РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Дзержинський районний
суд м. Харкова у складі: головуючого -
судді Омельченко К.О.

за участю секретаря - Забіякі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошової суми, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
грошової суми, у якій зазначає, що 5
березня 2013 року відповідачка, для
представлення інтересів на участь у
публічних торгах для придбання
квартири АДРЕСА_1, отримала у позивача
грошові кошти у розмірі 106 200,00 грн.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов, ОСОБА_2 власноручно
написала відповідну розписку.

Публічні торги з продажу квартири
АДРЕСА_1 відбулися 31 травня 2013 року, але
Відповідач своїх зобов'язань не
виконала, а фактично привласнила
вказані грошові кошти. У зв'язку з цим
позивач просить стягнути з відповідача
грошові кошти у розмірі 110 973,18 грн., що
складається із суми боргу, інфляції,
трьох процентів річних від
простроченої суми за весь час
прострочення, відсотків за
користування чужими грошовими коштами,
а також судові витрати.

У судове засідання представник
позивача не з'явилася, надала заяву про
слухання справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримала та просила
суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи був повідомлений своєчасно
належним чином, причини своєї неявки до
суду не повідомив.

За клопотанням позивачки та у
відповідності зі ст.. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти вирішення справи.

Суд, перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що позов є
обґрунтованим і підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до договору займу - розписки від
25 березня 2013 року відповідачка ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в
сумі кошти у розмірі 106 200,00 грн.,
зазначивши в договорі власноруч, що
віна їх отримала, зобов'язавшись
представляти її інтереси на публічних
торгах для придбання квартири АДРЕСА_1,
але своїх зобов'язань вона не виконала,
тому мала повернути вище перелічені
грошові кошти позивачу, але не
повернула, доказів на підтвердження
цього не має.

Згідно з атом державного виконавця від
05.06.2013 року щодо реалізації предмету
іпотеки виданого державним виконавцем
Комінтернівського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Кононенко
У.В., вбачається, що предмет іпотеки
двокімнатна квартира АДРЕСА_1 було
реалізована з прилюдних торгів, які
відбулись 31.05.2013 року філією «Нива-В.Ш.»
та що предмет іпотеки було придбано за
початковою ціною ОСОБА_4, про участь та
представлення інтересів ОСОБА_2
відомостей немає.

Відповідач ніяким чином не реагує та
ухиляється від повернення боргу й до
цього часу, чим порушив взяті на себе
зобов'язання, а датою повернення боргу
було 01 червня 2013 року.

Відповідно до статті 1046 Цивільного
кодексу України за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Згідно до ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, то він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно до ч. 2 зазначеної статті
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції.

При таких обставинах, суд вважає
можливим задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1 частково, оскільки в договорі
розписці від 25 березня 2013 року,
власноруч підписану відповідачкою
ОСОБА_2, вказана сума боргу в розмірі 106
200,00 грн., суд приймає до уваги факт того,
що повинні бути сплачені інфляційні у
розмірі 424,80 грн., три процента річних
від простроченої суми за весь час
прострочення в сумі 1335,50 грн., але
критично ставиться до стягнення
відсотків за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 3012,88.

Таким чином загальна сума, що підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача складається з суми боргу,
сплачені інфляційні у розмірі 424,80 грн.,
три процента річних від простроченої
суми за весь час прострочення в сумі
1335,50 грн., що становить 107 960,12 грн.

Відповідно до ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України
суд вважає можливим стягнути з
відповідача на користь позивача судові
витрати, а саме: судовий збір
пропорційно задоволених позовних
вимог в сумі 1109,73 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 10, 11, 79, 81, 84, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК
України, ст. 625, 1047, 1050 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за
договором позики 107960,12 грн. (сто сім
тисяч дев'ятсот шістдесят гривень 12
копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 1109,73 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд шляхом подання в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

СУДДЯ-