Справа №:109/4067/2013-цГоловуючий суду
першої інстанції:Мязгов Л.О.№
провадження:22-ц/190/222/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Ісаєв Г. А.
________________________________________________________________________
______________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Ісаєва Г.А.
суддів:Белинчук Т.Г. Підлісної І.А. при
секретарі:Урденко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
стягнення витрат на проведення
ремонтно-будівельних робіт, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення
Красногвардійського районного суду АР
Крим від 17 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду з зазначеним
позовом, мотивуючи його тим, що сторони
по справі у період з 08.12.1990р. по 15.09.2010р.
перебували у зареєстрованому шлюбі, та
за цей час ними за спільні кошті
зроблено капітальний ремонт житлового
будинку по АДРЕСА_1. На підставі
викладеного просила суд стягнути з
відповідача 91 000 грн., 1/2 частину витрат
пов'язаних з проведенням
ремонтно-будівельних робіт в житловому
будинку АДРЕСА_1, стягнути судові
витрати.

Рішенням Красногвардійського
районного суду АР Крим від 17 жовтня 2013
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
витрати на проведення
ремонтно-будівельних робіт у розмірі 91
000 грн., а також витрати по сплаті
судового збору в розмірі 910 грн., а
всього 91 910 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8
звернулася до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши сторони та їх
представників, розглянувши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивачка у період шлюбу
приймала участь у ремонті будинку, що
належить на праві власності
відповідачу, то вона, у відповідності
до положень ч. 3 ст. 368 ЦК України, має
право на 1/2 частку вартості понесених
на ремонт домоволодіння витрат.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може, оскільки вони не відповідають
вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 62 СК України
якщо майно дружини, чоловіка за час
шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у зареєстровану
шлюбі з 1990 року по 15.09.2010 року та
проживали в житловому будинку по
АДРЕСА_1, який є особистою власністю
ОСОБА_7

Рішенням Красногвардійського
районного суду АР Крим від 26 липня 2013
року, яке набрало законної сили, у
задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7
про визнання права спільної сумісної
власності подружжя на домоволодіння
АДРЕСА_1 відмовлено (справа № 109/691/2013).

Зазначеним судовим рішенням
встановлено, що виконані будівельні
роботи в спірному житловому будинку є
поліпшенням умов проживання (а.с. 118
архівної справи).

Згідно роз'ясненням, які викладені у п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» інші особи, які приймали
участь у будівництві жилого будинку
(його купівлі) не на підставі угоди про
створення спільної власності, яка
відповідає законодавству, вправі
вимагати не визнання права власності
на будинок, а відшкодування своїх
затрат на будівництво (купівлю
будинку), якщо допомогу забудовнику
(покупцю) вони надавали не безоплатно.

Таке ж право за цих умов належить
членам сім'ї власника жилого будинку,
якщо вони приймали участь лише у
будівництві підсобних будівель
(літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних
приміщень або коли їх затрати на ремонт
жилого будинку перевищували
покладений на них ст. 156 ЖК України
обов'язок.

Згідно положень ч. 3 ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника будинку
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
і при домової території та проведенню
ремонту.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог.

З наданих позивачкою доказів не
вбачається, що витрати на поліпшення
житлових умов в житловому будинку, який
належить відповідачу, та були
проведені під час шлюбу, проводились не
безоплатно і не надано доказів того, що
проведені ремонті роботи перевищували
витрати в розумінні ст. 156 ЖК України.

Що стосується позовних вимог, щодо
стягнення половини вартості
самовільно побудованого гаражу,
паркану та навісу, то ці позовні вимоги
вже розглянути судом. Рішенням
Красногвардійського районного суду АР
Крим від 26 липня 2013 року, яке набрало
законної сили, у задоволенні позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права
спільної сумісної власності подружжя
на домоволодіння АДРЕСА_1, у тому числі
поділ гаражу, паркану та навісу
відмовлено.

За таких обставин, рішення суду не
відповідає вимогам ст. 309 ЦПК України, а
тому підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в позові.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного
суду АР Крим від 17 жовтня 2013 року
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в позові.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді

Ісаєв Г.А.
Белинчук Т.Г.
Підлісна І.А.