Справа № 363/2298/13-ц Головуючий у І
інстанції Чірков Г.Є.Провадження №
22-ц/780/1666/14 Доповідач у 2 інстанції
Воробйова Н.С.Категорія 36
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Верланова С.М.,

при секретарі Франюк Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 особисто та в особі
представника неповнолітнього ОСОБА_5,
третя особа: Орган опіки та піклування
Вишгородської міської ради Київської
області про встановлення додаткового
строку для прийняття спадщини,-

встановила :

Позивачка у червні 2013 року
звернулася до суду з позовом, в якому
просила встановити їй додатковий строк
для прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 її доньки ОСОБА_6

Посилалася на те, що після
смерті доньки відкрилася спадщина на
належне їй майно, а саме земельну
ділянку, площею 0,2014 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
що розташована в АДРЕСА_2, житловий
будинок за цією ж адресою та інше
нерухоме майно.

Зазначала, що в останні роки життя
її донька хворіла на рак носоглотки, у
зв»язку з чим вона в період з травня 2004
року по липень 2006 року доглядала її та
проживала разом з нею в АДРЕСА_1.

Крім неї, спадкоємцями померлої є
чоловік останньої та онуки :
неповнолітній син ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказувала, що після смерті доньки
її самопочуття погіршилося, вона
повернулася на місце свого проживання
до Могильов-Подільського району. Через
стан здоров»я, складне матеріальне
становище та юридичну необізнаність
вона, у визначений законом строк з
заявою про прийняття спадщини не
зверталася. Коли ж вона на початку 2012
року звернулася до Вишгородської
нотаріальної контори то отримала
постанову державного нотаріуса від
13.12.2012 року про відмову у вчиненні
нотаріальних дій.

Оскільки строк для прийняття спадщини
після смерті доньки вона пропустила з
поважних причин, тому просила
визначити їй додатковий строк для
подачі заяви про прийняття спадщини за
законом після смерті ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 до Вишгородської районної
державної нотконтори терміном на три
місяці.

Рішенням Вишгородського районного
суду від 25.12.2013 року позов задоволено.
Встановлено позивачці додатковий
строк у три місяці, з часу набрання
рішенням суду законної сили, для
подання до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 її доньки ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
скасувати рішення суду з підстав
невідповідності нормам матеріального
і процесуального права та ухвалити
нове рішення , яким у задоволенні
позову відмовити.

На обгрунтування апеляційної скарги
вказував, що позивачка за спільною
домовленістю після смерті його дружини
погодилася, що не буде оформляти
спадщину, за рахунок чого збільшиться
частка в спадковому майні дітей
померлої -онуків позивачки.

Крім того, позивачка безпідставно
посилається на те, що вона юридично
необізнана, оскільки неодноразово
раніше зверталася до нотаріуса з
відповідними питаннями щодо
оформлення спадкових справ та
посвідчення договорів.

Будь-які докази того, що підставою не
звернення до нотаріальної контори був
важкий матеріальний стан позивачка не
надала, як і не надала належних та
допустимих доказів, що через стан свого
здоров»я, вона була позбавлена
можливості звернутися до нотаріальної
контори з відповідною заявою про
прийняття спадщини. Зазначав також, що
позивачці було відомо, що інші
спадкоємці, у т.ч. і ОСОБА_4 (онука
позивачки) звернулися до нотаріуса та
отримали свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
дружини та матері, проте, лише у грудня
2012 року позивачка через свого
представника по довіреності, а саме
ОСОБА_4, подала до нотаріуса заяву про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину по закону.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст. 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Заява
про прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини ч.1 ст. 1270 ЦК
України встановлено строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно вимог ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

За письмовою згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, який пропустив строк для
прийняття спадщини, може подати заяву
про прийняття спадщини нотаріусу за
місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Згідно ст..60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крі випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч.3,ч..4 ст.60 ЦПК
України доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

По справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 у м.
Вишгороді відкрилася спадщина на майно
останньої.

На час смерті згідно вимог ч.
3 ст. 1268 ЦК України спадщину прийняли її
чоловік ОСОБА_2, малолітній син ОСОБА_5
та рідна донька від першого шлюбу
померлої ОСОБА_4

22.02.2011 року вказані
спадкоємці подали до Вишгородської
державної нотаріальної контори
спільну заяву про видачу свідоцтва про
право на спадщину на відповідне
спадкове майно, що підтверджується
матеріалами спадкової справи №114/2011 до
майна померлої ОСОБА_6 ( а.с.49-77).

1.04.2011 року спадкоємці
отримали відповідні свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_6, (а.с.65-70).

ОСОБА_3- є матір»ю померлої ОСОБА_6

Як видно з матеріалів справи
ОСОБА_3 звернулася 13.12.2012 року до
Вишгородської нотаріальної контори з
заявою про видачу їй свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті її дочки ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно постанови державного
нотаріуса Кравченко О.В. від 13.12.12 року
позиваці відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті її доньки ОСОБА_6, в зв'язку з
пропущенням строку для прийняття
спадщини та відсутністю згоди на
прийняття нею спадщини, від усіх
спадкоємців, які спадщину вже прийняли
(а.с.34).

Задовольняючи позовну заяву
ОСОБА_3 про встановлення їй додаткового
строку для прийняття спадщини терміном
три місяці, суд виходив з похилого віку
позивачки, передчасної смерті доньки,
проживання зі спадкодавицею на день
смерті останньої, прогресуючої
хвороби, у зв»язку з якою остання була
позбавлена можливостей вільного
пересування, а також юридичної
необізнаності останньої, важкого
матеріального стану позивачки, у
зв»язку з чим дійшов висновку, що усі
вказані обставини об»активно
утруднили можливість подачі
позивачкою у визначені законом строки
заяви про прийняття спадщини після
смерті доньки, а тому позов є
обґрунтованим.

Проте з даним висновком суду у
повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до роз»ясень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
судом не можуть бути визнані поважними
такі причини пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини
як юридична необізнаність позивача
щодо строку та порядку прийняття
спадщини, похилий вік,
непрацездатність, невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Необгрунтованою є практика
місцевих судів щодо визнання
поважності причин пропуску строку
подання заяви про прийняття спадщини
фактичним користуванням і володінням
майном спадкодавця або ж проживанням
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. В останньому випадку
зазначені обставини є підставою для
звернення з позовом або заявою (в
залежності від наявності або
відсутності спору щодо спадкового
майна) про встановлення факту
постійного проживання разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а не з позовом про надання
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Помилковою є практика судів, які
визнають причини пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини
поважними із порушенням вимог ч.2 ст.59
ЦПК України, відповідно до якої
обставини, які мають бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Так, хвороба, перебування
спадкоємця в іншому регіоні України у
зв»язку з відрядженням, службовою
необхідністю мають підтверджуватися
належними доказами.

У зв»язку з викладеним, висновок
суду про поважність пропуску
позивачкою шестимісячного строку для
звернення до нотаріуса з заявою про при
прийняття спадщини, у зв»язку з її
юридичною необізнаністю, похилим
віком, скрутним матеріальним
становищем, проживанням разом із
спадкодавицею на день смерті
останньої, колегія вважає
необґрунтованим.

Посилання суду на те, що позивачка у
зв»язку з хворобою була позбавлена
можливостей вільного пересування, що
позбавило її можливості подати у
визначений законом строк заяву до
нотаріальної контори, не ґрунтується
на матеріалах справи.

Будь-які докази того, що позивачка
була позбавлена за станом здоров»я
особисто, або шляхом направлення
поштою, або через свого представника
подати відповідну заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті доньки, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, матеріали справи
не містять, докази цьому позивачка не
надала.

Наданий позивачкою лист, в розумінні
ст..57-59 ЦПК України, таким доказом не
являється. Зміст листа, датованого
09.01.2013 р., носить загальний характер :
«стан здоров»я з липня 2006 року по 2007
рік-середнього ступеню важкості», в
ньому відсутні посилання на медичні
висновки та медичну документацію, не
вказано діагноз хвороби позивачки на
той час, з яким пов»язано її стан
здоров»я, лист підписано особою без
зазначення прізвища (а.с.8).

Крім того, з пояснень сторін,
матеріалів справи видно, що позивачка
спілкувалася зі своїми онуками, у т.ч. з
ОСОБА_4, їй було відомо про те, що
відповідачі зверталися до
нотаріальної контори та отримали
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_6 Більше того, у листопаді 2013 року
ОСОБА_3 уповноважувала ОСОБА_4, за
наданою останній довіреністю від 20.11.2012
року, подати відповідну заяву та
документи до нотаріальної контори (а.с.
34). При цьому, отримавши постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 13.12.2012 року, з позовом до
відповідачів, у т.ч. і до ОСОБА_4 про
визначенні додаткового строку для
звернення до нотаріальної контори
звернулася лише 17.06.2013 року.

З огляду на викладене, колегія вважає,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

В силу ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

За таких обставин, колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а тому не може
бути залишеним без змін, підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким слід відмовити позивачці
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст..ст.307, 309 ЦПК України,
колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: