Номер провадження № 22-ц/785/278/14
Головуючий у першій інстанції Асанова
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Українського державного
підприємства «Укрхімтрансаміак» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Южного міського суду Одеської
області від 05 квітня 2013 року,

встановила:

У серпні 2012 р. ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищевказаним позовом (а. с. 2 - 4), в
якому на підставі ст. ст. 149, 235, 237-1, 252
КЗпП України просив: 1) поновити його на
роботі на посаді інженера з охорони
праці та надзвичайних ситуацій І
категорії; 2) стягнути на його користь з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 01.08.12 р. по день
поновлення на роботі; 3) стягнути з
відповідача на його користь
відшкодування моральної шкоди в
розмірі - 10 000 грн..

У позові ОСОБА_4 посилався на те, що з
08.05.08 р. він працював на підприємстві на
посаді інженера з охорони праці.
Наказом № 08-К від 01.08.12 р. його було
звільнено з роботи за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених трудовим
договором та правилами внутрішнього
трудового розпорядку, згідно п. 3 ст. 40
КЗпП України.

Звільнення з роботи вважає
незаконним. Він є членом профспілкової
організації підприємства, був обраний
заступником голови первинної
профспілкової організації
підприємства. Його активна позиція із
захисту інтересів працівників
призвела до прискіпливого ставлення до
нього з боку керівництва підприємства,
напружених стосунків з адміністрацією
підприємства. Наказом від 29.05.12 р. його
було позбавлено 50% премії за начебто
невчасне і некоректне невиконання
наказу з перевірки наявності на
робочих місцях у всіх структурних
підрозділах переліків та наявності
інструкцій з охорони праці, пожежної та
техногенної безпеки. Вважає, що наказ
не було виконано з об'єктивних причин -
відсутності начальника, відпущення
працівників з роботи напередодні
святкових днів.

Наказом від 20.06.12 р. йому було
оголошено догану за неналежне
виконання посадових обов'язків -
неналежну організацію проведення
медичного огляду. До цього наказом від
28.05.12 р. на нього було покладено
обов'язки, які не входили до його
посадової інструкції, а також не
оплачувалися згідно колективного
договору. Про невідповідність
вказаного наказу він повідомляв
керівництво в заяві та доповідних
записках. В день винесення догани він
знаходився на лікарняному - з 06.06.12 р. до
22.06.12 р..

26.06.12 р. у зв'язку із погіршенням
здоров'я, за направленням
лікаря-гастроентеролога, у зв'язку із
відсутністю на підприємстві та в місті
Іллічівськ відповідної медичної
установи, медпрацівників необхідної
кваліфікації, він поїхав в Одеську
обласну клініку де пройшов рентген
шлунку. На робоче місце він прибув того
ж дня о 12 год. 15 хв.. Відразу після
прибуття на роботу він передав
відповідні медичні документи до
відділу кадрів. 13.07.12 р. з приводу його
відсутності на робочому місці 26.06.12 р.
ним було надано відповідну
пояснювальну записку.

Вважає, що систематичності порушень
трудової дисципліни з його боку не
було. Крім того, його як заступника
голови первинної профспілкової
організації звільнено за відсутності
згоди вищестоящого виборного
профспілкового органу.

Незаконним звільненням з роботи йому
завдано моральну шкоду, яка полягає у
моральних стражданнях, зміні
звичайного життєвого укладу, що
змусило його докладати додаткових
зусиль для організації його життя,
знаходження коштів для утримання своєї
сім'ї. Відшкодування моральної шкоди
він оцінює у 10 000 грн..

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив задовольнити
позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в задоволенні позову.
В наданих суду письмових запереченнях
на позов вважав останній безпідставним
та необґрунтованим.

Рішенням Іллічівського міського
суду Одеської області від 05.04.13. р. (а. с.
125 - 129) у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. В судовому засіданні
додатково просив ухвалити нове рішення
про задоволення його позову.
Посилається на те, що рішення ухвалено
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального (ст. ст. 169, 147 - 149, ч. 3 ст. 252
КЗпП України, ст. ст. 13, 17 Закону України
«Про охорону праці») та процесуального
(ст. ст. 212, 213 ЦПК України) права: -
організація проходження медичного
огляду працівниками підприємства не
входить до його посадових обов'язків; -
висновок суду про те, що 26.07.12 р. з 8 год. 15
хв. до 13 год.00 хв. він не був на робочому
місці не відповідає дійсності. Цього
дня він не залишав роботу; - в засіданні
профспілкового комітету підприємства
участі не брав. Він є заступником
голови профспілкового комітету
підприємства, а тому на його звільнення
з роботи необхідна ще згода
вищестоящого профспілкового органу
(Всеукраїнської профспілки
працівників трубопровідного
транспорту); - відсутня систематичність
порушення трудових обов'язків.

ОСОБА_4 та його представник в
судовому засіданні підтримали доводи
та вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

Українське державне підприємство
«Укрхімтрансаміак» письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надало. В судовому засіданні його
представник вважав необхідним
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін. Посилався на те, що скарга є
необґрунтованою. Пояснив, що позивач
систематично порушував свої трудові
обов'язки. Звільнення відбулося без
порушення встановленого порядку.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися у судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухвалені
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково за таких
підстав.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду захистом своїх
порушених прав. Суд, здійснюючи
правосуддя, захищає порушені права цих
осіб у спосіб, визначений законами
України. Перелік можливих способів
захисту міститься в ст. 16 ЦК України.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що звільнення
позивача є правомірним, так як до нього
застосовувалися дисциплінарні
стягнення з дотримання порядку,
передбаченого ст. ст. 147 - 149 КЗпП
України, та відбулося з дотриманням
вимог ст. 43 КЗпП України (а. с. 127 - 129).

Колегія суддів вважає, що погодитися
з такими висновками суду першої
інстанції не можна, цих висновків суд
першої інстанції дійшов при
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального (ст. 43 Конституції
України, п. 3 ч. 1 ст. 40, ст. ст. 147 - 149 КЗпП
України) та процесуального (ст. ст. 179, 213
ЦПК України) права. Суперечливими,
такими, що не відповідають діючому
законодавству та обставинам справи є
висновки суду першої інстанції про те,
що на ОСОБА_4 відповідно до його
посадової інструкції покладено
обов'язки з проведення медичних
оглядів, можна було видавати наказ про
звільнення не дочекавшись відповіді
від вищестоящого профспілкового
органу, дотримання вимог, передбачених
ст. ст. 43, 149 КЗпП України під час
звільнення позивача. Доводи апелянта в
цій частині є обґрунтованими.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Наказом № 10-П від 08.05.08 р. ОСОБА_4
прийнято на роботу до українського
державного підприємства
«Укрхімтрансаміак» на посаду інженера
з охорони праці 2 категорії. Наказом №
01-К від 04.02.10 р. його переведено на
посаду інженера з охорони праці та
надзвичайних ситуацій 1 категорії (а. с.
6 - 7 зворотна сторона).

Відповідно до діючої на підприємстві
Посадової інструкції інженера з
охорони праці та надзвичайних ситуацій
(І категорії) (а. с. 76 - 82) в обов'язки
інженера з охорони праці на
надзвичайних ситуацій (І категорії)
серед питань щодо медичного огляду
працівників підприємства
безпосередньо входить: - контролює
проходження попереднього (при
прийнятті на роботу) і періодичних
(протягом трудової діяльності)
медичних і наркологічних оглядів
працівників та проходження щорічних
обов'язкових медичних оглядів осіб
віком до 21 року (п. 2.28); - складає перелік
професій і посад, у відповідності з
якими працівники повинні проходити
обов'язкові періодичні медичні огляди
(п. 2.31).

Згідно протоколу № 1 від 29.02.12 р.
загальних зборів первинної
профспілкової організації Южненського
управління магістрального
аміакопроводу УДП «Укрхімтрансаміак»
ОСОБА_4 обрано заступником голови
профкому (а. с. 8, 34).

Наказом № 33 від 24.04.12 р. (а. с. 11, 36)
ОСОБА_4 доручено провести перевірку
наявності переліків та самих
інструкцій з охорони праці, пожежної та
техногенної безпеки на робочих місцях
у всіх структурних підрозділах
підприємства та надати відповідну
інформацію до 15 год. 00 хв. 28.04.12 р..
Вказаний наказ не було виконано ОСОБА_4
з об'єктивних причин - неналежної
роботи копіювальної техніки,
відсутності на робочих місцях
відповідних працівників (а. с. 13 - 14, 62 -
66).

29.05.12 р. наказом № 42-О (а. с. 61) за
невчасне і некоректне виконання наказу
№ 33 від 24.04.12 р. ОСОБА_4 зменшено розмір
премії за квітень 2012 р. на 50%.

Наказом № 40 від 28.05.12 р. (а. с. 16) на
ОСОБА_4 покладено обов'язок з
організації проведення медичного
огляду працівників підприємства
згідно затвердженого списку в період з
05.06. по. 08.06.12 р., розробити план-графік
проходження періодичних оглядів та
подати його на затвердження керівнику
31.05.12 р..

ОСОБА_4 не погодився з вказаним
наказом від 28.05.12 р., надав 29.05.12 р.
керівництву підприємства відповідні
заяву, доповідну та пояснювальну
записки (а. с. 17 - 19, 70 - 72).

З 07.06.12 по 23.06.12 р. ОСОБА_4 знаходився на
лікарняному у зв'язку із загостренням
хвороби шлунку (а. с. 37 - 37 зворотна
сторона)

22.06.12 р. ОСОБА_4 отримав в Іллічівській
міській лікарні направлення для
проходження рентгенологічного
обстеження шлунку (а. с. 23 зворотна
сторона).

Наказом № 07 від 25.06.12 р. 26.06.12 р. (а. с. 68)
за невиконання наказу № 40 від 28.05.12 р.,
яке виявилося у неподанні на
затвердження плану-графіка
проходження періодичного медичного
огляду працівниками та не проведенні
своєчасного медичного огляду
працівниками, ОСОБА_4 оголошено догану.
За травень 2012 р. його позбавлено премії
у розмірі 100%. На час дії
дисциплінарного стягнення (догани)
ОСОБА_4 позбавлено всіх заохочувальних
виплат.

26.06.12 р. о 8 год. 45 хв. ОСОБА_4 намагався
попасти на прийом до керівника
підприємства з метою врегулювати
питання щодо його тимчасової
відсутності на роботі у зв'язку з
необхідністю пройти рентгенологічне
обстеження шлунку. На прийом до
керівника він не попав, залишивши в
приймальні відповідну заяву (а. с. 83).
Після чого він поїхав до м. Одеси де в
Одеській обласній клініці пройшов
рентгенологічне обстеження шлунку.
Згідно висновку рентгенологічного
дослідження у ОСОБА_4 виявлено:
гастродуоденіт, ковзна грижа
стравохідного отвору. (а. с. 22 - 25).

Згідно складеного підприємством
Акту від 26.06.12 р. на робоче місце ОСОБА_4
повернувся о 13 год. 00 хв. цього ж дня (а.
с. 84). 13.07.12 р. ОСОБА_4 надав письмові
пояснення з приводу своєї відсутності
на роботі до 12 год. 15 хв. 26.06.12 р. у зв'язку
із проходженням рентгену шлунку в м.
Одесі за направленням лікаря (а. с. 21, 85).

Відповідно до протоколу № 13
засідання профспілкового комітету
ЮУМА УДП «Укрхімтрансаміак» від 18.07.12 р.
(а. с. 87 - 87 зворотна сторона), у
присутності ОСОБА_4, профспілковий
комітет розглянув подання керівництва
підприємства і надав згоду на
розірвання трудового договору з ОСОБА_4
у зв'язку з грубим порушенням
дисципліни.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи листа від 13.07.12 р. за вихідним № 69
(а. с. 86) адміністрація підприємства
звернулася до вищестоящої
профспілкової організації, якою є -
Всеукраїнська профспілка працівників
трубопровідного транспорту, з поданням
про надання згоди на звільнення ОСОБА_4
з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Згідно із наказом Южненського
управління магістрального
аміакопроводу УДП «Укрхімтрансаміак»
від 01.08.12 р. № 63 (а. с. 88) ОСОБА_4 звільнено
з займаної посади за систематичним
невиконанням працівником без поважних
причин правил внутрішнього трудового
розпорядку. Вказаний наказ видано не
дочекавшись відповіді від вищестоящої
профспілкової організації -
Всеукраїнська профспілка працівників
трубопровідного транспорту. На вимогу
апеляційного суду від Всеукраїнської
профспілки працівників
трубопровідного транспорту надійшла
копія протоколу Пленуму центрального
комітету Всеукраїнської профспілки
працівників трубопровідного
транспорту № 10 від 20.07.12 р. (а. с. 191 - 193)
про надання згоди на розірвання
трудового договору за ч. 3 ст. 40 КЗпП
України з інженером з охорони праці та
надзвичайних ситуацій 1 категорії ЮУМА
УДП «Укрхімтрансаміак» ОСОБА_4.

Колегія суддів вважає, що між
сторонами виникли напружені стосунки.
Вказане в свою чергу призвело до дуже
прискіпливого ставлення з боку
адміністрації підприємства до
виконання ОСОБА_4 своїх трудових
обов'язків. Вказане підтверджується
висловлюванням Комарова Ю.О., голови
первинного профспілкового комітету, на
засіданні профкому від 18.07.12 р. - «Дане
засідання є третім, на якому
розглядається особиста справа ОСОБА_4,
вже двічі профком погоджував дії
адміністрації відносно до ОСОБА_4
Ситуація, що склалася негативним чином
позначається на роботі всього
колективу ЮУМА, із цього приводу з
ОСОБА_4 проводили бесіди члени
профкому, взаємопорозуміння не було
знайдено» (а. с. 87 зворотна сторона). Це
також вбачається з наказу № 07 від 25.06.12
р. 26.06.12 р. (а. с. 68), за яким ОСОБА_4
оголошено догану та позбавлено не
тільки премії у розмірі 100% за травень
2012 р., а й всіх заохочувальних виплат на
майбутнє - весь час дії дисциплінарного
стягнення (догани).

Між сторонами по справі склалися
трудові правовідносини з приводу
звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36, п. 3 ч. 1 ст.
40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, може
бути розірваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку
систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного стягнення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 147
- 149, 252 КЗпП України, за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення. Дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу даного
працівника. Воно застосовується
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен врахувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок. Звільнення членів
виборного профспілкового органу
підприємства, крім випадків додержання
загального порядку, допускається за
наявності попередньої згоди виборного
органу, членами якого вони є, а також
вищого виборного органу цієї
профспілки.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться у п. 32 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 р.
"Про практику розгляду судами трудових
спорів", з подальшими змінами та
доповненнями, стягнення середнього
заробітку проводиться за весь час
вимушеного прогулу.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено,
що відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р.
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", з подальшими змінами та
доповненнями, передбачено, що під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
особі незаконними діями інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у моральних переживаннях у зв'язку із
порушенням наданих прав, порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя. Розмір
відшкодування моральної (немайнової
шкоди) суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(душевних, психічних), яких зазнав
позивач та з урахуванням інших
обставин. При цьому суд має виходити із
засад розумності, виваженості та
справедливості.

При вирішені справи, колегія суддів
керується тим, що ст. 43 Конституції
України передбачено право кожногого
громадянина на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується. Громадянам
гарантується захист від незаконного
звільнення. Загальними засадами
трудового законодавства є всемірна
охорона трудових прав працівників,
правовий захист працівників від
незаконного звільнення з роботи (ст. ст.
1, 5-1 КЗпП України).

В судовому засіданні встановлено, що
до посадових обов'язків ОСОБА_4, як
інженера з охорони праці та
надзвичайних ситуацій І категорії,
серед питань щодо медичного огляду
працівників підприємства входить: -
контроль проходження попереднього (при
прийнятті на роботу) і періодичних
(протягом трудової діяльності)
медичних і наркологічних оглядів
працівників та проходження щорічних
обов'язкових медичних оглядів осіб
віком до 21 року (п. 2.28); - складення
переліку професій і посад, у
відповідності з якими працівники
повинні проходити обов'язкові
періодичні медичні огляди (п. 2.31) (а. с. 76
- 82). Таким чином, покладення на ОСОБА_4
обов'язків з організації проведення
медичного огляду працівниками
підприємства суперечить його
посадовій інструкції.

Колегія суддів приймає також до
уваги, що адміністрація підприємства,
звільняючи ОСОБА_4 з роботи за п. 3 ч. 1 ст.
40 КЗпП України, не врахувала положення
ч. 3 ст. 149 цього Кодексу щодо ступеню
тяжкості вчиненого проступку, обставин
його вчинення і заподіяної ним шкоди.
Позивач хворіє на шлунок. Був відсутній
на роботі у зв'язку з відвідуванням
лікарняні за направленням лікаря. До
відвідування лікарні намагався
попасти до керівництва підприємства із
заявою про надання дозволу на
відвідування лікарні. Після
відвідування лікарні одразу ж
повернувся на роботу. За даними ОСОБА_4
він був відсутній на роботі з 9 год. 00 хв.
до 12 год. 15 хв.. За даними підприємства
ОСОБА_4 був відсутній на роботі з 8 год. 56
хв. до 13 год. 00 хв., що незначним чином
відрізняється від даних позивача і
незначним чином перевищує строк,
встановлений п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
У зв'язку з відсутністю ОСОБА_4 на
роботі шкоди підприємству не завдано.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України та
п. 6.2 діючих в Южненському управлінні
магістрального аміакопроводу
українського державного підприємства
«Укрхімтрансаміак» Правил
внутрішнього трудового розпорядку (а.
с. 217-225 ) за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана; звільнення.
Тому, за змістом ст. 147 КЗпП України
зменшення ОСОБА_4 премії на 50% за
наказом № 33 від 29.05.12 р. не можна вважати
притягненням останнього до
дисциплінарної відповідальності.

Наказ Южненського управління
магістрального аміакопроводу УДП
«Укрхімтрансаміак» від 01.08.12 р. № 63 про
звільнення ОСОБА_4 з роботи за п. 3 ст. 40
КЗпП України було видано, не отримавши
згоди вищестоящого профспілкового
органу. В той час як звільняти можна не
дочекавшись відповіді від виборного
органу тільки первинної профспілкової
організації (ч. 5 ст. 43 КЗпП України). Ст.
252 КЗпП України не передбачено такої
можливості у разі надання обов'язкової
згоди вищестоящого профспілкового
органу.

За вищевказаних обставин, колегія
суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_4 не відповідає обставинам
по справі. Право ОСОБА_4 щодо дотримання
законодавства під час звільнення
порушено, а тому підлягає захисту.
Порушивши вищевказані норми
матеріального та процесуального права,
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про відмову в
позові. Доводи апеляційної скарги в цій
частині є обґрунтованими. Позовні
вимоги ОСОБА_4 в частині поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Розмір середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, визначений без
відрахування податку на доходи
фізичних осіб та інших обов'язкових
платежів, становить - 119 952,26 грн. = 378
робочий день (з 01.08.12 р. по 29.01.13 р. ) х 296,17
грн. (середньоденна заробітна плата) (а.
с. 231). Під час виплати вказаної суми з
неї необхідно утримати податок на
доходи фізичних осіб та інші
обов'язкові платежі, а різницю
виплатити позивачу.

Звільнення позивача із займаної
посади завдало останньому моральну
шкоду, яка полягає у моральних
стражданнях, втраті нормальних
життєвих зв'язків, додаткових зусиллях
для організації свого життя, а тому
підлягає відшкодуванню.

Визначаючи розмір відшкодування
завданої моральної шкоди, колегія
суддів виходить з глибини моральних
страждань позивача, їх тривалості та
відсутності наслідків, кваліфікації
позивача та рівня займаної ним посади,
кола осіб, до яких було доведено
інформацію про звільнення. За таких
обставин колегія суддів вважає, що у
відшкодування моральної шкоди з
відповідача необхідно стягнути - 1 000,00
грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення ним
вищевказаних норм матеріального та
процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_4. Необхідно
поновити ОСОБА_4 на роботі в
Українському державному підприємстві
«Укрхімтрансаміак» на посаді інженера
з охорони праці та надзвичайних
ситуацій І категорії. Стягнути з
Українського державного підприємства
«Укрхімтрансаміак» на користь ОСОБА_4:
- середній заробіток за час вимушеного
прогулу, визначений без відрахування
податку на доходи фізичних осіб та
інших обов'язкових платежів, у сумі - 111
952,26 грн.; - відшкодування моральної
шкоди в сумі - 1 000,00 грн.. В решті
позовних вимог щодо відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України
необхідно стягнути з Українського
державного підприємства
«Укрхімтрансаміак» в дохід держави
судовий збір у сумі - 1 840,23 грн. = 1 119,52
грн. (перша інстанція) + 559,76 грн. (друга
інстанція).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити.

Рішення Южного міського суду
Одеської області від 05 квітня 2013 року -
скасувати.

Позов ОСОБА_4 до Українського
державного підприємства
«Укрхімтрансаміак» про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_4 на роботі в
Українському державному підприємстві
«Укрхімтрансаміак» на посаді інженера
з охорони праці та надзвичайних
ситуацій І категорії.

Стягнути з Українського державного
підприємства «Укрхімтрансаміак»
(Ідентифікаційний код юридичної особи -
31517060) на користь ОСОБА_4
(Ідентифікаційний номер платника
податків - НОМЕР_1):

- середній заробіток за час
вимушеного прогулу, визначений без
відрахування податку на доходи
фізичних осіб та інших обов'язкових
платежів, у сумі - 111 952 (сто одинадцять
тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві) грн. 26
коп..

- відшкодування моральної шкоди в
сумі - 1 000 (одна тисяча) грн.00 коп..

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Українського державного
підприємства «Укрхімтрансаміак»
(Ідентифікаційний код юридичної особи -
31517060) в дохід держави судовий збір у
сумі - 1 840 (одна тисяча вісімсот сорок)
грн. 23 коп..

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
А. І. Дрішлюк

М. В. Процик