АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

23 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О., Кулікової С.В.

при секретарі
Калініній Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 18 лютого 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
Головне управління юстиції у м. Києві
про визнання права власності на майно
в порядку спадкування за законом та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору Головне
управління юстиції у м. Києві про зміну
черговості одержання права на
спадкування та визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 18.02.2014 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору Головне управління
юстиції у м. Києві про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за законом задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 право
власності на 4/9 частини АДРЕСА_1.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 2568 грн. 21 коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору Головне управління
юстиції у м. Києві про зміну черговості
одержання права на спадкування та
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом
відмовлено.

ОСОБА_1 вважаючи, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального права, при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, а висновки суду не
відповідають обставинам справи, подала
апеляційну скаргу на нього у якій
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
її зустрічного позову.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що суд безпідставно
відмовив у задоволенні зустрічних
позовних вимог про зміну черговості
одержання права на спадкування та
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом, не
прийнявши до уваги ті обставини, що
вона фактично проживала із
спадкодавцем, який знаходився у
безпорадному стані і потребував
сторонньої допомоги, піклувалась про
нього, купувала йому продукти
харчування, особисті речі, ліки та
сплачувала квартирну плату та плату
комунальні послуги. Суд не дав належної
оцінки поясненням ОСОБА_2, який
підтвердив, що не надавав допомоги
спадкодавцю ОСОБА_3 протягом останніх
років так, як перебував у скрутному
фінансовому становищі.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції ОСОБА_4 та її представник
апеляційну скаргу підтримали, просили
її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник просили
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Представник третьої особи Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, в зв'язку з чим колегія суддів
прийшла до висновку про можливість
слухання справи у їх відсутність за
правилами ст. 305 ч.2 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_3 (т.2 а.с. 6), після його
смерті відкрилася спадщина на 4/9
частини квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 42, 148).
На випадок смерті ОСОБА_3 заповіту не
склав.

За положеннями ч.ч.1, 3 ст. 1266 ЦК України
судом правильно встановлено, що ОСОБА_2
за правом представлення після
померлого батька, який був рідним
братом спадкодавця ОСОБА_3 і який помер
до відкриття спадщини є спадкоємцем
другої черги.

Разом з тим, ОСОБА_5, який є батьком
ОСОБА_1 і подав до нотаріальної контори
заяву про відмову від прийняття
спадщини на користь своєї доньки, як
рідний дядько померлого ОСОБА_3
відноситься до спадкоємців третьої
черги.

Встановивши, що інших спадкоємців за
законом після смерті ОСОБА_3 не
виявлено, а ОСОБА_2 звернувся до
П′?ятнадцятої київської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини у строк,
встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України, однак
постановою нотаріуса йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки
не надані правовстановлюючі документи
щодо належності спадкового майна
спадкодавцеві, відповідно до положень
ст. 392 ЦК України судом правомірно
задоволені позовні вимоги позивача за
основним позовом про визнання за ним у
порядку спадкування за законом права
власності на 4/9 частини квартири
АДРЕСА_1.

При цьому судом обґрунтовано взяті до
уваги пояснення позивача з приводу
того, що правовстановлюючі документи
на квартиру знаходяться у ОСОБА_1, яка
надати їх не бажає.

Погоджується колегія суддів і з
висновками суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про
зміну черговості одержання права на
спадкування та визнання права
власності на майно в порядку
спадкування.

Судом зроблені правильні висновки, що
передбачені ч.2 ст. 1259 ЦК України
підстави для зміни черговості
одержання права на спадкування
спадкоємцем наступної черги ОСОБА_1
відсутні. Останньою належних доказів
на підтвердження перебування
спадкодавця ОСОБА_3 у безпорадному
стані, під час якого він був
неспроможний самостійно забезпечувати
свої потреби, що викликаний похилим
віком, тяжкою хворобою або каліцтвом
судам не надано.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і містять посилання на
обставини, які з достатньою повнотою
досліджені і оцінені судом першої
інстанції. Вони не впливають на
законність рішення, яке постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини, в межах
заявлених позовних вимог, а тому
колегія суддів апеляційного суду не
знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 18 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухваланабирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий суддя:

Судді:

Справа № 756/13781/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4802/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Андрейчук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.