Справа № 663/2369/13-ц
Провадження № 2/663/14/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Скадовський районний
суд Херсонської області у складі:

головуючого, судді
Клімченка М.І.,

при секретарі
Пінчук Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Скадовська
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто Просто" про
захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача про захист прав
споживача, зазначаючи, що між позивачем
та відповідачем укладено угоду від
12.04.2012 року № 381498. Предметом цієї угоди
є надання учаснику послуг системи
«АвтоТак», спрямованих на придбання
автомобіля. Відповідно до п. 1.2 ст. 1
Додатку № 2 до угоди учасник
уповноважує «Авто Просто» на
організацію та адміністрування
системи. Позивач вважає, що відповідно
до угоди відповідач формує групу
учасників системи, надалі створює фонд
даної групи за рахунок чистих
щомісячних платежів, сплачених
учасниками групи, тобто, за кошти
учасників системи, а потім один раз на
місяць розподіляє фонд групи між
учасниками системи, але право на
купівлю товару отримують не всі
учасники системи, а тільки ті, які
зробили найбільшу кількість авансових
чистих щомісячних платежів та
задекларували найбільшу кількість
чистих щомісячних платежів, тобто
розподіл фонду групи проходить по
пірамідальній схемі, коли один учасник
системи за свої власні кошти без
інвестування коштів відповідача
оплачує товар іншому учаснику системи.
Вважає, що відповідач при укладенні
угоди використовував нечесну
підприємницьку практику. На виконання
умов угоди позивачем було сплачено
відповідачу вступний та щомісячні
внески на загальну суму 13184,28 грн.
Просив визнати угоду № 381498, укладену
між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» 12.04.2012
року недійсною, стягнути з ТОВ «Авто
Просто» на користь позивача 13184,28 грн.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
змінили підставу позову, пояснили, що
позивача не було ознайомлено з
зазначеними положеннями укладеної
угоди, передбаченими п.п. 6.5, 6.7
ліцензійних умов провадження
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах, затверджених
розпорядженням Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг від
09.10.2012 року № 1676. З умов угоди неможливо
зрозуміти строк дії угоди, кількість
учасників у групі, максимальний строк
отримання товару учасником. Умови
угоди, на думку позивача, не
відповідають умовам Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
та Ліцензійним умовам, так як у них
взагалі не зазначено вартості послуги,
яку надає відповідач: не встановлений
максимальний строк повернення сум
періодичних платежів учасником, у
випадку дострокового розірвання угоди,
не передбачена повна майнова
відповідальність відповідача перед
учасником групи за невиконання
відповідачем зобов'язань за договором
про адміністрування, наслідком чого
стало невиконання усіма або окремими
учасниками групи обов'язків зі сплати
періодичних платежів, які мають
надходити у фонд групи: не встановлено
відповідальності відповідача за
невиконання або неналежне виконання
умов договору про адміністрування, у
тому числі у разі припинення
відповідача, натомість ст. 14 розділу 2
додатку № 2 «Правила функціонування
системи придбання в групах АвтоТак»
встановлено аж сім випадків
відповідальності учасника за
невиконання або неналежне виконання
умов угоди.

Представник відповідача направив на
адресу суду заяву про розгляд справи за
відсутності відповідача, а також
заперечення проти позову, згідно якого
позов не визнав, пояснив, що 15.01.2013 року
після набрання чинності (12.11.2012 року)
розпорядженням від 09.10.2012 року № 1676
«Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах» ТОВ
«Авто Просто» отримало Ліцензію на
право надання фінансових послуг з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах. Окрім
того, укладена між позивачем та
відповідачем угода складається з
основного тексту угоди, додатку № 1,
додатку № 2. Всі додатки до угоди
підписані сторонами і є невід'ємними
частинами угоди. Оскільки позивач
особисто підписував угоду та додатки
до неї, то у відповідності до ст. 10
угоди, позивач мав повну і достовірну
інформацію про послуги відповідача та
порядок їх надання. Також угодою чітко
встановлено, що предметом угоди
підписаної сторонами є надання послуг
системи АвтоТак та встановлено строк
її дії - до моменту виконання обома
сторонами всіх зобов'язань,
передбачених угодою. Таким чином,
укладена між позивачем та відповідачем
угода спрямована на реальне настання
правових наслідків - отримання
учасником автомобіля в результаті
виконання ним умов угоди, а надання
позивачу права на отримання автомобіля
не залежить від інших учасників. Просив
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, його
представника, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

12 квітня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«АвтоПросто» укладено угоду № 381498,
предметом якої є надання учаснику
програми «АвтоТак» фінансових послуг,
спрямованих на придбання автомобіля в
групах.

Згідно з додатком № 1 до вказаної угоди
ОСОБА_1 отримав право на придбання
автомобіля Сhery М11 вартістю 104720,00 грн.

Статтею 3 угоди передбачено
зобов'язання відповідача щодо
організації та створення умов для
придбання автомобілів учасниками
програми «АвтоТак» здійснення
адміністративних процедур, необхідних
для сплати та передачі автомобіля
учаснику.

Відповідно до статті 5 угоди учасник
зобов'язується виконувати
зобов'язання, передбачені угодою, у
порядку та строки, визначені угодою.

У статті 7 угоди визначено, що угода діє
до моменту виконання обома сторонами
всіх зобов'язань, передбачених угодою.

На виконання умов угоди ОСОБА_1 на час
виникнення спору сплачено 13184,28 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
кодексу. Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним не
вимагається.

За положенням ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» нечесна підприємницька
практика забороняється. Нечесна
підприємницька практика включає в себе
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить в оману або є
агресивною. Забороняються як такі, що
вводять в оману утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених з використанням
нечесної підприємницької діяльності,
яка полягає зокрема у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При аналізі п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» можна
встановити, що поняття пірамідальна
схема у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення плати
за можливість одержання учасником
компенсації; б) компенсація надається
за рахунок залучення власником інших
споживачів схеми; в) відсутність
продажу або споживання товару. Тому для
кваліфікації «пірамідальної схеми»
необхідна наявність всіх зазначених
ознак. Відсутність таких ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної».

Отже за системою придбання автомобілів
у групах «АвтоТак» кожний з учасників,
який належним чином виконує
зобов'язання за угодою, отримує
автомобіль через механізм,
передбачений в угоді, оскільки система
функціонує таким чином, що кількість
учасників групи, яким надається право
на отримання автомобіля, відповідає
кількості автомобілів, яку можна
придбати за рахунок чистого Фонду
групи, створеного за рахунок
щомісячних внесків учасників групи (п.
1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до угоди).

За таких обставин в діяльності ТОВ
«АвтоПросто» відсутні ознаки
«пірамідальної схеми» - безтоварність
та сплата компенсації одним учасником
за рахунок інших. Різниця між
споживачами - учасниками схеми є тільки
в часі одержання автомобіля кожним із
них, за умови виконання своїх
зобов'язань.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про фінансові послуги та
регулювання ринків фінансових послуг»
під поняттям «фінансова послуга»
розуміється операції з фінансовими
активами, що здійснюються в інтересах
третіх осіб за власний рахунок чи за

рахунок цих осіб, а у випадках,
передбачених законодавством, - і за
рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг розпорядженням від 09
жовтня 2012 року № 1676 затвердила
Ліцензійні умови провадження
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах.

Враховуючи те, що ТОВ
«АвтоПросто» отримало відповідний
дозвіл (ліцензію) на здійснення
діяльності (надання фінансової
послуги) щодо придбання товарів у
групах у Нацкомфінпослуг, яка здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, не можна вважати
правильними твердження позивача та
його представника про те, що така
діяльність здійснюється товариством
нелегітимно, у тому числі й до введення
законом ліцензування такої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

З матеріалів справи вбачається,
що під час укладення угоди ОСОБА_1
отримав примірник угоди та додатки до
неї, які містять опис послуг ТОВ
«АвтоПросто».

Згідно ст. 10 угоди підписання цієї
угоди та додатків до неї
підтвердженням факту ознайомлення,
розуміння сторонами її умов та згоди
сторін з усіма визначеннями, умовами та
змістом угоди й додатків до неї.

У відповідності з п. 13.8 ст. 13
додатку № 2 до угоди учаснику надається
7 днів для того, щоб він міг детально
ознайомитися з угодою та прийняти її чи
відмовитись від участі в системі
«АвтоТак». Для цього учаснику
необхідно протягом 7 днів з дати її
підписання письмово повідомити ТОВ
«АвтоПросто» про розірвання угоди
після чого протягом 7 днів з дати
підписання учаснику повертається вся
сума коштів, внесених ним на рахунок
ТОВ «АвтоПросто». Однак, як встановлено
судом, ОСОБА_1 із заявою про розірвання
угоди в семиденний термін до
відповідача не звертався, що свідчить
про його розуміння та згоду з усіма
умовами угоди.

На підставі викладеного, суд вважає, що
підстави для задоволення позову
відсутні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212, 213-215, 223,
294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто Просто" про
захист прав споживача - відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Скадовський районний суд Херсонської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя
М.І. Клімченко