Провадження № 2/107/378/2014 р.
18 лютого 2014 року
Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі: судді
Собєщанській Н.В., при секретарі
Нікітіній О.О., представника позивача
розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Комунальне
підприємство «Жилавтосервіс-Керч» про
стягнення заборгованості за спожиту
послугу за теплопостачання,
У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
спожите послугу з теплопостачання.
Свої вимоги мотивує тим, що Керченська
філія ОП «Кримтеплокомуненерго» є
відокремленим структурним підрозділом
ОП «Кримтеплокомуненерго», діє на
підставі Положення про філію.
Відповідно до уставних документів,
основним видом господарської
діяльності філії є централізоване
забезпечення споживачів тепловою
енергією. Будучи виробником послуг по
теплопостачанню, у порядку,
встановленим Законами України «Про
теплопостачання, «Про
житлово-комунальні послуги»,
«Правилами надання послуг
централізованого опалювання,
холодного та гарячого водопостачання»,
затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005
року №630. КФ ОП «Кримтеплокомуненерго»
є виробником та постачальником
послуги, відповідачі є споживачами
теплової послуги. Діючим
законодавством не передбачено
укладання прямих договорів на
теплопостачання між виробником
теплової енергії та споживачами,
мешкаючи ми у багатоквартирному
житловому будинку. Такий договір
відповідно до положень Постанови КМУ
№630 повинен бути укладений між
споживачем та виконавцем послуги
теплопостачання. В свою чергу
виконавцем послуги теплопостачання є
організації, які безпосередньо надають
споживачі послугу-опалювання.
Виконавцем є той суб'єкт, у власності
(на балансі) якого знаходиться
внутрішньо будинкові теплові сеті,
тобто ЖЕО. Незважаючи на відсутність
прямих договірних відносин, договором
між виробником та виконавцем послуги
опалювання,відповідно до вимог
Житлового кодексу та Закону України
«Про теплопостачання» на боржника
покладено обов'язок сплачувати теплову
енергію шляхом прямих розрахунків з
позивачем. Але відповідачем оплата
проводилась не у повному розмірі в
наслідок чого за період з 01.02.2009 року по
01.06.2011 року у них утворилась
заборгованість у розмірі 3 787, 20 грн. На
зазначених підставах просили позов
задовольнити та стягнути з
відповідачів на користь підприємства
суми заборгованості по
теплопостачанню та понесені судові
Представник позивача у судовому
засіданні Дмитрієва М.С., діюча на
підставі належним чином оформленої
довіреності, позов підтримала у
повному обсязі та просила його
задовольнити на підставі обставин
викладених у позові. Додатково
пояснила, що будинок де мешкають
відповідача не обладнаний лічильником
тепла, тому оплата проводиться
Представник третьої особи будучі
належним чином повідомленим про час і
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив.
Відповідачі, будучі належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, у судове засідання не з'явились,
причини неявки суду не повідомили,
заперечень на позов не подали, з
клопотанням про відкладення розгляду
справи до суду не звертались.
При таких обставинах, приймаючи до
уваги згоду позивача, суд вважає за
можливе, керуючись вимогами ст. 224 ЦПК
України розглянути справу у заочному
порядку на підставі доказів, наявних у
справі.
Суд вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши обставини по
справі та перевіривши їх доказами,
надавши доказам правової оцінки, суд
доходить висновку, що позов підлягає
Під час вирішення спору між сторонами
суд приймає до уваги положення ст.. 60
ЦПК України, якою встановлено, що
«Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.».
Правову оцінку наявним по справі
доказам суд надає, керуючись
відповідними нормами Житлового
кодексу УРСР (далі -ЖК УРСР), Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України),
Законів України "Про
житлово-комунальні послуги" та "Про
теплопостачання", якими регулюються
правовідносини сторін .
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
На підставі ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника
та місцезнаходження майна.
Як слідує зі ст. 322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що відповідно до
статутних документів та ліцензії
позивач є виробником,
транспортувальником та відповідно до
договору № 325/69/к-087 від 04.08.2010 року
«Кримтеплокомуненерго» та КП
«Жилавтосервіс-Керч», поставщиком
послуги з теплопостачання до будинку
де мешкає відповідач. Згідно умов
договору «Споживач» уступає
«Поставщику» збір та прийом оплати від
населення за теплову енергію, оскільки
населення є фактичним споживачем
послуги з централізованого
теплопостачання.(а.с. 6-8,42-47, 55-58)
Відповідно до п.п.6.1, 6.3. цього Договору
споживач (покупець) сплачують послуги
теплопостачання позивачу по
встановленим тарифам та у порядку
передбаченому даним договором.
Договір між сторонами не укладався.
Але відсутність такого договору не є
безумовною підставою для відмови
виконавця житлово-комунальних послуг у
стягнення заборгованості за такі
послуги, зокрема теплопостачання,
оскільки згідно з ч.1 ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, які породжують ці права та
обов'язки, і такою дією є реальне
надання послугу та їх отримання
Судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно
лицевого рахунку НОМЕР_3 є основним
наймачем квартири АДРЕСА_1, у якій також
зареєстрований та вони є споживачами
теплової енергії. Як убачається з
даного лицевого рахунку квартира є
власністю відповідачів. (а.с. 25).
Проживають у даній квартирі, ці
відомості підтверджується Довідками
Адресно-довідкового підрозділу
Керченського ДМС України в АРК та
копією особистого рахунку на квартиру.
Відповідачі є споживачами теплової
послуги, яку надає позивач.
З розрахунку заборгованості за
теплопостачання вбачається, що у
відповідача за період з 01.02.2009 року по
01.06.2011 року наявна заборгованість за
спожиту теплову енергію в розмірі 3 784, 20
Даний розрахунок проведений
начальником абонентського відділу,
відповідно до посадової
інструкції.(а.с.48-50)
Представником позивача представлені
рішення виконкому Керченської міської
ради про тарифи на послуги
теплопостачання ОП "
Кримтеплокомуенерго " в місті Керч з
додатками до рішень тарифів на послуги
теплопостачання по ОП "
Кримтеплокомуенерго " та публікації у
засобах масової інформації. ( а.с. 35-41)

Ухвалою судді Керченського міського
суду АРК від 23.08.2011 р. скасовано судовий
наказ про стягнення заборгованості на
користь ОП " Кримтеплокомуенерго" та
заявникові роз'яснено право на
звернення до суду в порядку позовного
провадження. (а. с.5).

Згідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. За ст. 68 цього кодексу наймач
зобов'язаний своєчасно вносити плату
за комунальні послуги .

Чинним законодавством не передбачена
можливість звільнення споживача від
оплати комунальних послуг у зв'язку з
неналежним станом обладнання або з
виходом його з ладу. Навпаки, ч. 2 ст. 20 ЗУ
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачене право споживача на
укладення договорів на профілактику,
заміну, ремонт, тощо пошкоджених
санітарно-технічних приладів,
пристроїв, обладнання, засобів обліку.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Обов'язок споживача теплової енергії
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію
визначений статтею 19 Закону України
"Про теплопостачання".

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Ціни/тарифи на комунальні послуги
формуються і затверджуються органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їхніх
повноважень, визначених законом (ч. 2 ст.
14).

Тариф на теплову енергію для споживача
визначається як сума тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, до
відання виконавчих органів міських
рад, відноситься встановлення тарифів
на житлово-комунальні послуги в
розмірі не нижче економічно
обґрунтованих витрат на їх
виробництво; при встановленні тарифів
на послуги, які виробляються суб'єктами
природних монополій, діяльність яких
регулюється національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг та національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики,
відповідно до законодавства,
повноваження органів місцевого
самоврядування поширюються виключно
на тариф (складову тарифу), який не
підлягає встановленню цими
національними комісіями ( ч.4 ст. 20 ЗУ
«Про теплопостачання», п.п.2 п. «а» ч.1.
ст.. 28 ЗУ «Про місцеве самоврядування» ,
п.2 ч.1 ст.7 та ч.3 ст.31 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»)

Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення встановлено, що
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць.

Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк ( п. 18).

Відповідно до відповіді третьої особи
відповідачі не звертались до установи
з заявами та скаргами про аварійну
ситуацію у квартирі, з 01.02.2009 року по
теперішній час демонтаж приборів
опалення робітниками комунального
підприємства не проводилось. (а.с.59)

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо
кожна із сторін у зобов`язанні має
одночасно і права і обов`язки, вона
вважається боржником у тому, що вона
зобов`язана вчинити на користь другої
сторони, і одночасно кредитором у тому,
що вона має право вимагати від неї.

Отже з аналізу наведених правових норм
убачається , що споживач , який отримує
послугу з теплопостачання,
зобов'язаний оплачувати цю послугу.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог і
заперечень.

Враховуючи викладене, та керуючись
викладеними в Ухвалі Колегії судів
судової палати по цивільним справам
Вищого спеціалізованого суду України
по розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16.05.2012 року, ухвали від 31.10.2011
року справа №22-ц/0190/7440/11, ухвали від
14.11.2011 року по справи « 22-ц/0190/5616/11 р., суд
вважає позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості з
відповідачів по оплаті послуг з
теплопостачання в розмірі 3784,20 грн. за
період з 01 лютого 2009 року по 01 червня 2011
року, в якому нарахування місячних
платежів проводилось на загальних
підставах, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Позивачем надана
квитанція про сплату судового збору в
сумі 229 грн. 40 коп., яка підлягає
стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 10, 11, 60 , 212-215,224-226 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Комунальне
підприємство «Жилавтосервіс-Керч» про
стягнення заборгованості за спожиту
послугу за теплопостачання -
задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п.
НОМЕР_1), ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) на
користь Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» (АР Крим, м.
Сімферополь, вул. Гайдара, 3-а, р./р
70, МФО 324805, Банк ФКРУ АТ «Ощадбанк»
ОКПО 03358593) заборгованість по оплаті
послуг з теплопостачання в сумі 3 784,20
грн. (три тисячі сімсот вісімдесят
чотири гривні 20 копійок)

Стягнути з ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1),
ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) на користь
Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» (АР Крим, м.
Сімферополь, вул. Гайдара, 3-а, р./р
70, МФО 324805, Банк ФКРУ АТ «Ощадбанк»
ОКПО 03358593) сплачений при подачі судовий
збір у розмірі по 114,70 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст заочного рішення
виготовлений 19.02.2014 року.

Суддя підпис
Собєщанська Н.В.

Згідно з оригіналом.

Суддя