Справа № 609/1243/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р.
Шумський районний суд Тернопільської
області

в складі головуючої судді
Олійник Т.М.

за участю секретаря
Щепановської І.Б.

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Грицика А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Шумськ ,
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК « ПРИВАТБАНК» про
визнання дій незаконними по
невиконанню вимог ст. 21 Закону України
« Про захист прав споживачів» та ст. 1076
ЦК України в частині ненадання
первинного документу про вартість
реалізації автомобіля , договору
купівлі- продажу та протоколу аукціону,
визнання кредитно - заставного
договору ТЕАWАК 12493221 від 08 травня 2008
року таким , що припинив свою дію у
зв»язку з повним виконанням
зобов»язанням 29 січня 2013 року та
видачу розписки/довідки/ про одержання
в повному обсязі виконання
зобов»язання за кредитно- заставним
договором , застосування ст. 545 ЦК
України.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду
із позовом до відповідача ПАТ КБ «
Приватбанк» про визнання дій
незаконними по невиконанню вимог ст. 21
Закону України « Про захист прав
споживачів» та ст. 1076 ЦК України в
частині ненадання первинного
документу про вартість реалізації
автомобіля , договору купівлі- продажу
та протоколу аукціону, визнання
кредитно - заставного договору ТЕАWАК
12493221 від 08 травня 2008 року таким , що
припинив свою дію у зв»язку з повним
виконанням зобов»язанням 29 січня 2013
року та видачу розписки/довідки/ про
одержання в повному обсязі виконання
зобов»язання за кредитно - заставним
договором , застосування ст. 545 ЦК
України.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
позивача підтримав повністю та пояснив
, що між сторонами мав місце кредитно -
заставний договір від 08 травня 2008 року,
умови якого повністю виконанні
позивачем 29 січня 2013 року шляхом
повної сплати заборгованості , яка
визначена в рішенні Шумського
районного суду від 20 квітня 2012 року та
в рішенні апеляційного суду
Тернопільської області від 05 липня 2012
року передачею автомобіля, який був
предметом застави в сумі 57 690 грн. в
користь відповідача та сплатою
різниці, що залишилася після передачі
автомобіля в сумі 21850 грн . по
квитанції від 29 січня 2013 року, виданої
ПАТ КБ « Хрещатик». Однак, незважаючи на
те,що зобов»язання позивачем
виконанні , відповідач відмовляється
видати позивачу розписку або довідку
про повне виконання зобов»язання. Крім
того, відповідач відмовляється видати
позивачу договір купівлі- продажу або
протокол аукціону, якщо таким чином був
проданий автомобіль , чим порушує його
права, як споживача на отримання
інформації щодо продажу автомобіля та
по якій ціні . Просить позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача ГРИЦИК
А.П. в судовому засіданні позовних
вимог не визнав та пояснив, що дійсно на
підставі рішення Шумського районного
суду від 20 квітня 2012 року та рішення
апеляційного суду Тернопільської
області від 05 липня 2012 року в рахунок
погашення заборгованості по кредитно -
заставному договорі, який існує між
сторонами із 08 травня 2008 року , яка була
визначена станом на 15 листопада 2011 року
в сумі 79539 грн. 77 коп. , було звернено
стягнення на предмет застави
автомобіль марки « DAEWOO NEXIA «, який був
проданий відповідачем 05 березня 2013
року за 51000 грн. Починаючи із 16
листопада 2011 року, і по даний час
відповідачем проводиться нарахування
процентів за користування кредитом та
пені за прострочення на суму залишку.

Що стосується ненадання позивачу
договору купівлі- продажу автомобіля ,
то представник визнає, що дійсно
позивач звертався із такою вимогою до
відповідача, звернення його
розглядалися і в задоволенні їх було
відмовлено із посиланням на Закон
України « Про банки і банківську
таємницю» із врахуванням того, що
сторона, яка придбала автомобіль могла
би заперечувати проти надання позивачу
такого договору.

Представником перевірялася
інформація щодо того, чи поступили
кошти в сумі 21850 грн. на позичкові
рахунки позивача на підставі
квитанції від 29 січня 2013 року, виданої
ПАТ КБ « Хрещатик» та встановлено , що
ці кошти саме на позичкові рахунки не
зараховувались , оскільки позичкові
рахунки позивача є інші .Просить в
позові відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
докази, вважає, що позовні вимоги
підлягають до часткового задоволення
із наступних підстав.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.. 527 ЦК України
боржник зобов»язаний виконати свій
обов»язок, а кредитор- прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов»язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов»язанні має
право вимагати доказів щодо того, що
обов»язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред»явлення такої вимоги.

Згідно ст. 545 ЦК України , прийнявши
виконання зобов»язання, кредитор
повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст.. 1076 ЦК України
банк гарантує таємницю банківського
рахунка, операцій за рахунком і
відомостей про клієнта.

Відомості про операції та рахунки
можуть бути надані тільки самим
клієнтам або їхнім представникам.

Рішенням Шумського районного суду
від 20 квітня 2012 року було встановлено ,
що між сторонами 08 травня 2008 року був
укладений кредитний договір № ТЕА WАК
12493221 , відповідно до якого позивач
ОСОБА_3 отримав кредит у відповідача в
сумі 9190.94 дол. США зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 15%
та кінцевим терміном повернення
кредиту 07 травня 2013 року

В забезпечення виконання
зобов»язань за зазначеним кредитним
договором між сторонами було укладено
договір застави рухомого майна, згідно
якого позивач надав у заставу належний
йому автомобіль « DAEWOO NEXIA « , 2008 року
випуску , типу - легковий седан -В, номер
кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер
НОМЕР_2, вартістю 57690 грн.

Вказане стверджується і кредитно -
заставним договором № ТЕА WАК 12493221 від
08 травня 2008 року .

Рішенням Шумського районного суду
від 20 квітня 2012 року в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № ТЕАWАК 12493221 від 08 травня 2008
року в сумі 9967.39 дол. США , що за курсом
7.98 НБУ від 15.11.2011 року складає 79539.77 грн.
витребувано у ОСОБА_3 , передано ПАТ
КБ» Приватбанк» предмет застави
автомобіль марки DAEWOO NEXIA « , 2008 року
випуску , типу - легковий седан -В, номер
кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер
НОМЕР_2, звернено стягнення на предмет
застави вищевказаний автомобіль
шляхом продажу його ПАТ КБ «
Приватбанк» з укладенням від імені
ОСОБА_3 договору купівлі- продажу будь-
яким способом з іншою особою- покупцем ,
зі зняттям автомобіля з обліку в
органах ДАІ України, а також наданням
ПАТ КБ « Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу .

Рішенням колегії суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області від 05 липня 2012 року резолютивну
частину рішення Шумського районного
суду від 20 квітня 2012 року доповнено
вказівкою про початкову вартість
автомобіля в сумі 57690 грн.

В мотивувальній частині рішення
Шумського районного суду від 20 квітня
2012 року вказано про те, що розмір
заборгованості позивача перед
відповідачем складає 9967.40 дол. США , що
по курсу складає 79539 .77 грн., станом на
15.11.2011 року.

На виконання рішень, 07 серпня 2012
року Шумським районним судом було
видано виконавчий лист відповідачу ,
який передав його на виконання в віддлі
ДВС Шумського рай управління юстиції.

26 жовтня 2012 року відділом ДВС
Шумського рай управління юстиції на
виконання судових рішень було
вилучено у позивача автомобіль та
передано представнику відповідача
Білосевичу Сергію Анатолійовичу, який
автомобіль прийняв в технічно -
справному виді, що стверджується актом
про вилучення у боржника предметів та
передачу стягувачу , зазначених у
виконавчому документі від 26.10.2012 р. та
актом приймання автомобіля.

26 жовтня 2012 року начальником відділу
ДВС Шумського рай управління юстиції
Киричуком Я.Я. було прийнято постанову
про закінчення виконавчого
провадження щодо звернення стягнення
на предмет застави автомобіль марки «
DAEWOO NEXIA « , 2008 року випуску , типу -
легковий седан -В, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

19 квітня 2013 року позивач звернувся
до відповідача із проханням надати
йому інформацію про те, чи відповідачем
здійснена реалізація від його імені
автомобіля. Якщо реалізація здійснена,
то позивач просив надати йому належним
чином завірену копію договору купівлі-
продажу із протоколом аукціону , а
також відомості про зарахування
коштів від реалізації автомобіля.

Крім того, позивач просив надати
йому інформацію , як споживачу
фінансових послуг , чи рахує відповідач
наявність в нього непогашеного
боргового зобов»язання та в якій сумі,
надавши розрахунок такої
заборгованості.

На дане звернення, відповідач 14
травня 2013 року відмовив позивачу в
наданні інформації та документів, які
він просив із посиланням на ст.. 60
Закону України « Про банки і банківську
діяльність» та роз»яснив позивачу
право звернутися у відділенні банку за
вирішенням питань, які він поставив у
зверненні.

05 червня 2013 року позивач повторно
звертається до відповідача із
посиланням на ст.. 21 Закону України «
Про захист прав споживачів» з вимогою
надати йому інформацію щодо
зарахування коштів від реалізації
автомобіля та документів , що
стосуються продажу автомобіля.

06.06.2013 р. відповідач на звернення
позивача надав йому інформацію про те,
що у квітні 2013 року було реалізовано
предмет застави за ціною 50999.94 грн.

Відповідачем повідомлено про те, що
кошти, отримані від реалізації
предмету застави розподілені
наступним чином:

- покриття витрат на організацію
продажу автомобіля - 1181.41 грн.

Заборгованість за тілом кредиту 23384.56
грн.

Пеня за несвоєчасне виконання - 26433.97
грн.

Також відповідач вказав, що після
розподілення коштів, отриманих від
реалізації майна, заборгованість за
кредитним договором складає 61512.38 грн.

Крім того, 20 червня 2013 року
відповідач відмовив позивачу в
наданні копії договору купівлі -
продажу та копії протоколу аукціону
автомобіля із посиланням на ст.. 56
Закону України « Про банки і банківську
діяльність».

23 липня 2013 року позивач повторно
звертається до відповідача із
проханням розкриття банківської
таємниці і просить надати йому
інформацію щодо заборгованості по
договору кредиту та належним чином
засвідчені копії документів щодо
відчуження предмета застави.

26 липня 2013 року відповідач
повідомляє позивача про те, що 12 квітня
2013 року автомобіль реалізований за
ціною 6380.58 дол. США та вказано, яким
чином вони розподілені - пеня 529.33 дол.
США,

Прострочене тіло 2925.63 дол. США,

Погашення штрафів 147.81 дол. США,

Пеня 2777.81 дол. США.

Цим же повідомленням відповідач
роз»яснив позивачу право звернення в
відділення банку за отриманням
додаткової інформації щодо наявності
заборгованості по договору кредиту .

Як стверджується повідомленням №
13/9036 від 05.12.2013 року, наданим
управлінням ДАІ УМВСУ в Тернопільській
області, згідно з автоматизованим
обліком зареєстрованих транспортних
засобів УДАІ УМВСУ в Тернопільській
області АІС « Автомобіль», автомобіль
марки « DAEWOO NEXIA « , 2008 року випуску ,
типу - легковий седан -В, номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2
власник ОСОБА_3 знятий з обліку 27.12.2012
року за заявою на підставі доручення
представником ПАТ КБ « Приватбанк»
Штогуном О.М.

Згідно повідомлення № 13/76 від 09
січня 2014 року, наданого Управлінням ДАІ
УМВСУ в Тернопільській області та
реєстраційної картки на ТЗ , автомобіль
марки « DAEWOO NEXIA « , 2008 року випуску ,
типу - легковий седан -В, номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2
зареєстрований 20 березня 2013 року за ТОВ
« Автокредит Плюс», м. Дніпропетровськ
вул.. Набережна Перемоги, 32 .

Рішенням Конституційного Суду
України № 15-рп/2011 р. від 10.11.2011 року у
справі про захист прав споживачів
кредитних послуг дано тлумачення
положенням п.п.23,23 ст.1, ст..11 ЗУ « Про
захист прав споживачів» у
взаємозв»язку з положеннями ч.4 ст. 42
Конституції України , і зокрема, що їх
дія поширюється на правовідносини між
кредитодавцем та
позивальником/споживачем/ за договором
про надання споживчого кредиту, що
виникають як під час укладення, так і
виконання такого договору.

Відповідно до п. 8 ст. 21 Закону
України « Про захист прав споживачів»,
крім інших випадків порушень прав
споживачів, які можуть бути
встановлені та доведені, виходячи з
відповідних положень законодавства у
сфері захисту прав споживачів,
вважається, що для цілей застосування
цього Закону та пов'язаного з ним
законодавства про захист прав
споживачів права споживача вважаються
в будь-якому разі порушеними, якщо:
документи , які підтверджують
виконання договору, учасником якого є
споживач, своєчасно не передано
(надано) споживачу.

Статтею 22 Закону України « Про
захист прав споживачів передбачено ,
що захист прав споживачів,
передбачених законодавством,
здійснюється судом.

Незважаючи на те, що представник
позивача ОСОБА_1, під час дослідження
доказів , які поданні позивачем, а саме,
листів - звернень позивача до
відповідача та листів -відповідей
відповідача на звернення позивача,
які суд описав вище , вважав, що їх
дослідження в повному об»ємі нікому
не потрібне , суд вважає, що саме на
підставі них можна зробити висновок ,
що діями відповідача порушенні законні
права позивача на отримання інформації
щодо виконання кредитного договору,
учасником якого він є і документом,
який би підтвердив виконання договору,
хоч і частково, був договір купівлі -
продажу заставного майна.

Суд вважає, що позивач, як сторона
кредитного договору, є рівноправним
учасником договору і він має право на
те, щоб отримати відомості щодо того,
коли було реалізовано автомобіль, який
був предметом застави, по якій ціні,
куди зараховані кошти від реалізації.

Однак, як вбачається із досліджених
листів - звернень та листів - відповідей
сторін, позивач неодноразово
звертався до відповідача із проханням
надати йому договір купівлі - продажу
автомобіля, а відповідач йому в цьому
відмовляв із посиланням на статті
Закону « Про банки і банківську
діяльність».

Суд вважає, що відповідач , як сторона
кредитного договору зобов»язаний був
надати позивачу, який є іншою стороною
кредитних правовідносин , договір
купівлі- продажу предмета застави ,
оскільки саме він підтверджує
часткове виконання кредитно-
заставного договору .

Як стверджується листами -
відповідями, які в судовому засіданні
повністю визнав представник
відповідача, пояснивши, що дійсно саме
таким чином відповідач реагував на
звернення позивача , в них відповідач
не вказав навіть точної дати укладення
договору купівлі - продажу , в одних із
них він повідомляє, що автомобіль
продано в квітні за ціною 50999.94 грн., в
інших, що 12 квітня 2013 року за ціною 6380.58
дол. США, в судове засідання на
неодноразові звернення суду
представлено договір купівлі - продажу
від 05 березня 2013 року , який ніким не
засвідчений , де вказана сума продажу
51000 грн. В одних відповідях відповідач
надає інформацію про розподіл
коштів, отриманих від реалізації
заставного майна на одні потреби банку
, в інших вже зовсім другу, зокрема це
стосується інформації, яку надавав
відповідач позивачу 06.06.2013 року та 23
07.2013 р.

Дії відповідача щодо відмови
позивачу в видачі договору купівлі -
продажу заставного майна , суд вважає
незаконними , оскільки позивач, як
сторона кредитного договору не
отримав документ, який підтверджує
часткове виконання договору ,
учасником якого він є , а на його
звернення відповідач надавав йому
недостовірну інформацію щодо дати
продажу , ціни, зарахувань коштів , при
цьому позивач не мав іншої можливості
переконатися в тому , що автомобіль
дійсно проданий і, тільки отримавши
підтверджуючий документ , а саме
договір купівлі - продажу , позивач зміг
би реалізувати своє право на отримання
документа , що підтверджує виконання
договору , а тому дії відповідача щодо
відмови надати договір купівлі -
продажу автомобіля марки « DAEWOO NEXIA « ,
2008 року випуску , слід визнати
незаконними.

Що стосується решти позовних вимог ,
то суд вважає, що в їх задоволенні слід
відмовити, оскільки суд встановив, що
відповідач неодноразово на звернення
позивача повідомляв його про те, що в
нього існує кредитна заборгованість,
яка утворилася із часу останнього
нарахування заборгованості та
звернення до суду , а саме із 15
листопада 2011 року , що стверджується
повідомлення відповідача від 06.06. 2013 ,
23.07.2013 року , рішенням Шумського
районного суду від 20 квітня 2012 року, в
якому встановлено заборгованість
станом на 15.11.2012 року .

Як вбачається із повідомлення
відповідача , отриманого судом 05.03.2014
року , станом на 03 березня 2014 року за
відповідачем по кредитному договору №
ТЕА WАК 12493221 від 08 травня 2008 року
рахується заборгованість в розмірі
8235.06 дол. США .

Оскільки позивачем не оспорюється
сума заборгованості, яка визначена
відповідачем , а лише ставиться питання
про визнання кредитного договору
виконаним 29 січня 2013 року, суд вважає,
що розмір заборгованості та порядок її
нарахування не підлягає оцінці.

А , що стосується квитанції, виданої
29 січня 2013 року ПАТ КБ « Хрещатик» про
перерахунок на рахунки ПАТ КБ «
Приватбанк» 21850 грн. позивачем , то суду
не представлено доказів, що ця сума
була достатньою для того, щоб
зобов»язання вважати закінченим. При
цьому, представник позивача навіть не
пояснив суду, чому саме через інший
банк було проведено перерахунок цих
коштів і чому саме на такі рахунки.

Як пояснив в судовому засіданні
представник відповідача, рахунки ,
вказані в квитанції не є позичковими
рахунками, відкритими для позивача і на
його рахунки ці кошти не поступили та
не зараховані в рахунок погашення
боргу.

Позивач не посилається в позовній
заяві, як і не надавав доказів в
судовому засіданні представник
позивача , що рахунки, на які він
перерахував кошти через інший банк,
стосувалися договору, учасником якого
він є.

Крім того, сума в 21850 грн. не була
достатньою для повного виконання
зобов»язання, що дало би право суду
задовольнити позовні вимоги в частині
визнання кредитно - заставного
договору ТЕАWАК 12493221 від 08 травня 2008
року таким , що припинив свою дію у
зв»язку з повним виконанням
зобов»язанням 29 січня 2013 року та
видачу відповідачем позивачу
розписки/довідки/ про одержання в
повному обсязі виконання зобов»язання
за кредитно- заставним договором
відповідно до ст. 545 ЦК України,
оскільки відповідно до вимог п.15.1
кредитного-заставного договору ,
договір діє в обсязі виданих
позичальникові коштів до повного
виконання сторонами зобов»язань за
договором , а тому в задоволенні цих
позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 21, 22 Закону України « Про захист прав
споживачів», ст.ст. 526, 527,545, 1076 ЦК
України , ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш
И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК « ПРИВАТБАНК» щодо
відмови надати ОСОБА_3 договір
купівлі - продажу автомобіля марки «
DAEWOO NEXIA « , 2008 року випуску , типу -
легковий седан -В, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Тернопільської області протягом 10 днів
з дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: Т. М. Олійник