Справа № 548/2504/13-ц
Провадження № 2/548/62/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2014 р. Хорольський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого судді:
Старокожко В. П.

при секретарі Листопад
Л.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Хорол,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
факту що має юридичне значення та
визнання права власності в порядку
спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до
Хорольського районного суду з
вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивували тим, що
вони є дочками ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті батьків
відкрилася спадщина їх спадкове майно
у вигляді 27/50 частини жилого будинку з
відповідною частиною господарських та
побутових будівель та споруд, що
розташований в АДРЕСА_3.

Зазначали, що спадкоємцями
вищевказаного спадкового майна після
смерті ОСОБА_4 крім них, позивачів,
також є ОСОБА_6, яка в установленому
законом порядлку відмовилася від
частки у спадщині. Спадкоємцем після
смерті ОСОБА_5 є позивачка по справі
ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3.

Також позивачі зазначали, що ні
домовленістю між подружжям ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, ні рішенням суду частки
співласників у праві спільної сумісної
власності пожружжя не були змінені, а
отже на день смерті спадкодавцям мали б
належати по 1/2 частини житлового
будинку, що розташований в АДРЕСА_3, та
належав їм на праві спільної сумісної
власності, як подружжю.

Посилаючись на вищевказане,
позивачі просили суд їхні позовні
вимоги задоволити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачки
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свій позов підтримали
і заперечували проти заочного розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явився, про дату та час
розгляду справи повідомлений належним
чином про що свідчать відповідні
документи. Тому суд вважає за можливе
провести розгляд справи у відсутність
відповідача.

Так, як позивачі заперечували
проти винесення судом заочного
рішення, суд вважає можливим розгляд
справи провести в загальному порядку.

Суд ухвалює рішення без
проведення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
по справі, що відповідає положенням ч. 2
ст. 197 ЦПК України .

Суд, розглянувши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними дочками
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що доводиться копіями
свідоцтв про народження Серія НОМЕР_1
від 30 листопада 1982 року, Серія НОМЕР_2
від 29 жовтня 1986 року та копіями
свідоцтв про одруження Серія НОМЕР_4
від 27 серпня 1988 року, Серія НОМЕР_3 від 06
вересня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла в м.
Хорол Полтавської області, що
доводиться копією свідоцтва про її
смерть Серія НОМЕР_5.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Хорол
Полтавської області помер ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
його смерті Серія НОМЕР_6.

Судом встановлено, що за життя
ОСОБА_5 19 квітня 1997 року було укладено з
ОСОБА_8 Договір купівлі-продажу 27/50
частини житлвого будинку з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель та споруд, що розташований в
АДРЕСА_3.

На час укладення вищевказаного
договору ОСОБА_5 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

Також судом встановлено, що ні
домовленістю між подружжям ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, ні рішенням суду частки
співласників у праві спільної сумісної
власності пожружжя не були змінені, а
отже на день смерті спадкодавцям мали б
належати по 1/2 частини житлового
будинку, що розташований в АДРЕСА_3, та
належав їм на праві спільної сумісної
власності, як подружжя.

Відповідно до ст. 60 Сімейного
кодексу України -майно, набуте
подружжям під час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини... самостійного заробітку
(доходу). Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ст. 69 Сімейного кодексу
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України, ч. 1 ст.
60 СК України та ст. 16 Закону України
«Про власність» передбачено, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Беручи до уваги викладене та
зміст норм закону, суд встановив, що
договір купівлі-продажу в 1997 році, було
укладено на ім'я ОСОБА_5 в інтересах
родини, він є майном, що набуте
сторонами за час шлюбу, а тому є їх
спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 63 СК України та
ст. 369 ЦК України співвласники майна, що
є у спільній сумісній власності,
володіють і користуються ним спільно,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними. Розпорядження майна, що є у
спільній сумісній власності,
здійснюється за згодою всіх
співвласників. Відповідно до ст. 69 СК
України та ст. 372 ЦК України майно, що є у
спільній власності, може бути поділене
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. У
разі поділу майна між співвласниками
право спільної сумісної власності на
нього припиняється.

Відповідно до ст. 71 СК України та
ст. 372 ЦК України майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
може ділитися між співвласниками в
натурі. Якщо виділ у натурі частки із
спільного майна не допускається згідно
із законом або є неможливим, в інших
випадках, суд може присудити одному із
подружжя грошову компенсацію замість
його частки у праві спільної сумісної
власності на майно, лише за його згодою,
крім випадків передбачених
законодавством. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними. У разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Судом встановлено, що об'єктом
договіру купівлі-продажу укладеного
між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є 27/50 частини
житлового буднку з відповідною часткою
господарських та побутових будівель та
споруд, що є спільною сумісною
власністю сторін з рівними частками.

Суперечності між сторонами з
приводу розміру частки житлового
будинку відсутні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України та
Закону України «Про власність» право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до викладеного та
зважаючи на вимоги ст. ст. 325, 328, 331, 372 ЦК
України, судом встановлено, що після
поділу спільного сумісного майна
сторін, отримані ними частки майна
належатимуть їм на праві приватної
власності.

Також суд дослідивши наявні в
матеріалах справи докази прийшов до
висновку про необхідність задовлення
позовних вимог позивачів в частині
визнання за ними права власності в
порядку спадкування з наступних
підстав.

Право позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на спадкове майно у вигляді частини
житлового будинку, який розташований в
АДРЕСА_3 підтверджується копіями
свідоцтв про право на спадщину за
законом Серія ВРП № 69184 від 21 лютого 2012
року та Серія ВМІ № 927017 від 14 серпня 2009
року.

Наявний у матеріалах справи
технічний паспорт на житловий будинок
підтверджує, що житловий будинок № 20
по вулиці Шевченка в м. Хорол
Полтавської області, був
зареєстрований за ОСОБА_5.

Згідно інформаційної довідки
Приватного підприємства "Бюро послуг
та консультацій" від 22 квітня 2013 року №
76 випливає що 27/50 частки вищевказаного
житлового будинку належали ОСОБА_5, а
23/50 частини цього будинку знаходяться у
власноті ОСОБА_1

Відповідно ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174,
209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 60, 70, 71 СК
України, ст. ст. 15, 16,355, 368, 372 328, 355, 368, 372
392, 1296 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити
повністю.

Визнати 27/50 частину
житлового буднку з відповідною
частиною господарчих та побутових
будівель та споруд, що розташований в
АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3..

Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1 право
власності на 9/50 часток житлового
будинку з відповідною частиною
господарчих та побутових будівель та
споруд, що розташований в АДРЕСА_3 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4
та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
жителькою АДРЕСА_2 право власності на
9/100 часток житлового будинку з
відповідною частиною господарчих та
побутових будівель та споруд, що
розташований в АДРЕСА_3 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду Полтавської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Хорольський районний суд
Полтавської області протягом 10-ти
днів з моменту отримання копії
рішення.

Головуючий:

Старокожко В.П.