Справа № 226/7063/12 Провадження №
22-ц/772/114/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Карнаух А. П.Категорія: 46
Доповідач: Камзалов В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого: Камзалова В.В.

Суддів: Іванюка М.В., Берегового
О.Ю.

При секретарі: Руденко О.М.

Розглянувши у відкритому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Тульчинського районного суду
від 19 листопада 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу,
визнання права спільної сумісної
власності, поділ майна, що є
суб'єктом спільної сумісної
власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 1996 року він
став проживати з відповідачкою
однією сім'єю, однак шлюб між ними
не був зареєстрований, оскільки до
15 грудня 1999 року не був розірваний
його шлюб з ОСОБА_5, а ОСОБА_3
розірвала свій шлюб лише - 14
травня 1997 року.

За час спільного проживання сторони
придбали в 2009 році автомобіль « Renault
Koleos" , в 2011 році - ними придбана
однокімнатна квартира АДРЕСА_2.

Крім того, 18 березня 2006 року на
підставі договору довічного
утримання на ОСОБА_3 було оформлено
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач просив встановити факт
проживання сторін однією сім'є з
1996 року по вересень 2012 року.
Визнати спільною сумісною
власністю - квартиру АДРЕСА_1,
квартиру АДРЕСА_2, автомобіль « Renault
Koleos».

Також позивач просив визнати
за ним право власності на :
квартиру АДРЕСА_2, на автомобіль «
Renault Koleos», а також стягнути з
відповідачки на його користь
судові витрати.

Рішенням Тульчинського
районного суду від 19 листопада 2013
року позов задоволено частково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_2
та ОСОБА_3 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 1996 року по
вересень 2012 року.

Визнано об'єктами спільної
сумісної власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - квартиру АДРЕСА_2, вартістю -
123891 грн.

50 коп. та автомобіль «Reno Koleos»,
державний номерний знак - НОМЕР_1,
вартістю - 176 402 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати відповідно до частини
задоволених позовних вимог, а саме -
2108 грн.

Не погодившись з рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просив рішення скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального
права, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

В свою чергу, відповідачка
подала апеляційну скаргу, в якій
просила рішення змінити, ухвалити
нове рішення, яким встановити факт
спільного проживання позивача з
відповідачкою однією сім'єю без
реєстрації шлюбу за період з 16
серпня 2000 року по 1 червня 2010 року
включно.

В задоволенні позивних вимог в
частині визнання квартири АДРЕСА_2
об'єктом права спільної сумісної
власності позивача та відповідача -
відмовити.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2
не підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга представника
ОСОБА_3- ОСОБА_4 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу
України - якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними під час
спільного проживання, належить їм
на праві спільної сумісної
власності.

Згідно рішення Тульчинського
районного суду від 21 січня 2013 року
розірвано договір довічного
утримання від 18 березня 2006 року,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3.
Витребувано із володіння ОСОБА_3
квартиру АДРЕСА_1 та передати її у
власність ОСОБА_6.( т. 2, а. с. 36).

Рішенням апеляційного суду
Вінницької області від 12 квітня 2013
року рішення Тульчинського
районного суду від 21 січня 2013 року
змінено.

Розірвано договір довічного
утримання від 18 березня 2006 року,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3,
посвідчений державним нотаріусом
Тульчинської державної нотаріальної
контори, зареєстрований в реєстрі
за № 509 та повернено у власність
ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1.( т. 2, а. с. 37-38).

Оскільки квартиру АДРЕСА_1,

Тульчинського району визнано судом
власністю ОСОБА_6, тому колегія
суддів вважає, що зазначена
квартира не є спільною сумісною
власністю сторін.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 74 СК
України про те, якщо чоловік і
жінка перебувають в будь-якому
іншому шлюбі, то вони не проживають
однією сім'єю , а позивач розірвав
попередній шлюб - 15 грудня 1999 року( т.
1, а. с. 8) і відповідачка працювала
до 16 серпня 2000 року вчителькою в
ЗОШ № 17 м. Одеси і проживала в цьому
місті ( т. 1, а. с. 158), тому колегія
суддів вважає, що сторони почали
проживати однією сім'єю з 16 серпня
2000 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

В рішенні Тульчинського районного
суду від 21 січня 2013 року в справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя
особа без самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання,
витребування майна із чужого
незаконного володіння зазначено, що
ОСОБА_3 з жовтня 2010 року постійно
проживає в м. Івано -Франківськ ( т. 2,
а. с. 36 ). Це рішення вступило в законну
силу після перегляду його
апеляційним судом Вінницької
області - 12 квітня 2013 року( т. 2, а. с.
37-38).

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що сторони спільно
проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 16 серпня 2000 року
по 30 жовтня 2010 року і за цей час
придбали автомобіль « Reno Koleos»,
вартістю - 176402 грн.

Позовні вимоги позивача про
визнання за ним права власності на
спільне сумісне майно не підлягають
задоволенню, оскільки це майно
згідно ст. 69 СК України підлягає
поділу.

Колегія суддів вважає, що оскільки
висновки суду не відповідають
обставинам справи, відповідно до ст.
309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про те,
що сторони спільно проживали
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
з 16 серпня 2000 року по жовтень 2010
року і за час придбали автомобіль «
Reno Koleos", вартістю -176402 грн.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Тульчинського районного
суду від 19 листопада 2013 року
скасувати.

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2
та ОСОБА_3 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 16 серпня 2000 року
по жовтень 2010 року.

Визнати об'єктом спільної сумісної
власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3
автомобіль « Reno Koleos", держаний номер

НОМЕР_1, вартістю - 176402 грн.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

В часткове відшкодування витрат по
оплаті судового збору стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 882 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: