Справа № 741/661/13-ц Провадження №
22-ц/795/1006/2014 Головуючий у I інстанції
-Головко В. М. Доповідач - Онищенко О.
І.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко
О.І.,суддів:Бечка Є.М., Шевченка В.М.,при
секретарі:Руденко О.М.,за
участю:позивача ОСОБА_5, представника
відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Носівського районного суду
Чернігівської області від 27 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_7 про поділ земельної ділянки в
натурі, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить
оскаржуване рішення скасувати та
закрити провадження у справі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Оскаржуваним рішенням Носівського
районного суду Чернігівської області
від 27 березня 2014 року позовні вимоги
задоволено. Визнано право власності по
1/2 частині земельної ділянки в АДРЕСА_1,
яка зареєстрована за ОСОБА_7,
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЧН
№ 041291 за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Виділено
ОСОБА_5 в рахунок 1/2 частини земельної
ділянки із зареєстрованої земельної
ділянки за ОСОБА_7 відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЧН № 041291
частину земельної ділянки площею 0,1210
га, вартістю 6 597 грн. 64 коп., як вказано в
варіанті розподілу № 1 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи Чернігівської регіональної
торгово-промислової палати за № С-347
від 20.01.2014 року і позначено літерами А,
Б, М, І, З, Ж, В, Г, Д, Е та А. Виділено
ОСОБА_7 в рахунок 1/2 частини земельної
ділянки із зареєстрованої земельної
ділянки за ним відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЧН № 041291
частину земельної ділянки площею 0,1210
га, вартістю 6 594 грн. 50 коп., як вказано в
варіанті розподілу № 1 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи Чернігівської регіональної
торгово-промислової палати за № С-347
від 20.01.2014 року і позначено літерами А,
Б, В, Г, Д, Е та А. Частину земельної
ділянки із зареєстрованої земельної
ділянки за ОСОБА_7 відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЧН № 041291 площею
0,0204 га вартістю 1 112 грн. 33 коп., як
вказано в варіанті розподілу № 1
висновку судової будівельно-технічної
експертизи Чернігівської регіональної
промислово-торгової палати за № С-347
від 20.01.2014 року і позначено літерами Б,
В, Ж, З, І, М та Б залишити в загальному
користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Стягнуто
з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 судові
витрати, а саме 229 грн. 40 коп. в рахунок
компенсації сплати судового збору та 2
304 грн. в рахунок сплати за проведення
судової будівельно-технічної
експертизи, а всього 2 533 грн. 40 коп.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що апелянт не погоджується з
варіантами розподілу частин земельної
ділянки та визнання за сторонами права
власності по 1/2 частині земельної
ділянки в АДРЕСА_1 , яка зареєстрована
за ним..

На думку апелянта, визначаючи варіанти
користування земельною ділянкою суд
першої інстанції порушив майнові права
сторін, оскільки згідно висновку №С-347
судової будівельно-технічної
експертизи від 20 січня 2014 року за
першим варіантом поділу земельної
ділянки ОСОБА_5 отримує більш зручне
користування земельною ділянкою.

Апелянт зазначає, що судом першої
інстанції та експертом не враховано те,
що не вся територія позначена літерами
А, Б, В, Г, Д, Е та А знаходиться під
ріллею, оскільки частину території
займає садок, частину території
займають під'їзні шляхи до будинку,
під'їзні шляхи до гаража, який
знаходиться під будинком.

Також, апелянт зазначає, що він
використав своє право на приватизацію
земельної ділянки та отримав Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЧН № 041291, при цьому
ОСОБА_5 таким правом не скористалася, а
отримала право власності на 1/2 частину
земельної ділянки на підставі рішення
суду.

Крім того, апелянт зазначає, що йому не
зрозуміло чим керувався суд першої
інстанції покладаючи всі витрати
позивачки на нього, оскільки за ОСОБА_5
визнано право власності на 1/2 частину
земельної ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 11
серпня 1988 року до початку липня 2008 року.

Відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку площею
0,2624 га, що розташована по АДРЕСА_1
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею за № 319
від 14.06.2014 року, власником зазначеної
земельної ділянки є відповідач.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 25
серпня 2009 року за ОСОБА_5 визнано право
спільної сумісної власності подружжя,
майно, що було набуто за час шлюбу з
ОСОБА_7, а саме на земельну ділянку
площею 0,2624 га, що розташована по
АДРЕСА_1 Рішення суду набрало законної
сили.

Позивачка ОСОБА_5 намагалась в порядку
виконання рішення суду, скористатись
правом власності на ? частину земельної
ділянки, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, шляхом
отримання Державного акту на право
приватної власності на землю.

В задоволенні позовних вимог щодо
оскарження дій відділу Держкомзему у
Носівському районі Чернігівської
області, щодо виключення з реєстру
запису про реєстрацію акту в книзі
записів Державних актів на право
приватної власності на землю та видачі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
обставини встановлені судовим
рішенням не підлягають доказуванню, а
отже земельна ділянка придбана
сторонами під час шлюбу є спільним
сумісним майном подружжя та вірно
провів її розподіл між сторонами.

З даним висновком суду першої
інстанції погоджується і апеляційний
суд, так як місцевим судом обставини
справи з'ясовані в обсязі, необхідному
для правильного вирішення спору,
відповідно до встановлених обставин,
правильно визначено суть і характер
правовідносин сторін та норми
матеріального права, що їх регулюють.

Частина 1 ст. 69 СК України передбачає, що
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором..

Суд вірно виходив з того, що зазначена
земельна ділянка підлягає поділу між
сторонами в рівних частинах, а тому
взяв за основу 1 варіант розподілу,
запропонований судовими експертами у
висновку судової експертизи № С-347 від
20 січня 2014 року та врахував, що саме цей
варіант буде найбільш сприятливим для
сторін.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги стосовно
приватизації земельної ділянки
відповідачем, оскільки рішенням
Ніжинського районного суду
Чернігівської області від 25 серпня 2009
року, яке набрало законної сили,
вказана земельна ділянка визнана
спільною сумісною власністю подружжя,
а виходячи з положень ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги, щодо
незгоди з розподілом судових витрат не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем при подачі позовної заяви до
суду сплачено судовий збір у сумі 229
грн. 40 коп., що підтверджується
квитанціями (а.с.54, 55) та 2 304 грн. за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи, що
підтверджується квитанцією (а.с.147),
виходячи з того, що позов задоволено
повністю судом першої інстанції
правильно проведено розподіл судових
витрат.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга не
містить правових підстав для
скасування оскаржуваного рішення суду,
тому підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін, як таке, що ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Носівського районного суду
Чернігівської області від 27 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: