Справа № /222/1480/13-ц
Провадження № 2/222/13/2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
Володарський районний суд Донецької
області

в складі: Головуючого - судді
Подліпенця Є.О.,

при секретарі Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Володарське
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та
піклування Кальчицької сільської ради
Володарського району Донецької
області та Служба у справах дітей
Володарської районної державної
адміністрації Донецької області про
визначення порядку зустрічей з дітьми
та усунення перешкод в спілкуванні з
дітьми ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, з урахуванням уточнень
вказуючи, що перебував в
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою,
який було розірвано 18.04.2013 р. Від шлюбу
мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після
розірвання шлюбу, за рішенням суду,
діти проживають разом із матір'ю. Також
зазначає, що відповідачка ухиляється
від виконання обов'язків по наданню
можливості у спілкуванню та його
участі у вихованні дітей, перешкоджала
зустрічатися з ними, тому він звернувся
до органу опіки та піклування із заявою
про встановлення режиму побачень з
дітьми. Рішенням органу опіки та
піклування від 18.07.2013 р. було
встановлено режим зустрічей з дітьми, а
саме: один раз на місяць два вихідних
дня місяця за домовленістю батьків: в
суботу з 9-00 год. до неділі до 18-00
год. З даним рішенням він не згоден,
вважає, що воно обмежує його права та
обов'язки щодо виховання синів,
оскільки такий порядок зустрічей з
дітьми не може в повній мірі
забезпечити його участь у вихованні
дітей. Крім того, після винесення
рішення органу опіки та піклування,
відповідачка перешкоджає йому у
спілкуванні з дітьми, безпідставно та
необґрунтовано відмовляє у побаченні з
ними, відмовляється приймати будь-яку
допомогу окрім грошей, влаштовує
скандали, що негативно впливає на дітей
та травмує їх психіку. Після розлучення
відповідачка переїхала разом із синами
до с.Кирилівка Володарського району. В
цьому населеному пункті немає ані
школи, ані дитячого садку. Садок та
школа знаходяться у іншому сілі,
молодший син не відвідує дитячій садок
в зв'язку із відсутністю у ньому місць.
У сілі відсутні розважальні та
розвивальні заклади. Він, мешкаючи в
обласному місті, має можливість
забезпечити дітям батьківську увагу та
відвідування розважальних та
розвивальних закладів. Крім того,
зазначив, що змушений добиратися до
місця проживання дітей 2 години, тобто
витрачати 8 годин лише на дорогу,
замість того чим спілкуватися з дітьми.
З урахуванням неодноразових уточнень,
остаточно росив визначити порядок
зустрічей з дітьми, а саме зі старшим
сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки він
навчається брати його один раз на
місяць з 15-00 год. п'ятниці по 18-00 год.
неділі, тому як рано темніє і він до
цього часу знаходиться в школі, також
на час шкільних канікул (восени, взимку,
на весні та половину літніх канікул з
15.06 по 31.07) та на час його відпустки для
оздоровлення та виконання своїх
батьківських обов'язків, а з молодшим
сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 доки він не
досягне шкільного віку брати його на
місяць через місяць (а саме лютий,
квітень, червень, серпень, жовтень,
грудень), оскільки він не відвідує
дитячого садку, та не розвивається у
достатній мірі, а після досягнення ним
шкільного віку то брати його в
аналогічному порядку, який він просить
встановити для старшого сину, а у разі
хвороби дітей в той час коли вони
повинні бути з ним просить щоб після їх
видужання цей час перейшов до нього на
наступні вихідні дні за домовленістю,
оскільки відповідачка перешкоджає
цьому та не дає такої можливості
зустрічатися з їх спільними
неповнолітніми дітьми.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позов з урахуванням уточнень
по вищевказаним підставам, наполягав
на його задоволенні та пояснив, що до
квітня 2013 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою,
від якого мають двох синів, 2005 та 2010
років народження. До розірвання шлюбу
їх сім'я мешкала в будинку у м. Донецьку.
Після розлучення відповідачка
переїхала разом із дітьми до своїх
батьків у с.Кирилівка Володарського
району Донецької області. Старший син
ОСОБА_7 відвідує 3 клас школи у с.Зоря, а
молодший ОСОБА_4 дитячий садок не
відвідує, оскільки у садку немає місць.
Фактично діти знаходяться на вихованні
дідуся та бабусі - батьків
відповідачки, оскільки остання працює
та мешкає у м. Маріуполі, а до дітей
навідується лише на вихідних. Він є
приватним підприємцем, має вільний
графік роботи, сам собі визначає робочі
та вихідні дні, а тому має можливість
спілкуватися з дітьми у достатньому
обсязі та займатися їх вихованням,
проте відповідачка цьому перешкоджає.
На кануні його приїзду вона на його
дзвінки не відповідала, не брала
трубку, в зв'язку з чим не було смислу
їхати для побачення з дітьми. Проте,
коли він приїжджав до дітей, вона не
пускала його, влаштовувала скандали,
викликала міліцію, провокуя його на
неадекватну поведінку. Пояснив, що він
мешкає один в обласному місті, у
будинку, де створені усі умови для
дітей, оскільки вони там мешкали, має
можливість займатися вихованням та
розвитком дітей, а тому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив
встановити наступний режим зустрічей з
дітьми: з сином ОСОБА_7 один раз на
місяць в п'ятницю з 15-00 год. до 18-00 год.
неділі, а також на час осінніх, зимових,
весняних шкільних канікул, з 15 червня
по 31 липня літніх канікул за місцем
його проживання, а також на час
відпустки для оздоровлення дитини; з
сином ОСОБА_8, до досягнення ним
шкільного віку, місяць через місяць за
його місцем проживання, тобто лютий,
квітень, червень, серпень, жовтень,
грудень, а по досягненню сином
шкільного віку в порядку,
встановленому для старшого сина. Також,
просив зобов'язати відповідачку, у разі
хвороби дітей, попереджати його про це
за добу до зустрічі з ними та надавати
йому медичні документи на
підтвердження хвороби.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов визнала частково та
пояснила, що дійсно перебувала у шлюбі
з позивачем, від якого мають двох синів:
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6. Під час шлюбу з позивачем,
їх сім'я мешкала в будинку у м. Донецьку,
а після припинення шлюбних відносин
вона з дітьми переїхала проживати до
своїх батьків у с.Кирилівка, де і мешкає
на теперішній час. Вона не заперечує
проти зустрічей батька з дітьми, проте
у добровільному порядку зробити це не
можливе, оскільки позивач починає себе
неадекватно вести, висловлюватися в її
адресу нецензурною лайкою у
присутності дітей та її батьків, в разі
чого вона викликала міліцію. За
зверненням позивача, органом опіки та
піклування був встановлений режим
спілкування позивача з дітьми: з 9-00 год.
суботи до 18-00 год. неділі. Проти такого
режиму вона не заперечувала та не
перешкоджала позивачу спілкуватися з
дітьми, проте жодної суботи він не
приїхав, а приїжджав у п'ятницю.
Зазначила, що вона проживає саме у с.
Кирилівка, а в м. Маріуполі лише працює.
Старший син відвідує школу,
повертається до дому о 15-00 год.,
молодший син знаходиться з бабусею та
дідусем - її батьками, оскільки місць у
дитячому садку немає. Вона
повертається до дому з роботи у 17-00 год.
та повністю виконує свої обов'язки по
вихованню та розвитку дітей. Не
заперечувала проти побачень позивача з
дітьми одні, останні, вихідні місяця.
Заперечувала проти встановлення
режиму побачень позивача з дітьми у
такому порядку як він просить, оскільки
він настроює дітей проти.

Представник третьої особи: Органу
опіки та піклування Кальчицької
сільської ради Володарського району
Донецької області - Сагірова А.В. в
судове засідання не з'явилася. Від
Голови Кальчицької сільської ради
Рибкіної Н.А. на адресу суду надійшла
письмова заява в якій вона просила
справу розглянути без участі їх
представника. З рішенням суду буде
згодна.

Представник третьої особи: Служби у
справах дітей Володарської районної
державної адміністрації Донецької
області - Дорохольська К.Л. в судовому
засіданні 21.11.2013 року проти задоволення
позову заперечувала. Вважає, що порядок
зустрічей з дітьми запропонований
позивачем є недоцільним. Підтримала
порядок встановлений Рішенням органу
опіки та піклування від 18.07.2013 р. Також
просила при вирішенні спору
максимально врахувати інтереси
неповнолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні
пояснила, що є матір'ю позивача, мешкає
у м. Донецьку. ЇЇ онуки - ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, після розлучення сторін
мешкають з матір'ю у сілі та вона їх
тривалий час не бачила, оскільки
відповідачка перешкоджає їх
спілкуванню з батьком. Про те, що
відповідачка перешкоджає спілкуванню
її сину з його дітьми їй відомо зі слів
самого сина.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні
пояснила, що знайома з обома сторонами,
оскільки коли вони мешкали у м.
Донецьку, вона була їх сусідкою та вони
спілкувалися. Після розлучення,
дружина позивача переїхала з дітьми до
іншого населеного пункту. 27.06.2013р.
позивач поїхав до дітей та взяв її з
собою. Вони приїхали до с. Кирилівка,
позивач намагався передати дітям
подарунки, проте відповідачка
влаштувала скандал. Приводом до
скандалу послугували саме подарунки,
про дітей мови не йшлось.

Проте, у судове засідання 13.02.2014 р.
сторони та представники третіх осіб,
будучи належним чином повідомленими
про дату місце і час розгляду справи,
не з'явилися, надали суду письмові
заяви про розгляд справи у їх
відсутності.

Визнаючи наявні матеріали про права
та взаємини сторін достатніми, суд
закінчив розгляд справи у відсутності
сторін у справі, та представників
третіх осіб.

Вислухавши сторони, представника
третьої особи: Служби у справах дітей
Володарської районної державної
адміністрації Донецької області -
Дорохольську К.Л. допитавши свідків
ОСОБА_12 та ОСОБА_13, дослідивши
матеріали справи, письмові докази, суд
прийшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Так, у судовому засіданні
встановлено, що з 2002 року сторони
перебували у шлюбі.

Від шлюбу мають двох дітей-синів:
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Куйбишевського райсуду м.
Донецька від 18.04.2013 р. шлюб між
сторонами було розірвано. Також
зазначеним рішенням визначено місце
проживання дітей з матір'ю.

08.08.2013 р. Службою у справах дітей
Володарської райдержадміністрації
Донецької області було проведено
обстеження матеріально-побутових умов
сім'ї відповідачки ОСОБА_2, про що було
складено акт. Згідно з актом, було
встановлено, що у будинку АДРЕСА_2
мешкає 5 чоловік: відповідачка, її сини:
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, а також батьки
відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_14 та ОСОБА_15
ОСОБА_2 займається вихованням дітей за
допомогою своїх батьків, в родині
створені усі належні умови для
проживання, утримання та всебічного
розвитку дітей.

Відповідно до листа ЗОШ І-ІІІ
ступенів с.Зоря, Режиму роботи ЗОШ
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається у
третьому класі, школу відвідує
регулярно, без пропусків, відвідує
групу продовженого дня, яка працює до
15-00 год.

Відповідно до листа Зорянського
ясла-садка Володарського району
Донецької області № 21 від
3.09.2013 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуває
на черзі, проте в зв'язку із відсутністю
вільних місць він не зарахований до
садку та не відвідує його.

Рішенням Ради опіки та піклування
Кальчицької сільської ради № 01 від
18.07.2013 р., яке є чинним «Про розв'язання
спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо участі
у вихованні дітей», за заявою позивача
ОСОБА_1 йому було встановлено наступний
режим спілкування з дітьми, а саме: один
раз на місяць два вихідних дня місяця
за домовленістю батьків: в суботу з 9-00
год. до 18-00 год. неділі за місцем
проживання батька за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку Володарської
райдержадміністрації Донецької
області № 055 від 12.02.2014р., остання вважає
недоцільним та таким, що не відповідає
інтересам малолітніх дітей
запропонований позивачем режим
спілкування з дітьми, оскільки він
фактично встановлює місце проживання
малолітнього ОСОБА_4, штучно роз'єднує
рідних братів, створює конфліктну
ситуацію між ними, не дає можливості
створити належні умови для виховання
та розвитку дитини, привчати її до
розпорядку дня та дисципліни.
Запропоновано наступний порядок
побачення батька ОСОБА_1 з дітьми за
місцем проживання батька: один, два
рази на місяць з 15-00 год. п'ятниці до 18-00
год. неділі; два тижні під час відпустки
батька; три тижні протягом літа для
оздоровлення дітей за попередньою
домовленістю між батьками; під час
сімейних та державних свят по черзі, за
попередньою домовленістю між батьками.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України
батьки мають переважне право перед
іншими особами на особисте виховання
дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли це право обмежене
законом.

Дитина, яка розлучена з одним із
батьків чи обома батьками, має право
регулярно підтримувати особисті
стосунки й прямі контакти з обома
батьками, крім випадків, коли це
суперечить найвищим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України
передбачено обов'язок батьків, котрі
проживають окремо, брати участь у
вихованні дитини і мають право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитини, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Декларація прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, як принципове
положення визначила, що дитина повинна
зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про
права дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права
дитини визначено, що держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про
права дитини, батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Згідно із ст.158 СК України за заявою
матері, батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї.

Рішення про це, орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання.

Частиною 2 ст.19 СК України
передбачено, що рішення органу опіки та
піклування є обов'язковим до виконання,
якщо протягом десяти днів від часу його
винесення заінтересована особа не
звернулася за захистом своїх прав або
інтересів до суду.

Позивач звернувся до суду з даним
позовом у жовтні 2013 року, тобто через 3
місяці після винесення рішення органом
опіки та піклування.

Відповідно до ч.1 ст.159 СК України якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно ч. 3 ст. 10, ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

У відповідно до вимог ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем не надано жодних доказів
того, що відповідачка ухиляється від
виконання рішення органу опіки та
піклування, а відповідно чинить йому
перешкоди у спілкуванні з дітьми, тому
в задоволенні позову слід відмовити.

Крім цього, враховуючи, що позивачу в
задоволенні його позовних вимог
відмовлено у повному обсязі, суд
вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України
судові витрати по справі у виді
судового збору відшкодуванню з боку
відповідачки на його користь не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.19, 141, 150, 151, 153, 157, 159 СК України,
Декларацією прав дитини, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та
піклування Кальчицької сільської ради
Володарського району Донецької
області та Служба у справах дітей
Володарської районної державної
адміністрації Донецької області про
визначення порядку зустрічей з дітьми
та усунення перешкод в спілкуванні з
дітьми - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області м.
Маріуполя через Володарський районний
суд Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Донецької області м. Маріуполя через
Володарський районний суд Донецької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Є.О.
Подліпенець