Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/578/14 Головуючий у
1-й інстанції Кучеренко В.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 29 листопада 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні квартирою, вселення в
квартиру та виселення з квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулись до суду із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні квартирою, вселення в
квартиру та виселення з квартири.

В обґрунтування вимог зазначали, що їм
на праві особистої власності належить
по 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Відповідачка ОСОБА_2 також є власницею
1/3 частини вказаної квартири.
Відповідачка ОСОБА_2 вселилась в спірну
квартиру, а потім без їх згоди, вселила
свого сина в дану квартиру, поря док
користування якою між ними не
визначено. Відповідачі поміняли замок
від вхідної двері і не впуска ють їх у
спірну, у зв'язку з чим вони не мають
можливості користуватися належним їм
на праві особистої власності житлом.
Крім того, ОСОБА_3 без згоди усіх
власників ква ртири самостійно зробив
переобладнання вказаної квартири.

Посилаючись на вказані обставини,
просили суд зобов'язати ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не чинити їм перешкоди у кори
стуванні належною їм на праві спільної
часткової власності квартирою АДРЕСА_1,
зобов'язавши останніх надати їм ключі
від квартири та пе реобладнати
квартиру у відповідності з технічним
паспортом на квартиру, тобто встано
вити вхідні двері між коридором П-2,
площею 7,4 кв. м. та коридором 1-1, площею 5,8
кв.м., поновити вікно у кімнаті, площею
17,0 кв. м. (кухня), а також замість ванної
кім нати облаштувати коридор П-2, площею
7,4 кв.м.; вселити їх у квартиру АДРЕСА_1;
виселити ОСОБА_3 з квар тири АДРЕСА_1,
без надання іншого житла.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 29 листопада 2013 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 перешкоди у ко ристуванні
належною їм на праві спільної
часткової власності квартирою АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 ключі від квартири АДРЕСА_1, та
переобладнати квартиру у
відповідності з технічним паспортом на
квартиру, а саме: встановити вхідні
двері між коридором П-2, площею 7,4 кв. м.
та ко ридором 1-1, площею 5,8 кв.м.,
поновити вікно у кухні, площею 17,0 кв. м.,
а також за мість ванної кімнати
облаштувати коридор П-2, площею 7,4 кв.
м..Вселено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у кварти ру
АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 понесені ними
судові витрати у сумі 229,40 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3
зазначають, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається із матеріалів
справи, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2
належить кожному по 13 частці квартири
АДРЕСА_1 (а.с.16). за відомостями
Мелітопольського МВ УДМС України місце
постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зареєстровано по АДРЕСА_2 (а.с.24.25)

За поясненнями свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
у спірній квартирі проживає ОСОБА_2 , а
її син ОСОБА_3 приходить до неї в гості.
Та вони чинять перешкоди у
користуванні будинком ОСОБА_4 та
ОСОБА_5. ОСОБА_2 не надає позивачам
ключів від квартири. ОСОБА_2
переобладнала квартиру, поставили
ванну замість туалету, заклали двері у
коридорі, облаштували новий вхід
замість вікна у кімнаті, коридорі.

Згідно зі ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Отже оскільки власникам квартири
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чиняться перешкоди зі
сторони іншого співвласника ОСОБА_2 та
її сина ОСОБА_3 , зроблено
переобладнання квартири, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
такі вимоги позивачів.

Доводи апеляційної скарги проте,
що ОСОБА_2 продовжує проживати у
квартирі після смерті своєї матері,
зробила ремонт і ніхто із спадкоємців
не приходив в частині того, що інші
спадкоємці не претендували на житло
суперечить поясненням свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_12, ОСОБА_9, які підтвердили про те,
що відповідачі не пускають до квартири
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на вимоги надати
ключі від квартири ОСОБА_2 не реагує.
Вказані пояснення свідків під присягою
з посиланням на докази не спростовані
особами, що подали апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав. За
правилами ст. 358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Доводи апеляційної скарги з
посиланням на ч.3 ст. 358 ЦК України про
неможливість сумісного використання
квартири загальною площею 50,9 кв.м. ,
житловою площею 20.7 кв.м. не приймаються
колегією судів, оскільки кожному із
співвласників належить по 1/3 частці
квартири та за вимогами ч. 3 ст. 319 ЦК
України усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення своїх прав, та
не спростовують висновків суду про те,
що відповідачі чинять перешкоди
позивачем у користуванні власністю, а
отже вони мають право на усунення таких
перешкод. За правилами ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядав справу у межах
заявлених вимог, заперечень та доказів
наданих сторонами. Позовних вимог про
виділення часток, або стягнення
компенсації за свою частку у суді
першої інстанції не заявлялося. Отже,
порушення вимог ст. 358 ч.3 ЦК України
судом першої інстанції, як проте
зазначається в апеляційній скарзі не
допускалося.

Щодо зобов'язань брати участь
співвласників в утримані , збережені
майна, у сплаті обов'язкових платежів ,
то такі у разі допущення таких порушень
співвласниками, то ОСОБА_2 у разі
порушення своїх прав , відповідно до
вимог ст. 3,11 ЦПК України має право
звернутися із такими вимогами до суду,
проте ці обставини не є підставою для
відмови у позові про усунення перешкод
та вселення інших співвласників майна.

Оскільки рішення суді першої
інстанції відповідає матеріалам
справи , ухвалене у відповідності з
вимогами процесуального та
матеріального права, а тому колегія
судів не вбачає підстав для його
скасувати та відмови у задоволенні
позову, як проте вимагають відповідачі.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,313,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 29 листопада 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: