Справа № 755/4989/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Закон України "Про міжнародне приватне
право" визначає приватноправові
відносини як відносини, які
ґрунтуються на засадах юридичної
рівності, вільному волевиявленні,
майновій самостійності, суб'єктами
яких є фізичні та юридичні особи. (п. 1 ч.
1 ст. 1 Закону України "Про міжнародне
приватне право")

Відповідно до положень ст. 414
Цивільного процесуального кодексу
України підсудність судам України
цивільних справ з іноземним елементом
визначається цим Кодексом, законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Загальні правила підсудності судам
України цивільних справ з іноземним
елементом визначені у ст. 75 Закону
України «Про міжнародне приватне
право».

Підсудність судам України справ з
іноземним елементом визначається на
момент відкриття провадження по
справі, незважаючи на те, що в ході
провадження у справі підстави такої
підсудності відпали або змінились,
крім випадків, передбачених у ст. 76
цього Закону.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про
міжнародне приватне право», в якій
містяться підстави для визначення
підсудності справ судам України, суди
можуть приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом у випадках, зокрема, якщо на
території України відповідач має місце
проживання або місцезнаходження, або
рухоме майно чи нерухоме майно, на яке
можна покласти стягнення, або
знаходиться філія або представництво
юридичної особи - відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного
процесуального кодексу України позови
до фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

В той же час, частиною дев'ятої та
десятої ст. 110 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що позови до відповідача,
місце реєстрації проживання або
перебування якого невідоме,
пред'являються за місцезнаходженням
майна відповідача чи за останнім
відомим зареєстрованим його місце
проживання або перебування чи
постійного його заняття (роботи).

Позови до відповідача, який не має в
Україні місця проживання чи
перебування, можуть пред'являтись за
місцезнаходженням його майна або
останнім відомим зареєстрованим
місцем його проживання чи перебування
в Україні.

Звертаючись з позовом до суду, позивач
зазначила адресу проживання
відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1.

В той же час, підсудність справ за
участю громадян України, якщо обидві
сторони проживають за її межами,
визначається за клопотанням позивача
ухвалою судді Верховного Суду України.
У такому самому порядку визначається
підсудність справи про розірвання
шлюбу між громадянином України та
іноземцем або особою без громадянства,
які проживають за межами України
(стаття 111 ЦПК).

З огляду на викладене, відсутні
підстави для розгляду даного спору
Дніпровським районним судом міста
Києва, оскільки відповідач ОСОБА_2 не
проживає на території України, тому
позивач має право звернутись з даними
позовом до належного суду з
дотриманням вимог ст.111 Цивільного
процесуального кодексу України, що
зумовлює повернення позивачу поданого
від його імені позову для подальшого
звернення до належного суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги, тому при вирішенні питання про
повернення позовної заяви, суддя
вирішує питання про повернення
сплаченого позивачем судового збору,
який сплачено позивачем при зверненні
до суду, що документально
підтверджується оригіналами платіжних
документів.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч.3
ст.121, ст.ст.209-210 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу повернути позивачу,
для подання позову до належного суду.

Роз'яснити позивачу його право
звернутись з позовом до відповідного
місцевого загального суду з
дотриманням порядку, передбаченого
ст.111 Цивільного процесуального
кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я