Справа № 296/4671/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"05" лютого 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд міста
Житомира у складі:

головуючого судді - Шалоти К.В.,

за участю секретаря - Давиденко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальна громада м. Житомира в
особі Житомирської міської ради про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання права власності в
порядку спадкування, -

В С Т А Н
О В И В :

У травні 2013 року ОСОБА_1 (надалі також -
позивач) звернулась до суду з позовом, в
якому просила встановити факт її
проживання понад п'ять років однією
сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_2 на час
відкриття спадщини та визнати її
спадкоємцем четвертої черги за
законом, визнати право власності на
грошові вклади, що зберігаються в
Богунському відділенні Ощадного банку
України №75 на рахунках НОМЕР_2; НОМЕР_3;
НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6 та в ВАТ
"Державний Ощадний банк України" філія
Корольовського відділення №8093/0102 на
рахунку НОМЕР_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, після
смерті якого відкрилася спадщина, що
складається з грошових вкладів у
Богунському відділенні Ощадного банку
України №75. Зазначила, що з 16 червня 2000
року, вона здійснювала догляд за
ОСОБА_2, а з серпня 2003 року до дня його
смерті проживала з ним однією родиною в
її квартирі АДРЕСА_1, вела з ним спільне
господарство, була пов'язана спільним
побутом, вказала, що понесла усі
витрати пов'язані з похованням ОСОБА_2,
також зазначила, що інших родичів
будь-якого ступеня спорідненості у
померлого не було.

Позивач в судовому засіданні подану
заяву підтримала в повному обсязі та
надала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві, просила
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином повідомлявся про дату, час та
місце розгляду справи, через
канцелярію суду подав заяву, в якій
просив розглядати справу у його
відсутності.

Заслухавши пояснення позивача,
показання свідка, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню,
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від
07.05.2012 року (а.с. 9).

Згідно довідки КП "ВЖРЕП №11" №639 від
28.09.2013 року ОСОБА_1 проживала разом з
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року до
дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.31).

Допитаний в судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_3 засвідчив, що
позивач разом з померлим ОСОБА_2, якого
позивач сприймала як рідного діда,
постійно з 2003 року однією сім"єю
проживала за адресою: АДРЕСА_1, вела з
ним спільне господарство, була
пов'язана спільним побутом.

Таким чином, враховуючи встановлені
судом обставини справи, підтверджені
доказами, дослідженими у судовому
засіданні, суд дійшов висновку про
наявність достатніх правих підстав
вважати доведеним факт проживання
ОСОБА_1 з ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1
року однією сім'єю понад п'ять років до
часу відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання
позивача з померлим ОСОБА_2 однією
сім"єю понад п'яти років до часу
відкриття спадщини необхідно ОСОБА_1
для одержання права на спадкування
майна померлого як спадкоємця
четвертої черги за законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1264 ЦК України
у четверту чергу право на спадкування
за законом мають особи, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що встановивши факту
проживання позивача з померлим ОСОБА_2
однією сім"єю понад п'яти років до часу
відкриття спадщини, позивач набуває
право на спадкування в силу вимог
закону, а тому позовні вимоги про
визнання його спадкоємцем четвертої
черги додаткового судового
застереження не потребують.

Щодо вимог про визнання за позивачем
права власності на грошові вклади, що
зберігаються на рахунках ВАТ
"Державний Ощадний банк України"
необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

За змістом частини 5 статті 1268 ЦК
України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Як вбачається з копії спадкової справи
№49/2012, яка була заведена Приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, 24.10.2012
року, заявниця ОСОБА_1 звернулась з
відповідною заявою про прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 41). Інших
спадкоємців майна померлого ОСОБА_2 з
матеріалів спадкової справи №49/2012 не
вбачається.

За змістом статті 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

При цьому, судом встановлено та
позивачем не заперечується, що
фактично її право на спадкування майна
померлого ОСОБА_2 за законом ніким не
оспорюється та не заперечується.

Юридичним оформленням права на
спадщину є видача нотаріусом за місцем
відкриття спадщини спадкоємцю, який
прийняв спадщину, свідоцтва про право
на спадщину. Кожен спадкоємець, який
прийняв спадщину, незалежно від складу
спадщини та розміру його частки, має
право одержати свідоцтво про право на
спадщину, подавши про це відповідну
заяву.

Відповідно до роз'яснень п. 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
спадкування" від 30 травня 2008 року № 7
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Слід звернути увагу, що суд не може
приймати на себе непритаманні йому
функції та підміняти собою визначеного
законодавством - Главою 89 ЦК України та
Законом України "Про нотаріат" суб'єкта
права (нотаріуса) наділеного
повноваженнями щодо оформлення права
на спадщину шляхом видачі свідоцтва
про право на спадщину.

З огляду на викладене та враховуючи
відсутність у позивача перешкод в
оформленні права на спадщину в
нотаріальній конторі шляхом отримання
ним свідоцтва про право на спадщину за
законом, суд дійшов висновку, що вимоги
про визнання в судовому порядку за
позивачем права власності на грошові
вклади, що зберігаються на рахунках в
ВАТ "Державний Ощадний банк України"
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 16, 328, 398 ЦК України,
ст.ст.3, 60, 208, 212-215, 218, 5 ч.1 ст. 256, ст.259 ЦПК
України, постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30 травня
2008 року № 7, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до територіальна громада
м. Житомира в особі Житомирської
міської ради про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року понад п"ять років до
часу відкриття спадщини.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
К. В. Шалота