазначенням нової
процентної ставки та проекти
додаткових договорів про зміну
процентної ставки до цього договору.
Якщо запропонована банком плата за
користування кредитом, задовольнить
позичальника та поручителі погодяться
з пропозицією банку, то позичальник
зобов'язаний протягом 15 днів з моменту
отримання відповідної пропозиції
укласти додатковий договір до цього
договору одночасно з підписанням
додаткових договорів з поручителями.

Як вбачається з пояснень
відповідачів, які узгоджуються з
матеріалами справи, жодних повідомлень
про зміну процентної ставки, рівно як і
проектів додаткових договорів
поручителі не отримували та свою згоду
на зміну процентної ставки не давали.

Разом з тим, як вбачається з
матеріалів справи, 13 листопада 2009 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_4 була укладена
додаткова угода до кредитного договору
№Н-2203295, за умовами якої починаючи з
1.11.2009 року процентна ставка за
кредитним договором була визначена в
розмірі 15,50 % річних.

Пунктом 1.5.2.3 кредитного договору
передбачено, що якщо поручителі
відмовляються від пропозиції банку
про зміну процентної ставки або
залишають таку пропозицію без розгляду
та відповіді протягом 15 днів з моменту
її надходження на адресу поручителів
та позичальника не надійшло,
вважається, що банк вимагає
дострокового повернення кредиту і
позичальник зобов'язаний протягом 30
днів з моменту спливу 15 денного строку,
що визначений сторонами, як строк для
розгляду пропозиції банку, повністю
повернути кредит та сплатити всі інші
платежі.

Позичальник, за вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК
України, зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та порядку, що
встановлені договором.

Таким чином, враховуючи, що строк
пред'явлення вимоги до поручителів
сплинув, а також приймаючи до уваги
наявність у банка всіх правових
підстав вимагати дострокового
стягнення суми боргу за кредитним
договором, з огляду на те, що і на час
розгляду справи заборгованість за
кредитом не погашено, суд вважає за
необхідне позовні вимоги ПАТ
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково та стягнути з
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором в сумі 7394,17 гривень

В задоволенні позовних вимог щодо
солідарного стягнення вказаної
заборгованості за кредитом з
поручителів суд вважає за необхідне
відмовити в зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору 229,40 гривень.

На підставі Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства
при вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», ст.ст.514,516, 526,
533, 536, 554, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та
керуючись ст.ст. 5, 60, 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитним за
договором в сумі 7394,17 гривень.

В задоволенні інших вимог - відмовити

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» на
користь судовий збір в розмірі 229, 40
гривні.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданої
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя: