Провадження № 2-зз/537/9/14
Справа № 537/983/14-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2014 р. Крюківський районний суд
м. Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судових засідань
Скічко Н.В.,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Кременчуці заяву ОСОБА_3 про
скасування постанови про накладення
арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із
заявою про скасування арешту з ?
частини квартири АДРЕСА_1, яка належить
їй на праві приватної власності,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.10.2009
року державним виконавцем
Автозаводським ВДВС Кременчуцького
районного управління юстиції було
винесено постанову про арешт вказаної
квартири та заборону її відчуження, за
номером обтяження 9128724 .В заяві про
обтяження як власник арештованого
майна значиться ОСОБА_3,ідент № якої
НОМЕР_1,яка проживає за адресою АДРЕСА_1
Даний арешт накладено помилково,
згідно наказу Господарського суду
Полтавської області № 21/61 від
23.06.2009року. Крім того заявниця ніколи
не мала реєстрацію як суб*єкт
підприємницької діяльності.

Починаючи з 10.08.2004р. вона проживала
та була зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2. Починаючи з 12.07.2005 року і по
теперішній час зареєстрована та
проживає за адресою.: АДРЕСА_3.Прохала
скасувати арешт за номером обтяження
9128724 на ? частину квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3.

На її звернення до Автозаводського
ВДВС Кременчуцького МУЮ про
скасування вказаного арешту, в.о.
начальник повідомив, що не має
можливості звільнити з-під арешту
зазначене майно, оскільки виконавче
провадження завершено та знищено за
закінченням терміну зберігання. З
огляду на що заявник змушений
звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник заявника ОСОБА_2 в
судове засідання з'явилась, заяву
підтримала, просила скасувати арешт на
? частину квартири АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, як
накладений помилково.

Вислухавши пояснення
представника заявника, дослідивши
надані суду письмові докази у справі,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею 319 ЦК України
передбачено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

У судовому засіданні
встановлено, що власником ? частини
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про право власності на
житло, яке міститься в матеріалах
справи.

Згідно даних Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно на ?
частку квартири АДРЕСА_1, постановою
старшого державного виконавця
Автозаводського відділу ДВС
Кременчуцького МУЮ Полтавської
області Полтавець Н.Ю. від 05.10.2009 року
накладено арешт за номером обтяження
9128724. В записі про обтяження як власник
арештованого майна значиться ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка
проживає за адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки №4412 від 19.02.2014 року
Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ
відкриті виконавчі провадження про
стягнення з ОСОБА_3 будь-якої
заборгованості відсутні.

Із матеріалів справи також
вбачається, що на вказану квартиру
накладено арешт, згідно постанови
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
міського управління юстиції від 05.10.2009
року в порядку виконання виконавчого
документа, виданого 23.06.2009 року
Господарським судом Полтавської
області про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_5 суми заборгованості.

Встановлено і те,що на теперішній
час вищезазначене виконавче
провадження знищено, питання щодо
зняття арешту не вирішено та не може
бути вирішено ВДВС про, що останній
зазначає у своїй відповіді від 17.02.2014
року за № 6519.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
закінчення виконавчого провадження, у
разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа,
державний виконавець зазначає про
зняття арешту, накладеного на майно
боржника.

Тоді як, встановлено, що при
вирішенні питання закінчення вище
зазначеного виконавчого провадження
на підставі якого і накладався арешт на
квартиру позивача, питання зняття
арешту вирішено державним виконавцем
не було.

Отже, у судовому засіданні
встановлено, що арешт накладений на
1/2частину квартири АДРЕСА_1 не знято за
відсутності виконавчого провадження
на виконанні, за яким таке накладення
відбувалось та будь-якого іншого, яке б
могло бути підставою для такого
накладення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 11-16, 317, 319, 321 ЦК України,
Законом України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 3, 10,60,114,154 ЦПК
України, суд

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про скасування
арешту на квартиру - задовольнити.

Скасувати арешт за номером
обтяження 9128724 від 05.10.2009 року на ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2. Арешт накладено на майно
ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити до
Автозаводського відділу ДВС
Кременчуцького МУЮ Полтавської
області.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду може бути подана до Апеляційного
суду Полтавської області протягом 5
днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: