Справа № 761/3056/14-ц
Провадження №2/761/2452/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті
особи: Головне управління юстиції у
місті Києві, Друга київська державна
нотаріальна контора,
Житлово-будівельний кооператив
«Електрон», про визнання таким, що
прийняв спадщину, та визнання права
власності на квартиру в порядку
Позивач звернувся до суду із позовом до
Київської міської ради, треті особи:
Головне управління юстиції у місті
Києві, Друга київська державна
нотаріальна контора,
Житлово-будівельний кооператив
«Електрон», згідно якого просив
визнати його таким, що прийняв спадщину
після смерті своєї матері та визнати за
ним право власності на квартиру
АДРЕСА_1 (надалі - квартира).
Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його
мати ОСОБА_2. При цьому, після її смерті
відкрилась спадщина на дану квартиру,
яка належала його матері і в якій
позивач зареєстрований та проживає з
На підставі зазначеного та зважаючи на
те, що позивач є єдиним спадкоємцем, він
звернувся до Другої київської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини та додав
до неї всі наявні у нього
правовстановлюючі документи на
квартиру. Разом з тим, державним
нотаріусом Костенко Л.Ю. було
відмовлено у видачі позивачу свідоцтво
про право на спадщину за законом,
оскільки, начебто, документів на
квартиру, які б свідчили про належність
спадкового майна на праві власності
померлій ОСОБА_2, позивачем не
Проте, позивач вважає, що всі необхідні
документи, які свідчать про право
власності його матері на квартиру ним
було пред'явлено, а тому позивач просив
позов задовольнити в повному обсязі.
Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив позов
Відповідач у судове засідання свого
представника не направив, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини неявки
представника суд не повідомив.
Треті особи у судове засідання
представників не направили, про час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, про причини неявки
представників суд не повідомили.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що позивач проти
заочного розгляду справи не заперечує,
суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно
до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив
ухвалу про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_2, про що свідчить
Довідка житлово-будівельного
кооперативу «Електрон № 33-4 від 16
червня 1992 року та копія реєстраційного
посвідчення Київського міського бюро
технічної інвентаризації від 29 жовтня
1992 року (а.с. 8-10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 померла, що
підтверджується копією Свідоцтва про
смерть Серії НОМЕР_1 від 16 квітня 2013
року (а.с. 6).

Згідно з вимогами ст. 1223 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України)
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у ст.ст.
1261-1265 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні,
заповіту щодо розпорядження майном на
випадок своєї смерті ОСОБА_2 складено
не було.

Згідно положень ч. 1 ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що єдиним
спадкоємцем першої черги за законом
після померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1, який є
її сином, що підтверджується копією
Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2
від 30 квітня 1971 року (а.с. 7).

При цьому, положеннями ч. 3 ст. 1268 та ч. 1
ст. 1270 ЦК України встановлено, що
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Як встановлено судом, позивач з 1984 року
зареєстрований та проживав разом зі
своєю матір'ю у вищезазначеній
квартирі і після смерті ОСОБА_2 ним було
подано заяву до Другої київської
державної нотаріальної контори про
прийняття спадкового майна після
смерті спадкодавця та видачу йому
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_2 в строк
передбачений ст. 1270 ЦК України.

Разом з тим, листом № 4753/02-31 від 26
листопада 2013 року державним нотаріусом
Другої київської державної
нотаріальної контори Костенко Л.Ю.
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з
ненаданням правовстановлюючих
документів, а саме витяну з Реєстру
прав власності. Також, позивачу було
рекомендовано для визнання за ним
права власності звернутись до суду (а.с.
17).

Так, відповідно до п. 4.18 гл. 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року № 296/5, якщо до складу
спадкового майна входить нерухоме
майно, що підлягає реєстрації (за
винятком земельної ділянки), нотаріус
виготовляє витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. За
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів нотаріус роз'яснює
йому процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Проте, як встановлено судом, на час
набуття ОСОБА_2 права власності на
квартиру, чинним законодавством не
вимагалась реєстрація нерухомості у
Державному реєстрі прав власності.
Таким чином, нотаріус не має можливості
виготовити витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, як того
потребує зазначений Порядок, а позивач
не має правових підстав зареєструвати
право власності на квартиру в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, оскільки таким правом
наділенні лише безпосередні власники
нерухомого майна.

З огляду на вказані положення закону,
оцінюючи належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, враховуючи
встановленні в судовому засіданні
обставини, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги в частині визнання за
позивачем в порядку спадкування права
власності на квартиру АДРЕСА_1 є
обґрунтованими та такими, що
ґрунтуються на вимогах закону та
підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно вимог ст. 4 ЦПК
України здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Враховуючи вказані положення закону,
суд вважає за необхідне відмовити
позивачу у задоволенні позову в
частині вимог щодо визнання його таким,
що прийняв спадщину після смерті своєї
матері - ОСОБА_2, оскільки, у даному
випадку, порушенні права позивача
підлягають захисту саме шляхом
визнання за позивачем права власності
на зазначену квартиру.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позов ОСОБА_1 до Київської міської ради,
треті особи: Головне управління
юстиції у місті Києві, Друга київська
державна нотаріальна контора,
Житлово-будівельний кооператив
«Електрон», про визнання таким, що
прийняв спадщину, та визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування підлягає частковому
задоволенню.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
15, 16, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України та
керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208,
209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 49,5 м2, житловою площею
31,6 м2, в порядку спадкування після
смерті його матері - ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

СУДДЯ: