АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Перепелюк Л.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням та позбавлення
права користування житловим
приміщенням, третя особа відділ
державної міграційної служби в
Першотравневому районі міста Чернівці
управління Державної міграційної
служби у Чернівецькій області, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє за
довіреністю ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1,
на рішення Першотравневого районного
суду міста Чернівці від 11 грудня 2013
року,

встановила:

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом.

Просив:

- визнати ОСОБА_1 такою, що втратила
користування житловим приміщення, а
саме квартирою АДРЕСА_1;

- позбавити відповідачку право
користування вищевказаним житловим
приміщенням.

Посилався на те, що він є власником
квартири АДРЕСА_1. Крім нього за
вказаною адресою зареєстрована також
його дочка ОСОБА_1, однак фактично вона
в ній ніколи не проживала.

Відповідачка постійно проживає в
АДРЕСА_2.

Рішенням Першотравневого районного
суду міста Чернівці від 11 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою АДРЕСА_1.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє за
довіреністю в інтересах ОСОБА_1,
просить рішення суду першої інстанції
в частині задоволення позову скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у розгляді справи,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої
інстанції, в частині, що оскаржується
виходив з того, що відповідачка не
проживає в спірній квартирі без
поважних причин більше року, а тому
втратила право користування вказаним
житловим приміщенням.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними.

Так, згідно частин 4,5 статті 9 ЖК України
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом,
за винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Відповідно до статті 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно частини 2 статті 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у
разі відсутності члена сім'ї без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим, а за змістом
має містити встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. При
встановленні фактів суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи
рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи і це
правильно встановлено судом першої
інстанції квартира АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_3 на право приватної власності, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 29 березня 2006
року та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майна від 17 січня
2007 року №13245841 (а.с.6)

З довідки КРЕП №11 від 19 вересня 2013 року
№2896 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.9).

З актів, складеними працівникам ЖРЕП
№11 від 12 грудня 2006 року та 23 вересня 2013
року вбачається, що ОСОБА_1 не проживає
за адресою АДРЕСА_1 з 2001 року (а.с.10,11).

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про те, що
відповідачка не проживає в спірній
квартирі без поважних причин більше
року, а тому втратила право
користування вказаним житловим
приміщенням.

Враховуючи зазначені вище обставини
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому його слід
залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема, з доводів апеляційної скарги
вбачається, що ОСОБА_1 не проживає в
АДРЕСА_1 з поважних причин, оскільки
позивач перешкоджає їй користуватись
вказаним нерухомим майном.

Однак, ОСОБА_1 не надала суду належних
та допустимих доказів, які би
підтверджували ту обставину, що вона з
поважних причин не проживала в спірній
квартирі більше року.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за
довіреністю в інтересах ОСОБА_1,
відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду міста Чернівці від 11 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: