Єдиний унікальний номер 205/8353/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого
судді - Скрипник К.О.,

при секретарі -
Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВиВ:

Позивачка 03 жовтня 2013 року звернулася
до суду з позовом, в якому вказала, що
вона з відповідачем перебуває у
зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2002
року. Від сумісного подружнього життя
мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить розірвати шлюб, у
зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні
відносини припинені з жовтня 2013 року.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надійшла заява про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала та просила
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день і час проведення
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки не повідомив,
письмових заяв не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню по
наступних підставах.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 23 листопада 2002 року. Шлюб
зареєстрований відділом РАГС
Ленінського районного управління
юстиції м. Дніпропетровська, актовий
запис за № 1079 /а.с.4/.

Відповідно до приписів ст.113 Сімейного
Кодексу України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Встановлено, що при одруженні
позивачка змінила своє прізвище з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» і після
розірвання шлюбу бажає залишити дівоче
прізвище. Від шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.

Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім
того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини і примушення до
припинення шлюбних відносин,
примушення до їх збереження не може
мати місце, як передбачене ч.4 вказаної
статті.

Так, ухвалою від 28 листопада 2013 року
подружжю був наданий строк на
примирення три місяці, проте,
встановлено, що сторони не примирилися
та позивач наполягає на розірванні
шлюбу.

Враховуюче вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що сімя розпалася
остаточно і зберегти її неможливо,
оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння,
почуття кохання втрачено.
Фактично шлюбно-сімейні відносини та
ведення спільного домашнього
господарства припинені з жовтня 2013
року. Подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливо. Майновий
спір відсутній.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114
Сімейного кодексу України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК
України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 23 листопада 2002 року
відділом РАГС Ленінського районного
управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис за №
1079. Від шлюбу мають неповнолітню дитину
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінити
прізвище на "ОСОБА_1".

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник