Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1872/14
Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва
Суддя-доповідач: Сапун
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів:
Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 05 березня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа: МКП «Основаніє»,
про відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок залиття
квартири,-

ВСТАНОВИЛА :

02 жовтня 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом, який
уточнювали 30 грудня 2013 року, до ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7, третя особа: МКП
«Основаніє», про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
внаслідок залиття квартири ( а. с. 1-7,117-119
).

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що вони відповідно до
свідоцтва №499 про право власності на
житло, виданого Жовтневою районною
адміністрацією 18 жовтня 2001 року та
зареєстрованого у реєстровій книзі за
№ 188p-№34448 від 05 листопада 2001 року, є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.

29 травня 2013 року сталося залиття
належної їм на праві власності
квартири, що зафіксовано в акті комісії
МКП «Основаніє» від 29 травня 2013 року. В
акті також зазначено, що причиною
залиття квартири було зрив гранбукси
гарячої води на змішувачі в ванній
кімнаті в вище розташованій квартирі
АДРЕСА_2.

В результаті залиття їх квартири були
пошкоджені шпалери та стеля у коридорі,
ванній кімнаті, кухні.

Відповідно до висновку від 18 червня 2013
року, складеного оцінювачем
Запорізької товарної біржі «Гілея» на
виконання договору № 18/06-2013 від 18
червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_3
та ЗТБ «Гілея», матеріальна шкода,
завдана власникам квартири АДРЕСА_1
внаслідок її залиття 29 травня 2013 року,
становить 19 727 грн.

На підставі викладеного, позивачі
просили суд стягнути з ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_7 на їх користь на їх
користь у відшкодування матеріальної
шкоди 19 727 грн., судові витрати по сплаті
судовою збору в розмірі 458 грн. 80 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 05 березня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
відшкодування матеріальної шкоди 19 727
грн., судовий збір в сумі 458 грн. 80 коп. а
всього - 20 185 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на невідповідність
висновків суду наданим доказам,
допущені судом першої інстанції
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 05 березня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду Запорізької області
доповідь судді, вислухавши пояснення
ОСОБА_2, інших учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до статті 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі в?имоги цивільного
судочинств?а, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і вс?ебічно
з'ясованих обставин, на? які сторони
посилаються як на? підставу своїх вимог
і запере?чень, підтверджених тими
дока?зами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва № 499 про право власності на
житло, виданого Жовтневою районною
адміністрацією 18 жовтня 2001 року та
зареєстрованого у реєстровій книзі за
№ 188p-№34448 від 05 листопада 2001 року,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві
спільної сумісної власності належить
квартира АДРЕСА_1 ( а. с. 8,37-43 ).

Поверхом вище знаходиться квартира
НОМЕР_1, яка на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_7, та у якій відповідачі
зареєстровані ( а. с. 57,61-63,67,68,70-71 ).

29 травня 2013 року сталося залиття
належної їм на праві власності
квартири, що зафіксовано в акті комісії
МКП «Основаніє» від 29 травня 2013 року. В
акті також зазначено, що причиною
залиття квартири було зрив гранбукси
гарячої води на змішувачі в ванній
кімнаті в вище розташованій квартирі
АДРЕСА_2, яка належить відповідачам ( а.
с. 3 ).

Відповідачі не заперечували факту
зриву гранбукси на змішувачі гарячої
води та залиття квартири позивачів,
однак посилались на завищений розмір
збитків та відсутність їх вини у
спричиненні матеріальної шкоди.

Відповідно до висновку від 18 червня 2013
року, складеного оцінювачем
Запорізької товарної біржі «Гілея» на
виконання договору № 18/06-2013 від 18
червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_3
та ЗТБ «Гілея», матеріальна шкода,
завдана власникам квартири АДРЕСА_1
внаслідок її залиття 29 травня 2013 року,
становить 19 727 грн. ( а. с. 10-36 ).

Згідно положень Правил користування
приміщеннями житлових будинків та
прибудинковими територіями технічний
стан конструктивних елементів і
технічного обладнання житлового
будинку (квартири) повинен
забезпечувати безпечне проживання в
ньому людей. Власники жилих приміщень
зобов'язані проводити за власні кошти
ремонт квартири дотримуватися умов
безпечної експлуатації технічного
обладнання.

Враховуючи те, що відповідачі, які
відповідно до чинного законодавства
України відповідають за сантехнічне
обладнання в своїй квартирі, не
забезпечили його належне використання,
що призвело до залиття квартири
позивачки та заподіяння їй шкоди, суд
дійшов до правильного висновку, що
дійсна шкода, заподіяна позивачці
підлягає відшкодуванню.

Суд першої інстанції, враховуючи
наявні у справі докази, прийшов до
вірного висновку, що обов'язок
перевірки належного та безпечного
функціонування інженерних систем
квартири, що перебуває у власності
фізичної особи, покладений на власника,
який має проводити профілактичні
огляди комунікацій та, в разі потреби,
ремонтувати їх або звертатись до
спеціалістів з відповідною заявкою.

Вказаний висновок відповідає
фактичним обставинам справи,
узгоджується з положеннями статей 322,1166
ЦК України, статей 151,177 ЖК України, за
умовами яких обов'язок перевірки
належного та безпечного
функціонування інженерних систем
квартири, що перебуває у власності
фізичної особи, покладений на власника,
який має проводити профілактичні
огляди комунікацій та, в разі потреби,
ремонтувати їх або звертатись до
спеціалістів з відповідною заявкою.

З огляду на вищевказане судом першої
інстанції було вірно зазначено, що за
шкоду, спричинену позивачам залиттям
квартири, зобов'язані відповідати
відповідачі, які не забезпечили
належне та безпечне функціонування
сантехнічного обладнання.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції в цій
частині.

Проте, судова колегія не може погодись
з висновком суду першої інстанції
стосовно розміру матеріальної шкоди.

Апелянт вважає, що позивачі не довели
розмір заподіяної матеріальної шкоди,
оскільки на його думку, суд не повинен
приймати до уваги звіт Запорізької
товарної біржі «Гілея», складений
оцінювачем ОСОБА_10 До того ж зазначає,
що розмір шкоди значно завищений.

Однак ОСОБА_2, не погоджуючись з
наданими доказами, в супереч вимогам
статті 60 ЦПК України, не надав суду
доказів, які б спростовували розмір
заподіяної матеріальної шкоди. Не
звертався апелянт і з клопотанням про
призначення експертизи на предмет
з'ясування розміру шкоди, спричиненого
позивачам.

Відповідно статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Між тим, суд першої інстанції не
врахував вимоги даної статті ЦК
України, включивши до витрат ПДВ, що не
є реальними збитками, а тому дані суми
підлягають виключенню з загальної суми
матеріальної шкоди.

Відтак, відшкодуванню підлягає шкода
за вирахуванням сум ПДВ у розмірі 16 439
грн. 17 коп. ( 19 727 грн. - 3 287 грн. 83 коп. ).

Крім того, задовольняючи позов і
стягуючи шкоду у тому числі з ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції не
взяв до уваги ту обставину, що
відповідачка являється
неповнолітньою, тому згідно положень
статті 29 ЦПК України у даному спорі не
може нести відповідальність за
заподіяну позивачам шкоду.

За таких обставин судове рішення в
частині стягнення матеріальної шкоди з
ОСОБА_7 підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині судового
рішення про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідальність за спричинення
матеріальної шкоди зобов'язаний нести
орендар квартири являлися підставою
заперечень проти позовних вимог і були
розглянуті судом першої інстанції в
повному обсязі, їм надана правильна
правова оцінка.

З урахуванням зазначених обставин,
діючи у межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково і на підставі
статті 309 ЦПК України, рішення суду
першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 05 березня 2014 року щодо
стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_8
скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову, заявленого
до ОСОБА_8, відмовити.

В іншій частині судове рішення
змінити.

Позов ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_5
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 у відшкодування
матеріальної шкоди 16 439 грн. 17 коп.,
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: