У Х В А Л А

17 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.
суддів:Кафідової О.В.,Коротуна В.М.,
Парінової І.К.,Штелик С.П.,розглянувши
заяву ОСОБА_6 про перегляд Верховним
судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, яка діє в
інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_10,
виконавчого комітету Краснолиманської
міської ради Донецької області, треті
особи: комунальне підприємство
«Краснолиманська служба єдиного
замовника», орган опіки та піклування
Краснолиманської міської ради
Донецької області, про визнання
рішення виконкому незаконним, визнання
ордеру на житлове приміщення
недійсним, виселення осіб із житлового
приміщення, вселення особи в житлове
приміщення та за зустрічним позовом
ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_6, третя особа
- комунальне підприємство
«Краснолиманська служба єдиного
замовника», про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що на підставі рішення
виконавчого комітету Краснолиманської
міської ради Донецької області від 10
липня 1977 року було видано ордер на
квартиру АДРЕСА_1 на його сім'ю складом 5
осіб (його батьків та двох братів), які
вселилися у спірну квартиру та були в
ній зареєстровані. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його батько; після смерті батька
мати та обидва брати знялися з
реєстрації і переїхали проживати на
інше місце проживання. З 1992 року та до
цього часу він зареєстрований за
адресою спірної квартири, періодично
проживав у ній та сплачував комунальні
послуги. В січні 2012 року він не зміг
зайти в квартиру в зв'язку зі зміною
дверей та замків в ній. Як він дізнався,
на підставі рішення виконавчого
комітету Краснолиманської міської
ради від 24 квітня 2002 року
ОСОБА_11 та членам його сім'ї
(відповідачам у справі) був виданий
ордер на заняття спірної квартири.
Однак, він зареєстрований в спірній
квартирі та має право користування нею,
отже рішення виконавчого комітету
Краснолиманської міської ради від 24
квітня 2002 року є незаконним, так як
ордер відповідачам було видано на
житлове приміщення, яке не було
вільним. Крім того, просив вселити його
в спірну квартиру та виселити з неї
відповідачів по справі.

У липні 2012 року ОСОБА_7, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до
суду з зустрічним позовом про визнання
ОСОБА_6 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням.
Свої вимоги обґрунтовували тим, що з
часу отримання їх сім'єю ордеру на
спірну квартиру і до 2012 року
ОСОБА_6 в спірній квартирі не проживав,
не приходив, комунальні послуги не
сплачував, отже втратив право
користування спірною квартирою, так як
вибув на інше постійне місце
проживання.

Рішенням Краснолиманського міського
суду Донецької області від 20
листопада 2012 року в задоволенні позову
ОСОБА_6 про визнання рішення виконкому
Краснолиманської міської ради
незаконним та визнання ордеру на
житлове приміщення недійсним
відмовлено за пропуском строку
позовної давності. В задоволенні
позову ОСОБА_6 про виселення осіб із
житлового приміщення, вселення особи в
житлове приміщення відмовлено в
зв'язку з відсутністю підстав. Позовні
вимоги ОСОБА_7, яка діє в інтересах
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволено.
Визнано ОСОБА_6 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням, а саме,
квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 11 лютого 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано
незаконним рішення виконавчого
комітету Краснолиманської міської
ради від 24 квітня 2002 року в
частині надання житла ОСОБА_11 Визнано
недійсним ордер на жиле приміщення,
виданий 26 червня 2002 року виконавчим
комітетом Краснолиманської міської
ради ОСОБА_11 на сім'ю з трьох осіб на
жиле приміщення, площею 39,5 кв. м, яке
складається з трьох кімнат в
ізольованій квартирі АДРЕСА_1. Виселено
ОСОБА_7 з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 з зазначеної квартири.
Зобов'язано виконавчий комітет
Краснолиманської міської ради надати
ОСОБА_7 з її неповнолітніми дітьми
житлове приміщення, яке має
відповідати за розміром і благоустроєм
наданому за ордером. Вселено у спірну
квартиру ОСОБА_6 В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 червня 2013 року
касаційну скаргу виконавчого комітету
Краснолиманської міської ради
Донецької області відхилено, рішення
апеляційного суду Донецької області
від 11 лютого 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року задоволено касаційну скаргу
ОСОБА_11 Скасовано рішення
Краснолиманського міського суду
Донецької області від 20 листопада 2012
року, рішення апеляційного суду
Донецької області від 11 лютого 2013 року
та ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 червня 2013
року, справу передано на новий розгляд
до суду першої інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У пункті 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України» зазначено, що постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Ухвалою колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року, про
перегляд якої зазначено у заяві,
рішення судів попередніх інстанцій
скасовано, справу направлено на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Із урахуванням вищевказаного, оскільки
остаточне вирішення спору по справі не
відбулося й не застосовано норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, зазначена ухвала не може
бути предметом перегляду, а тому в
допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити.

Керуючись статями 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом прокурора
Дніпропетровського району в інтересах
ОСОБА_14 до ОСОБА_13,
Новоолександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, треті
особи: відділ Держкомзему у
Дніпропетровському районі, садівниче
товариство «Крона» с. Старі Кодаки
Дніпропетровського району, про
скасування рішення, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, за заявою ОСОБА_13 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 листопада 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді: О.В.
Кафідова В.М. Коротун І.К. Парінова С.П.
Штелик