Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа № 116/6654/13-ц

Провадження № 2/116/100/14

19.02.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого судді Паніної П.Є.,

при секретарі - Трушковой В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною
позовною заявою, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 14.07.2008 р. між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та
відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір
про надання відновлюваної кредитної
лінії № 159ф/08, відповідно до умов якого
позичальнику у тимчасове користування
на умовах забеспеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання були надані
грошові кошти в межах максимального
ліміту заборгованості в сумі 95000,00
доларів США, зі сплатою 14 відсотків
річних та кінцевим терміном повернення
основної заборгованості до 10 лютого 2023
року. 20 вересня 2012 року між
позичальником та ПАТ «Укрсоцбанк» було
підписано договір про внесення змін до
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії 159ф/08 від 14.07.2008 року,
відповідно до якого було змінено
валюту кредиту з доларів США на гривні,
встановлено відсоткову ставку за
користування кредитом у розмірі 9,9%
річних (незмінна на 10 років), починаючи
з 01.09.2022 року процентна ставка
користування кредитом є плаваючою
(зміною) та її загальний розмір
визначається як сума базової
процентної ставки кредитування та
маржі в розмірі 1 (один) процентів
річних з кінцевим терміном погашення
заборгованості до 17.09.2032 року. У якості
забеспечення виконання зобов'язань за
договором про надання відновлювальної
кредитної лінії № 159ф/08 від 14.07.2008 року
між банком, позичальником та
фінансовим поручителем ОСОБА_3 було
укладено договір поруки № 499-36/08 від
14.07.2008 року. 20.09.2012 року додатковою
угодою сторони домовились внести зміни
до договору поруки № 499-36/08 від 14 липня
2008 року, а саме внесено зміни до п. 2.1.1.
щодо повернення кредиту у сумі 866167,88
гривень з кінцевим терміном повернення
всієї суми кредиту до 17 вересня 2032 року,
а також в п.п. 2.1.2., 2.1.3., 2.1.4. договору
поруки стосовно сплати процентів,
можливої неустойки (пені, штрафу) та
інших витрат щодо задоволення вимог
кредитора за договором кредиту. Інші
умови договору поруки згідно п.2
додаткової угоди про внесення змін від
20.09.2012 року до договору поруки № 499-36/08
від 14 липня 2008 року залишились
незмінними і сторони підтвердили за
ними свої зобов'язання. У звязку з
невиконанням зобовязань зі сторони
позичальника та поручителя умов
договору кредиту і договору поруки
станом на 07.10.2013 року виникла
заборгованість за кредитом у сумі 943466,76
грн., яку відповідачі у добровільному
порядку не сплачують.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, не заперечував проти заочного
розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про день та час слухання
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суду не повідомили.

Таким чином, якщо суд не має відомостей
про причину неявки відповідачів,
повідомлених належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням
статті 224 Цивільного процесуального
кодексу України.

Матеріалами справи та дослідженими у
судовому засіданні доказами
встановлені такі факти та відповідні
їм правовідносини.

14.07.2008 р. між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_1
укладено Договір про надання
відновлюваної кредитної лінії № 159ф/08,
відповідно до умов якого позичальнику
у тимчасове користування на умовах
забеспеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання були надані
грошові кошти в межах максимального
ліміту заборгованості в сумі 95000,00
доларів США, зі сплатою 14 відсотків
річних та кінцевим терміном повернення
основної заборгованості до 10 лютого 2023
року. Відповідно до п.1.2 кредитного
договору, кредит надавався на поточні
потреби.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором позивач (банк)
зобов'язується надавати позичальнику
(відповідачу) грошові кошти у розмірі
та на умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Зобовязання банку, визначені у
договорі про надання відновлювальної
кредитної лінії № 159ф/08 від 14.07.2008 року
були виконані належним чином.
Відповідач отримав грошові кошти в
сумі 79194,94 доларів США і зобов'язується
прийняти, належним чином використати
та повернути Кредит, сплатити відсотки
за користування Кредитом у розмірі 14
відсотків річних, комісійні винагороди
та інші платежі в порядку, на умовах та
в строки, визначені цим Договором /а.с.
10-22/.

20 вересня 2012 року між позичальником та
ПАТ «Укрсоцбанк» було підписано
договір про внесення змін до договору
про надання відновлювальної кредитної
лінії 159ф/08 від 14.07.2008 року, відповідно
до якого було змінено валюту кредиту з
доларів США на гривні, встановлено
відсоткову ставку за користування
кредитом у розмірі 9,9% річних (незмінна
на 10 років), починаючи з 01.09.2022 року
процентна ставка користування
кредитом є плаваючою (зміною) та її
загальний розмір визначається як сума
базової процентної ставки
кредитування та маржі в розмірі 1 (один)
процентів річних з кінцевим терміном
погашення заборгованості до 17.09.2032 року
(а.с.23-24).

У якості забеспечення виконання
зобов'язань за договором про надання
відновлювальної кредитної лінії №
159ф/08 від 14.07.2008 року між банком,
позичальником та фінансовим
поручителем ОСОБА_3 було укладено
договір поруки № 499-36/08 від 14.07.2008 року
(а.с. 31-36).

У відповідності до п. 1.1. договору
поруки, поручитель зобов'язується
перед кредитором у повному обсязі
солідарно відповідати за виконання
позичальником зобов'язань щодо
повернення суми кредиту, сплати
процентів за користування кредитом,
комісій, а також можливих штрафних
санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в
строки та в порядку, передбаченому
договором кредиту.

У відповідності до п.3.1.1. договору
поруки, поручитель зобов'язаний
протягом одного робочого дня від дати
отримання повідомлення кредитора про
невиконання позичальником
забеспеченого порукою зобов'язання,
виконати відповідне зобов'язання
шляхом перерахування непогашеної суми
кредиту на рахунки кредитора.

20.09.2012 року додатковою угодою сторони
домовились внести зміни до договору
поруки № 499-36/08 від 14 липня 2008 року, а
саме внесено зміни до п. 2.1.1. щодо
повернення кредиту у сумі 866167,88 гривень
з кінцевим терміном повернення всієї
суми кредиту до 17 вересня 2032 року, а
також в п.п. 2.1.2., 2.1.3., 2.1.4. договору
поруки стосовно сплати процентів,
можливої неустойки (пені, штрафу) та
інших витрат щодо задоволення вимог
кредитора за договором кредиту.

Інші умови договору поруки згідно п.2
додаткової угоди про внесення змін від
20.09.2012 року до договору поруки № 499-36/08
від 14 липня 2008 року залишились
незмінними і сторони підтвердили за
ними свої зобов'язання (а.с. 37-38).

У звязку з невиконанням зобовязань зі
сторони позичальника та поручителя
умов договору кредиту і договору
поруки виникла заборгованість, яка
станом на 07.10.2013 року складає 943466,76 грн.,
з них:

- заборгованість за кредитом - 858949,82
грн.;

- заборгованість за відсотками - 77713,50
грн.;

- пеня по простроченому кредиту та
відсоткам - 6803,44 грн.;

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
договором підлягаюсь задоволенню
повністю.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, що мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
між сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами ( з простроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати достроково повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, а одностороння відмова
від зобов'язання та одностороння зміна
умов зобов'язання згідно зі ст. 525 ЦК
України не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить з того, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачка ОСОБА_1, укладаючи та
підписуючи договір про надання
відновлювальної кредитної лінії №
159ф/08 від 14.07.2008 року, погодилася з
зазначеними в ньому умовами.

Відповідачка ОСОБА_2, укладаючи та
підписуючи договір поруки № 499-36/08 від
14.07.2008 року, також погодився з
зазначеними в ньому умовами і
зобов'язалася нести солідарну з
відповідачем ОСОБА_1 відповідальність
за невиконання останньою зобов'язань
(неповернення кредиту, несплати
відсотків, пені) за основним договором.

Позивач виконав належним чином свої
зобов'язання за договором, тобто надав
відповідачеві обумовлену договором
суму кредиту, відповідачі у свою чергу
умови кредитного договору належним
чином не виконували, у зв'язку з чим
виникла заборгованість.

Договором поруки передбачено, що
поручитель відповідає перед банком у
тому ж обсязі, що і боржник включаючи
сплату основного боргу, відсотків,
неустойки, штрафів тощо.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову
(субсидіарну)відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Право позивача вимагати дострокового
повернення кредиту передбачене ст. 1050
ЦК України.

Відповідачі не надали суду доказів
відсутності їх вини у порушенні
зобов'язання, а також того, що ними були
вжитті всі залежні від них заходи щодо
належного виконання зобов'язання.

Підстав, передбачених статтею 617
Цивільного кодексу України, для
звільнення відповідачів від
відповідальності за порушення
зобов'язання судом не встановлено.

Суд ретельно перевірив правільність
рахування заборгованості відповідно
до умов договору та приймає розрахунок
заборгованості позивача, як належний
по справі доказ і, таким чином,
стягненню з відповідачів у солідарному
порядку підлягає заборгованість
станом на 07.10.2013 року на загальну суму
943466,76 грн., яка складається з
наступного: заборгованість за
кредитом - 858949,82 грн.; заборгованість за
відсотками - 77713,50 грн.; пеня по
простроченому кредиту та відсоткам -
6803,44 грн.;

Відповідно до статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
стягує з відповідачів на користь
позивача сплачені та документально
підтверджені судові витрати по справі.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212, 214, 215, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (код ІПН
НОМЕР_1), ОСОБА_2 (код ІПН НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк»
заборгованість станом на 07.10.2013 року в
розмірі 943466,76 грн (девятсот сорок три
тисячі чотириста шістдесят шість
гривень сімдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» судові
витрати в розмірі 1720,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (код ІПН НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» судові
витрати в розмірі 1720,50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Сімферопольський районний
суд Автономної Республіки Крим шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
П.Є.
Паніна