У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в
особі представника за довіреністю
ОСОБА_3 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 18 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання дій
незаконними та такими, що суперечать
чинному законодавству України і
зобов'язання відшкодувати шкоду,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
18 грудня 2013 року апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилено,
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій і передати справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі
представника за довіреністю ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 18 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання дій незаконними та такими, що
суперечать чинному законодавству
України і зобов'язання відшкодувати
шкоду, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур