АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1028/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. УХВАЛА
24 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСіренко Ю. В. суддівМіщенко
С. В. , Трюхан Г. М. при
секретаріАнкудінові О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 20 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої
погіршенням здоров'я внаслідок
неправдивих звинувачень, наклепу та
образи, заслухавши учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, -
в с т а н о в и л а :
У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що він з 26 жовтня 2000 року до
01 квітня 2013 року виконував обов'язки
голови правління товариства
співвласників восьмиквартирного
будинку «Промінь» по АДРЕСА_1.
Після отримання дозволу, рішенням
виконкому Уманської міської ради від 28
серпня 2008 року № 422 на будівництво п'яти
гаражів на прибудинковій території для
членів товариства співвласників, ним
та ще трьома членами товариства в
жовтні 2009 року було побудовано чотири
Згідно договору дарування від 15 червня
2004 року власниками квартири АДРЕСА_1
стали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Одне з п'яти
місць для будівництва гаражу належало
власникам квартири № 6. Але по
незрозумілим причинам ОСОБА_8 і ОСОБА_7
почали судові справи з товариством
співвласників з вимогою знесення
побудованих гаражів. Після відкриття в
2009 році провадження за їхнім позовом та
перших слухань по справі його дружині
ОСОБА_9 стало зле від переживань, що
можуть зобов'язати знести побудований
гараж, який вони будували особисто, не
наймаючи робітників. В подальшому, від
переживань його дружина померла.
По справі, пов'язаній з будівництвом
гаражів було винесено ряд рішень і
ухвал Уманським міськрайонним судом,
апеляційним судом Черкаської області і
Вищим спеціалізованим судом України.
ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відмовлено в
задоволенні їх вимог у визнанні
будівництва гаражів, як самочинного і
Після вказаних подій ОСОБА_7 та ОСОБА_8
вирішили морально тиснути на нього.
Так, 24 травня 2013 року ОСОБА_7 звернулася
до Уманського МВ УМВС України в
Черкаській області з проханням
порушити кримінальне провадження у
відношенні нього, притягнути до
кримінальної відповідальності за
підробку підписів документів та
перевищення повноважень з метою
збагачення та членів своєї родини. У
реєстрації до єдиного реєстру
досудових розслідувань їй було
відмовлено за відсутності
кримінального правопорушення у його
Після вказаних подій йому стало зле і
він потрапив до лікарні в
кардіологічне відділення з діагнозом
стенокардія, де лікувався на
стаціонарі з 1 по 6 червня 2013 року.
Вважає, що своїми діями, саме
зверненням до міліції із завідомо
неправдивими звинуваченнями проти
нього, наклепом та образою, ОСОБА_7,
нанесла ушкодження його здоров'ю, що
спричинили його короткочасний розлад.
Внаслідок ушкодження здоров'я та
госпіталізації він поніс матеріальну
шкоду для придбання ліків на суму 227
Тому, у відповідності до ст. 22 ЦК
України, збитки завдані йому
ушкодженням здоров'я, з вини
відповідача, мають бути відшкодовані.
Крім матеріальної шкоди, йому також
заподіяно моральні страждання.
Усвідомивши, що ОСОБА_7 намагається
будь-яким чином його знищити, відкрито
висловлює бажання його смерті, він
знаходиться в постійній нервовій та
психологічній напрузі, що впливає на
Щоб уникати зустрічі із сусідкою
ОСОБА_7 він переїхав проживати за
другою адресою, що спричиняє йому
незручності та створює дискомфорт.
За таких обставин, моральну шкоду
Просить стягнути із ОСОБА_7 на його
користь заподіяну йому матеріальну
шкоду, внаслідок ушкодження здоров'я, у
розмірі 227 гривень 50 копійок, що складає
вартість придбаних ліків для
Стягнути із ОСОБА_7 на його користь
компенсацію за заподіяну йому моральну
Стягнути із ОСОБА_7 на його користь
судові витрати в вигляді судового
збору у розмірі 229 гривень 40 копійок.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 20 лютого 2014
року в позові ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
оскаржив його в апеляційному порядку,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду першої
інстанції, ухваливши нове рішення, яким
задовольнити його вимоги в повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в порядку
статті 303 ЦПК України, колегія суддів
судової палати приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване у справі рішення суду
вказаним вимогам відповідає.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів щодо заподіяння
йому матеріальних збитків та моральної
шкоди, внаслідок неправомірних дій
відповідача.

З даними висновками суду погоджується
колегія суддів.

Встановлено, що між позивачем та
відповідачем виник спір щодо
користування земельною ділянкою та
розташованих на ній гаражів по АДРЕСА_1,
який вирішувався у судовому порядку.

По справі, пов'язаній з будівництвом
гаражів було винесено ряд рішень і
ухвал Уманським міськрайонним судом,
апеляційним судом Черкаської області і
Вищим спеціалізованим судом України.
ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відмовлено в
задоволенні їх вимог у визнанні
будівництва гаражів, як самочинного і
їх знесенню.

На ґрунті вказаних подій, між сторонами
виникли неприязні відносини, і як
зазначає позивач, відповідач ображав
його та звинувачував в протиправних
діях, внаслідок чого, погіршився стан
його здоров'я та завдано моральних
страждань.

За загальним правилом будь-яка майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам або майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується особою, яка її завдала,
в повному обсязі.

Для відшкодування шкоди за правилами
ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку
поведінку, внаслідок якої завдано
шкоду, якщо завдавач шкоди не був
уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди.

Під шкодою слід розуміти втрату або
пошкодження майна потерпілого та (або)
позбавлення його особистого
нематеріального права (життя, здоров'я
тощо). Шкода - це не тільки обов'язкова
умова, але і міра відповідальності,
оскільки за загальним правилом завдана
шкода відшкодовується в повному обсязі
.

в) Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди.

Матеріали справи не містять належних
та допустимих доказів спричинення
позивачу саме діями відповідача
матеріальної шкоди . Не надано й
доказів того, що саме у зв'язку з
винними діями відповідача, позивач
зазнав моральних страждань.

На підтвердження своїх позовних вимог
позивач посилається на покази свідків.
Проте, покази свідків носять
суб'єктивний характер, та не
відображають дійсних обставин справи,
а тому оцінюються судом критично.

Надані позивачем медичні документи не
підтверджують факту завдання йому
шкоди саме діями відповідача та не
встановлюють причинно-наслідковий
зв'язок між діями відповідача та
погіршенням стану здоров'я позивача.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанцій норм
матеріального та процесуального права
не містять ознак неправильного їх
застосування або порушення, що
призвели до неправильного вирішення
справи, правильності висновків суду не
спростовують, оскільки носять
суб'єктивний характер і ґрунтуються на
неправильному їх трактуванні.

З огляду на це колегія суддів судової
вважає, що ухвалене у справі рішення є
законним та обґрунтованим і підстав
для його скасування за наведеним в
апеляційній скарзі доводами немає.

Керуючись ст.ст. 307; 308; 314; 315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити, а
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 20 лютого 2014
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :