Справа № 368/615/14-ц
провадження № 2/368/271/14
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"18" квітня 2014 р. Кагарлицький районний
суд Київської області

в складі: головуючого
судді Шевченко І.І.

при секретарі
Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кагарлик
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач просить суд розірвати шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що був укладений
22.09.1990 року та зареєстрований Відділом
реєстрації актів цивільного стану м.
Кагарлик, посилаючись на те, що 22.09.1990 р.
між ним, ОСОБА_1, та ОСОБА_3 було укладено
шлюб, у зв'язку з чим Відділом
реєстрації актів цивільного стану м.
Кагарлик було видано свідоцтво про
укладання шлюбу.

Від спільного шлюбу він та відповідач
мають двоє повнолітніх дітей, а саме:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем у нього
не склалося, оскільки як виявилось
згодом їхні характери є зовсім різними,
погляди його та відповідача на
подружнє життя не співпадають, у
зв'язку з чим між ними виникали
конфлікти. Останнім часом він та
відповідач не могли знайти
порозуміння.

Враховуючи вищезазначені обставини
подружні відносини між ним та
відповідачем як подружжя припинились,
тому вже з вересня 2013 року він та
відповідач не підтримують шлюбних
відносин. Отже, шлюбні відносини між
ним та відповідачем припинилися.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від 21.12.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Необхідно зазначити, що на
сьогоднішній день збереження шлюбу між
ним та відповідачем є неможливим,
оскільки він ні за яких умов не буде
проживати однією сім'єю з відповідачем.

Подальше спільне життя його і
відповідача як подружжя і збереження
шлюбу буде суперечити його інтересам,
оскільки проживання в спільному шлюбі
є безперспективним з точки зору
подальших шлюбних стосунків між ним та
відповідачем.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Виходячи з вищезазначених обставин та
норм Сімейного кодексу України він має
право з власної ініціативи звернутися
до суду з позовом про розірвання шлюбу,
а у суду є всі підстави для прийняття
рішення про розірвання шлюбу.

Відповідач в засідання суду не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи була повідомлена завчасно, про
що в матеріалах є повідомлення з
відміткою, що зазначеною адресою не
проживає, причини неявки в суд не
повідомила, а тому суд вважає, що
відповідач в засідання суду не
з'явилася без поважних причин і ухвалює
заочне рішення на підставі наявних в
справі матеріалів.

Вислухавши позивача, який не
заперечує проти заочного розгляду
справи, вивчивши матеріали справи, суд
вважає за необхідне позовні вимоги
позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Сторонами був укладений шлюб, який був
зареєстрований 22 вересня 1990 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Кагарлицького районного
управління юстиції Київської області,
актовий запис № 114.

Шлюбно - сімейні стосунки між сторонами
припинені з вересня 2013 року.

Від спільного шлюбу сторони не мають
неповнолітніх дітей.

Спільне життя у них не склалося,
оскільки як виявилося згодом, їхні
характери є зовсім різними, погляди на
подружнє життя не співпадають.

Примирення між сторонами є неможливим,
оскільки попередні намагання
примиритись не дали позитивного
результату. Проживання сторони як
подружжя у спільному шлюбі є
безперспективним з точки зору
подальших шлюбних стосунків між ними,
оскільки їхнє спільне проживання
завдають моральних та психологічних
страждань їм обом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Виходячи з вищенаведених норми СК
України позивач має право з власної
ініціативи звернутися до суду з
позовом про розірвання шлюбу, а тому
суд задовольняє вимоги позивача та
розриває шлюб між сторонами.

У зв'язку із звільненням позивача
державою від сплати судових витрат і
прийняття рішення на її користь, суд
вважає за необхідне віднести ці
витрати на відповідача у порядку ч.
3 ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України,
Законом України «Про Державну
реєстрацію актів цивільного стану»,
керуючись ст..ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218, 235
ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
зареєстрований 22.09.1990 року у відділом
реєстрації актів цивільного стану
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області, актовий
запис № 114 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки м. Кагарлик, на користь
держави судовий збір на рр 0324, МФО
821018, код 22030001, ЄДРПОУ - 37341907, банк - ГУ
ДКСУ у Київській області в сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Кагарлицький районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення, а особами , які брали
участь у справі і не були присутніми в
судовому засіданні протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: І. І. Шевченко