Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/20/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Український В.В.
УХВАЛА

Іменем України

13.02.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Суровицької Л.В.,

Чельник О.І.,

при секретареві - Ткаченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Цибулівської сільської ради
Знам»янського району, Знам»янського
районного комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації» про
поновлення права власності на житловий
будинок, скасування державної
реєстрації права власності на житловий
будинок за ОСОБА_8 за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення
Знам»янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 21 травня
2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_5 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_8,
Цибулівської сільської ради,
Знам»янського РКП «БТІ» про поновлення
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, скасування державної
реєстрації права власності на цей
будинок за ОСОБА_8

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 26.12.1997 року він купив
у ОСОБА_10 житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований по АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу посвідчено у
нотаріальному порядку.

3.08.1999 року він уклав шлюб з
ОСОБА_8 і з листопада 1999 року вони
проживали разом у належному йому
будинку до 10.02.2009 року.

26.11.2012 року шлюб було розірвано у
судовому порядку.

У грудні 2012 року він звернувся до
Знам»янського районного комунального
підприємства «БТІ» з метою реєстрації
належного йому житлового будинку у
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно, але йому було відмовлено у цьому
з посиланням на те, що по АДРЕСА_1
зареєстрований інший будинок. Згодом
він з»ясував, що ще у жовтні 1999 року БТІ
на підставі рішення та довідки
Цибулівської сільської ради про те, що
ОСОБА_8 нібито втратила документи на
спірний будинок, у якому вона проживає
одна, виготовило на її ім»я новий
технічний паспорт, але на іншу адресу:
АДРЕСА_1, та видало їй свідоцтво про
право власності.

Цибулівська сільська рада
скасувала своє рішення від 12.10.2009 року
№49 «Про видачу повторного свідоцтва
замість втраченого на житловий будинок
на ім.»я ОСОБА_8» та видала йому довідку
про зміну нумерації будинків по
АДРЕСА_1, згідно із якою належний йому
житловий будинок має інший номер
АДРЕСА_1.

Реєстраційна служба відмовляє
йому у внесенні змін до Державного
реєстру майнових прав на нерухоме
майно та у поновленні його права
власності.

Рішенням Знам»янського
міськрайонного суду від 21 травня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати рішення

через порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права. Вказує на те, що не зважаючи на
те, що він є власником спірного
житлового будинку, він позбавлений
можливості розпорядитися своєю
власністю через те, що право власності
на нього у Єдиному Державному реєстрі
прав власності на нерухоме майно
залишається зареєстрованим за ОСОБА_8,
не зважаючи на обставини, якими він
обґрунтовував позовні вимоги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8
померла.

Ухвалою апеляційного суду від
21.01.2014 року до участі у справі в якості
правонаступників відповідача ОСОБА_8
залучені ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вирішила, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позову про визнання права власності,
суд першої інстанції встановив, що на
підставі договору купівлі-продажу від
26.12.1997 року, зареєстрованому у
встановленому на той час порядку 2.03.1998
року у Знам»янському РКП «Бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_5 є
власником житлового будинку з
господарськими будівлями, який
знаходиться по АДРЕСА_1, нині АДРЕСА_1.
Рішення Цибулівської сільської ради,
на підставі яких ОСОБА_8 було видано
свідоцтво про право власності на цей
будинок, скасовані самою сільською
радою, і ці рішення не оскаржені
відповідачем.

За таких обставин, суд дійшов
правильного висновку про те, що право
власності позивача на спірний будинок
було поновлено у позасудовому порядку
до звернення його до суду із цим
позовом, а тому відсутні підстави
вважати його порушеним, невизнаним або
оспорюваним.

Разом з тим, заслуговували на
увагу доводи апеляційної скарги щодо
невирішення судом першої інстанції
питання про скасування реєстрації
права власності на спірний житловий
будинок за ОСОБА_8 Проте, оскільки
судом першої інстанції до участі у
справі не було залучене Головне
управління юстиції у Кіровоградській
області, структурним підрозділом якого
є реєстраційна служба Знам»янського
міськрайонного управління юстиції, як
органу державної реєстрації прав на
нерухоме майно, апеляційний суд не мав
можливості виправити (змінити) рішення
суду у цій частині. З іншої сторони,
позивач не надав доказів того, що
реєстраційна служба відмовила йому у
державній реєстрації права власності
на належний йому будинок.

У судовому засіданні 13.02.2014 року
представник позивача ОСОБА_11 надала
копію витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, з якого
видно, що право власності на житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_5 ще 6.09.2013 року
(а.с.117).

За таких обставин, враховуючи, що
відповідно до ч.3ст.309 ЦПК України,
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, тільки якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи, колегія суддів
вважає, що підстави для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції
відсутні.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилити, а рішення Знам»янського
міськрайонного суду від 21 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення і може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі 20 днів з
дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: