Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/815/14
Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Камінській
О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4
на рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 23 грудня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа: Якимівська
селищна рада Якимівського району
Запорізької області про виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року Банк звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа: Якимівська
селищна рада Якимівського району
Запорізької області про виселення.

В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що 19.02.2008 року між Банком та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого останній отримав кредит у
вигляді кредитної лінії в розмірі 12350
долари США строком до 09.02.2008 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
19.02.2008 року між Банком та ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки, предметом
якого є квартира загальною площею 55,80
кв.м., житловою площею 40,90 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Свої зобов'язання ОСОБА_4 за кредитним
договором не виконав, в зв'язку з чим
Банк змушений був звернутись до суду з
позовом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 13.04.2013 року
позов задоволено. Звернуто стягнення
на предмет іпотеки, а саме: квартиру
загальною площею 55,80 кв.м., житловою
площею 40,90 кв.м., який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу
предмету іпотеки ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та
ст.190 ЖК України звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Враховуючи викладене просив суд
виселити відповідачів та інших осіб,
які зареєстровані та/або проживають у
квартирі, розташованій за адресою:
АДРЕСА_1

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 23 грудня 2013
року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_3,
які зареєстровані та проживають у
квартирі (предмет іпотеки),
розташованій за адресою: АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_3 судові витрати в сумі 344,10 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3,
ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Так, згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 40 Закону звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Встановлено що 19.02.2008 року між Банком та
ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір.

В забезпечення виконання зобов'язань
19.02.2008 року між Банком та ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки, предметом
якого є квартира загальною площею 55,80
кв.м., житловою площею 40,90 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 13.04.2013 року
звернуто стягнення на зазначений
предмет іпотеки.

10 вересня 2013 року відповідачам була
направлена вимога Банку про виселення,
яку вони отримали 28.09.2013 року ( а.с. 20-24).

Вимога Банку не виконана.

З огляду наведеного судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
правомірно послався на вимоги ст. 40
Закону України «Про іпотеку»,
відповідно до яких після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу іпотеко
держателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок протягом місяця, а при їх
відмові звільнити житлове приміщення
добровільно, здійснюється їх примусове
виселення на підставі рішення суду.

Судом досліджено фактичні обставини
справи, зроблено висновок про
дотримання банком процедури
попередження відповідачів про
необхідність у місячний термін
добровільно звільнити житлове
приміщення і після невиконання
вказаної вимоги, обґрунтовано
згорблено висновок про виселення
відповідачів.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права
, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 23 грудня 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: