Справа № 755/3439/14-ц
Провадження № 2/755/1869/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Галагана В.І.,

при секретарях
Дмитрієвій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Київської
міської ради, треті особи: Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу Подаваленко
Марія Сергіївна, ОСОБА_4, про визнання
права власності в порядку спадкування,
-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду,
просить визнати за ним право власності
в порядку спадкування за законом на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, яка належала
на праві власності ОСОБА_5, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
дружина позивача ОСОБА_5, з якою він
постійно проживав з 02.07.1992 року за
адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, що належала
спадкодавцю на праві власності на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого Дніпровською
районною в м. Києві державною
адміністрацією 11.03.1994 року, згідно
Розпорядження № 11/517 від 11.03.1994 року.
Позивач та його син ОСОБА_4 є
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5, однак ОСОБА_4 не
виявлено бажання звернення до
нотаріальної установи із заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, а інших спадкоємців за
заповітом та, які мають право на
обов'язкову частку у спадщині, немає.
Після звернення позивача до
нотаріальної установи із заявою про
прийняття спадщини за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, Постановою
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу
Подаваленко М.С. від 20.01.2014 року
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки наданий позивачем дублікат
Свідоцтва про право власності на житло,
а саме на квартиру АДРЕСА_1 є неналежно
оформленим документом на
підтвердження права власності на 1/2
частину спірної квартири, тому що
отриманий після смерті спадкодавця, та,
відповідно, право власності не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав, на підставі такого
дублікату. Разом з тим, позивач вважає
таку відмову нотаріуса незаконною,
оскільки спірний об'єкт нерухомості
належав спадкодавцю на праві власності
на момент її смерті, що підтверджено
дублікатом Свідоцтва про право
власності на житло, виданим Органом
приватизації житла Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації на підставі
Розпорядження № 33-25/Д від 23.10.2013 року,
тому у зв'язку із відмовою нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії та за
відсутності інших спадкоємців після
померлої ОСОБА_5, позивач звернувся за
захистом свого права власності в
судовому порядку.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, однак надав суду заяву,
відповідно до якої позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
провести розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача Київської
міської ради - Новаковський Р.Я в
судове засідання не з'явилась, про день,
час та місце судового розгляду
повідомлена належним чином, однак
надав суду заяву, відповідно до якої
просить провести розгляд справи за
його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, однак надав суду заяву,
відповідно до якої позовні вимоги
визнає в повному обсязі, просить
провести розгляд справи за його
відсутності.

Третя особа Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу Подаваленко М.С. в судове
засідання не з'явилась, про день, час та
місце судового розгляду справи
повідомлена належним чином, однак
надіслала до суду заяву про розгляд
справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши
матеріали спадкової справи № 2/2014 щодо
майна померлої ОСОБА_5, оцінивши наявні
у справі докази, суд приходить до
наступного.

Відповідно до частини першої статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції
України, право власності є непорушним,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини
першої ст. 3 Цивільного кодексу України
визначено, що загальними засадами
цивільного законодавства є
неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321
Цивільного кодексу України).

Згідно статті 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Так, позови про визнання права
власності спрямовані на усунення
перешкод у здійсненні власником свого
права і виключення домагань на
приналежне власнику майно за допомогою
підтвердження в судовому порядку факту
приналежності йому спірного майна на
праві власності.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження, виданого
23.06.1961 року, актовий запис № 1393, ОСОБА_4
народився ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками
записано: ОСОБА_1 та ОСОБА_5. (а.с. 16)

18.03.1969 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5
розірвано, та після розірвання шлюбу
ОСОБА_5 змінено прізвище на дошлюбне
„ОСОБА_5", що підтверджено свідоцтвом
про розірвання шлюбу від 29.04.1992 року,
виданим Відділом РАГС Дарницького РВК,
актовий запис № 374. (а.с. 17)

17.06.1992 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5
зареєстрували шлюб у Лівобережному
відділі державної реєстрації шлюбів
Головного управління юстиції у м.
Києві, про що проставлено актовий запис
№ 969. (а.с. 15)

Відповідно до Свідоцтва про смерть,
виданого Відділом реєстрації актів
громадянського стану Дніпровського
району м. Києва від 25.04.1995 року, актовий
запис № 1076, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
у віці 56 років. (а.с. 8)

За даними довідки про майно від 09.10.2013
року № 21788 (И-2013), виданої Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, право
власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в
рівних долях на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
Дніпровською районною в м. Києві
державною адміністрацією 11.03.1994 року.
(а.с. 14)

Згідно Розпорядження № 33-25/Д від 23.10.2013
року Органу приватизації житла
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, ОСОБА_1 видано
дублікат Свідоцтва про право
власності на житло на квартиру АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_1
та ОСОБА_5 в рівних долях; оригінал
Свідоцтва про право власності на житло
на квартиру АДРЕСА_1, виданий згідно
Розпорядження органу приватизації від
11.03.1994 року за № 11/517 - визнано недійсним;
сектору приватизації житлового фонду
УЖКГ Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації надано
розпорядження оформити дублікат
Свідоцтва про право власності на житло
на квартиру АДРЕСА_1, дублікат
Свідоцтва підлягає внесенню до єдиного
державного реєстру права власності на
нерухоме майно в Реєстраційній службі
Головного управління юстиції у м.
Києві. (а.с. 12)

За даними дублікату від 23.10.2013 року
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого згідно Розпорядження органу
приватизації від 11.03.1994 року за № 11/517,
квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на
праві спільної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 в рівних долях. (а.с. 13)

20.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу
Подаваленко М.С. із заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті ОСОБА_5, яка проживала та була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 43, 51)

Згідно Глави 10 п. 4.15., 4.18 „Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України", затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22 02.2012
року № 296/5, видача Свідоцтв про право на
спадщину на нерухоме майно,
проводиться нотаріусом після подання
оригіналів правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцю.

20.01.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Подаваленко М.С. винесено
Постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії ОСОБА_1 щодо видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1,
оскільки дублікат Свідоцтва про право
власності є неналежно оформленим
документом, що підтверджує право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, так як був отриманий після
смерті ОСОБА_5 і, відповідно, право
власності не було зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав, на
підставі цього дублікату. (а.с. 19)

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно та їх обмежень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень. Тобто, як
убачається з вказаної норми, державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно є лише офіційним визнанням права
власності, тобто права, яке вже мало
виникнути до її проведення.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права можуть
виникати з рішення суду лише у
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства. Цивільний
кодекс передбачає можливість
виникнення права власності на підставі
рішення суду у випадках, прямо
передбачених статтями 335, 376, 392 цього
Кодексу.

Власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. (ст. 392 Цивільного кодексу
України)

Судом встановлено, що предметом спору є
визнання за ОСОБА_1, як спадкоємцем
першої черги, права власності в порядку
спадкування за законом на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, оскільки позивачу
нотаріальною установою відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_5 на
зазначену квартиру, з підстав
відсутності факту державної
реєстрації дублікату свідоцтва про
право власності на спірну квартиру в
Державному реєстрі речових прав.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного
кодексу України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкування за законом відбувається у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини. При вирішенні питання
спадкування за законом, враховуються
такі юридичні факти, як: родинні
стосунки (кровна спорідненість), шлюбні
відносини, усиновлення (удочеріння),
перебування на утриманні спадкодавця.
Центральним субінститутом спадкування
за законом є інститут черговості, який
полягає в тому, що за загальним
правилом кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування за відсутності бодай
одного спадкоємця попередньої черги,
обумовленого різними причинами:
фізичною відсутністю, усуненням від
права на спадкування, неприйняттям
спадщини або відмовою від прийняття
спадщини.

Згідно положення статті 1261 Цивільного
кодексу України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Як визначено в статті 57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. (ч.1 ст.64 Цивільного
процесуального кодексу України)

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази в їх сукупності, керуючись
положеннями діючого законодавства
України, суд дійшов висновку, що в
розрізі даного спору позивач має
достатні правові підстави на визнання
за ним права власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом, як спадкоємець
першої черги після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, - оскільки дане
нерухоме майно є складовою спадкової
маси спадкодавця ОСОБА_5, що на момент
смерті належало їй на праві власності
на підставі Свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Дніпровською районною в м. Києві
державною адміністрацією 11.03.1994 року,
дублікат якого видано на підставі
Розпорядження № 33-25/Д від 23.10.2013 року
Органу приватизації житла
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, що долучено
до матеріалів справи, тому, встановивши
факт належності спадкодавцю на праві
власності частині спірної нерухомості,
ураховуючи відсутність заяв інших
потенційних спадкоємців першої черги
на прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, а також приймаючи до уваги
заяву ОСОБА_4, як спадкоємця першої
черги після смерті ОСОБА_5, про визнання
ним позову, суд вважає за можливе
визнати за позивачем як спадкоємцем
першої черги за законом право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, при цьому судом ураховано, що
визнання за позивачем права власності
на частину спірної квартири є таким, що
не порушує прав та законних інтересів
третіх осіб.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
до Київської міської ради, треті особи:
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу
Подаваленко Марія Сергіївна, ОСОБА_4,
про визнання права власності в порядку
спадкування, підлягає до задоволення в
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Конституції України, ст.ст. 321, 357, 392,
1218, 1258, 1261 Цивільного кодексу України,
ст. 2 Закону України "Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обмежень", Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 „Про судову практику у справах про
спадкування", ст.ст.1, 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 88,
131, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради,
треті особи: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу Подаваленко Марія Сергіївна,
ОСОБА_4, про визнання права власності в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
померлої ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :