У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_4, заінтересовані особи
виконуючий обов'язки начальника
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції в м. Києві Макшанцева Г.О.,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Геопасифік», про
визнання дій та бездіяльності
протиправними, скасування постанови та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 05
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаною скаргою, в якій просив
визнати дії та бездіяльність в.о.
начальника ВДВС Печерського РУЮ в м.
Києві про невжиття своєчасних заходів
по примусовому виконанню рішення суду
та стягнення на його користь
заборгованості по заробітній платі в
сумі 11 776,88 грн протиправними,
зобов'язання виконавця, в провадженні
якого знаходиться на виконавчий
документ звернутися з відповідною
заявою про розкриття інформації, що
містить банківську таємницю відносно
боржника ТОВ «Геопасифік» та
зобов'язання начальника ВДВС направити
повідомлення в прокуратуру про
вчинення посадовими особами ТОВ
«Геопасифік» злочину по невиплаті
заробітної плати. Позивач просив також
скасувати постанову від 29 вересня 2010
року про закриття виконавчого
провадження та відновлення виконавчих
дій.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 грудня 2012 року
скарга ОСОБА_4 задоволено частково.
Визнано протиправними дії та
бездіяльність в.о. начальника ВДВС
Печерського РУЮ в м. Києві, яка полягає
в тому, що на порушення Закону України
«Про виконавче провадження» та
Інструкції «Про проведення виконавчих
дій» вона не здійснила контроль за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішень в частині невжиття
своєчасних заходів до ТОВ «Геопасифік»
з примусового виконання рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27 серпня 2009 року.

Зобов'язано державного виконавця ВДВС
Печерського РУЮ м. Києва Юркевич К.А., в
провадженні якої перебуває виконавчий
лист № 2-6516/09 від 22 січня 2010 року,
звернутись до суду за місцем
знаходження державної виконавчої
служби з відповідним поданням,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби в порядку
ст. 377-1 ЦПК України щодо тимчасового
обмеження керівників боржника
юридичної особи ТОВ
«Геопасифік» у праві виїзду за межі
України до виконання зобов'язань.

Визнано незаконною постанову від 29
вересня 2010 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві на
підставі п. 2 ст. 38, ст. 40
Закону України «Про виконавче
провадження».

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
05 вересня 2013 року ухвалу
Ше5вченківського районного суду м.
Києва від 20 грудня 2012 року в частині
вирішення питання про відшкодування
витрат пов'язаних з переїздом до іншого
населеного пункту скасовано, ухвалено
в цій частині нову, наступного змісту.
Стягнуто з відділу державної
виконавчої служби районного
управління юстиції в м. Києві на
користь ОСОБА_4 2 573,93 грн.

У решті ухвалу суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи
свою вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про її відхилення та
залишення без змін ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 05
вересня 2013 року, оскільки судові
рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Крім того, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтею 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 20 грудня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. ІваненкоН.А. Горелкіна І.М.
Завгородня