Справа № 2026/937/2012
Провадження № 2/630/3/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м Люботин

Люботинський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого
судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря
Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Люботин
Харківської області цивільну справу за
первісним позовом Кредитної спілки
«Родинний кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки, та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Родинний
кредит», треті особи: приватний
нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, про
визнання кредитного договору, договору
іпотеки та довіреності недійсними, -

встановив:

Позивач, Кредитна спілка «Родинний
кредит», звернувся 18 січня 2012 року до
суду з позовом, в якому, з урахуванням
уточнень до позовних вимог від 17 травня
2012 року, просить:

· стягнути з ОСОБА_1 на користь
Кредитної спілки «Родинний кредит»
загальну суму заборгованості за
кредитним договором № 226486 від 27
грудня 2010 року у розмірі 104502,48 грн., з
яких 40000,00 грн. - сума заборгованості за
тілом кредиту; 33271,23 грн. - сума
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 31231,25 грн. - сума
заборгованості по додатковим
відсоткам;

· в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_5 перед Кредитною
спілкою «Родинний кредит» звернути
стягнення на предмет іпотеки за
Договором іпотеки від 27 грудня 2010 року,
реєстраційний № 2287, а саме: земельна
ділянка АДРЕСА_3 (одинадцять дріб три
літера Г) площею 0,1000 гектарів, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, які розташована за адресою:
АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_2 на праві
власності на земельну ділянку серія ЯК
№ 588357, виданого відділом Держкомзему у
м. Люботин Харківської області
Головного управління Держкомзему у
Харківській області Державного
Комітету України із земельних ресурсів
02 червня 2010 року, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею.
договорів оренди землі за № 58,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:038:0173;

· стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму
сплаченого судового збору.

Позивач в обґрунтування позову
вказував, що з ОСОБА_1 27 грудня 2010 року
був укладений кредитний договір №
226484 (далі за текстом - Кредитний
договір). За цим договором відповідачці
був наданий кредит в сумі 40000,00 грн. зі
строком користування 12 місяців і
сплатою відсотків у розмірі 60% річних.
Натомість, ОСОБА_1 зобов'язалася
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитом. В
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за кредитним договором, між
позивачем та ОСОБА_2 27 грудня 2010 року
було укладено договір іпотеки за
реєстровим № 2287 (надалі - Договір
іпотеки). Згідно з договором іпотеки
ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно,
а саме: земельну ділянку, площею 0,1 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, і
належить йому на праві власності.
Однак, з боку ОСОБА_1. зобов'язання за
Кредитним договором не виконуються,
внаслідок чого станом на 17 травня 2012
року виникла заборгованість за
договором в загальному розмірі 104502,48
грн. Для задоволення своїх вимог
позивач вказує на необхідність
стягнення вказаної заборгованості з
ОСОБА_1 та звернення стягнення на
предмет іпотеки, належний ОСОБА_2

Відповідачем, ОСОБА_2, 11 жовтня 2012 року
було подано зустрічний позов до
Кредитної спілки «Родинний кредит», в
якому, з урахуванням уточнень до
позовних вимог від він просить:

· визнати недійсним кредитний
Договір № 226486 від 27 грудня 2010
року, укладений між; Кредитною спілкою
«Родинний кредит» та ОСОБА_1, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_4;

· визнати недійсним Договір
іпотеки від 27 грудня 2010 року, укладений
між Кредитною спілкою «Родинний
кредит», ідентифікаційний код 33674227, в
особі Голови правління Шестопалова
Володимира Вікторовича, який мешкає в
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, та ОСОБА_4, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, і посвідчений
нотаріально приватним нотаріусом
ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за №
2287 від 27 грудня 2010 року;

· зобов'язати приватного
нотаріуса ОСОБА_3 виключити з реєстру
запис про іпотеку та заборону
відчуження нерухомого майна, яке було
передано у іпотеку за Договором
іпотеки, укладеним між Кредитною
спілкою «Родинний кредит»,
ідентифікаційний код 33674227, в особі
Голови правління Шестопалова
Володимира Вікторовича, який мешкає в
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, та ОСОБА_4, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, а саме нерухоме майно
- земельну ділянку, загальною площею
0,1000 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
підставі державного акту на право
власності серії ЯК № 588357, виданого
відділом Держкомзему у м. Люботин
Харківської області ГУ Держкомзему у
Харківській області 02 червня 2010 року,
зареєстрованого у Книзі записів
реєстрації державних актів про право
власності на землю за № 58,
кадастровий № :01:038:0173;

· визнати довіреність від 27 грудня
2010 року, видану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
ім'я ОСОБА_4, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, та на ім'я ОСОБА_1, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_4, недійсною;

· судові витрати покласти на
відповідача.

В обґрунтування зустрічного позову
ОСОБА_2 вказував, що не погоджується з
вимогами Кредитної спілки «Родинний
кредит» з тих причин, що в грудні 2010
року він мав намір продати належну йому
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_3. Допомогти йому з
продажем земельної ділянки
зголосилася ОСОБА_1, яка попросила
видати довіреність для здійснення дій
по пошуку покупців та підготовки
необхідних документів. Але ОСОБА_1
ошукала його, отримавши від нього
довіреність на своє ім'я та ім'я ОСОБА_4,
та разом з приватним нотаріусом ОСОБА_3
запевняла його, що таку довіреність
він, ОСОБА_2, підписав виключно для
здійснення продажу земельної ділянки.
Наміру передавати свою землю в іпотеку
він, ОСОБА_2, не мав та не збирався цього
роботи. Коли він дізнався про те, що
ОСОБА_1 отримала кредит і передала його
земельну ділянку в іпотеку, він одразу
звернувся до міліції з приводу
шахрайський дій по відношенню до нього
з боку ОСОБА_1, адже він ніяких грошових
коштів за кредитом не отримував.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
шахрайських дій по відношенню до нього
встановлена вироком Дергачівського
районного суду Харківської області.

В судовому засіданні представник КС
«Родинний кредит», Слєпченко Є.В.,
посилаючись на обставини, викладені в
позові, позовні вимоги за первісним
позовом підтримав повністю та просив
їх задовольнити, проти зустрічного
позову заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_9 в судовому засіданні проти
первісного позову заперечували
повністю, в той же час вимоги за
зустрічним позовом підтримали в
частині визнання недійсним договору
іпотеки та зобов'язання приватного
нотаріуса вчинити певні дій,
посилаючись на обставини за позовом. В
іншій частині позовні вимоги за
зустрічним позовом ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_9 не підтримали та
просили їх не розглядати.

Відповідач за первісним позовом,
ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася,
але подала заяву про розгляд справи за
її відсутності.

Треті особи за зустрічним позовом,
приватний нотаріус ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в
судове засідання не з'явились, хоча
неодноразово викликалися до суду у
встановленому порядку.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши наявні у
справі докази, суд встановив наступне.

Між КС «Родинний кредит» і ОСОБА_1 27
грудня 2010 року був укладений кредитний
договір № 226486, за яким
відповідачці були надані кредитні
кошти в сумі 40000,00 грн. на споживчі
потреби зі строком користування 12
місяців, тобто до 27 грудня 2011 року, та
сплатою процентів у розмірі 60,0% річних.

Згідно з п. 1.4., 3.2. Кредитного договору
ОСОБА_1 зобов'язалася проводити
погашення кредиту шляхом внесення
позивачу щомісячний платежів 27 числа
кожного місяця протягом строку
користування.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином і в установлені строки
відповідно до умов договору.

У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або неналежне виконання. У
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, зокрема, сплату неустойки.

Кредитним договором, в п. 8.2.,
встановлено, що у випадку прострочення
виконання позичальником зобов'язань по
кредитному договору, позичальник
зобов'язується сплатити проценти за
користування кредитом у розмірі 90%
річних за весь період прострочення.

З розрахунку заборгованості, наданого
позивачем, вбачається, що відповідач
ОСОБА_1 належним чином не виконувала
свої зобов'язання за кредитним
договором щодо своєчасного повернення
кредиту та сплати процентів за
користування кредитом. Станом на 17
травня 2012 року з боку відповідача
ОСОБА_1 перед позивачем утворилась
заборгованість за кредитом - 40000,00 грн.;
заборгованості по процентам - 33271,23 грн.;
та заборгованість по додатковим
відсоткам за прострочення виконання
зобов'язання - 31231,25 грн., а всього 104502,48
грн.

У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання, і
за кредитним договором зобов'язаний
повернути кредит та сплатити проценти
і щомісячної винагороди.

На підставі викладеного, суд
задовольняє первісний позов КС
«Родинний кредит» в частині стягнення
з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором в сумі 104502,48 грн., яку вона має
сплатити, виходячи зі змісту її
зобов'язань за кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між позивачем,
КС «Родинний кредит», і відповідачем
ОСОБА_2, від імені якого діяв за
довіреністю від 27 грудня 2010 року
ОСОБА_4, був укладений Договір іпотеки
від 27 грудня 2010 року, посвідчений
нотаріально та зареєстрований в
реєстрі за № 2287. Згідно з договором
іпотеки відповідач ОСОБА_2 надав в
іпотеку земельну ділянку, площею 0,1 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, і
належить йому на праві власності на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю від 02
червня 2010 року, зареєстрованого в Книзі
державних актів на право приватної
власності на землю за № 58.

Згідно з ст.ст. 12, 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, зокрема, на підставі рішення
суду.

Відповідне застереження міститься у п.
5.1. Договору іпотеки, за яким позивач
вправі звернути стягнення на предмет
іпотеки у випадку невиконання або
неналежного виконання позичальником
ОСОБА_1 своїх зобов'язань в цілому або в
тій чи іншій його частині.

Однак, вищевказаний договір іпотеки на
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором був укладений внаслідок
шахрайський дій ОСОБА_1, вчинених нею по
відношенню до ОСОБА_2

Так, вироком Дергачівського районного
суду Харківської області від 18 грудня
2013 року по справі № 2010/5758/12 ОСОБА_1
визнано винною у вчинені злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст.
190 КК України. Зокрема, по відношенню до
ОСОБА_2 з боку ОСОБА_10 були вчинені такі
дії. В грудні 2010 року ОСОБА_1, не маючи
наміру виконувати свої обов'язки,
запевнила ОСОБА_2, що надасть допомогу у
продажу належної йому земельної
ділянки, розташованої у АДРЕСА_3. Для
цього ОСОБА_1 попросила ОСОБА_2 оформити
на її ім'я довіреність з метою
представництва його інтересів при
оформленні документів з продажу
земельної ділянки. Будучі впевненим у
щирих намірах ОСОБА_1 надати допомогу у
продажу земельної ділянки, ОСОБА_2 27
грудня 2010 року підписав довіреність,
посвідчену нотаріально, не надавши
значення її змісту, в якому були
зазначені його представниками ОСОБА_1
та ОСОБА_4, і права укладення ними
договір іпотеки відносно земельної
ділянки. Того ж дня, 27 грудня 2010 року,
ОСОБА_1 отримала від КС «Родинний
кредит» кредит в сумі 40000,00 грн., для
забезпечення якого позикодавцю була
передана в іпотеку земельна ділянка, що
розташована у АДРЕСА_3, та належить
ОСОБА_2 на праві власності. Таким чином,
ОСОБА_1, заволодівши нерухомим майном
ОСОБА_2 шляхом шахрайства, завдала йому
матеріальних збитків.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальної справі, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок суду, з питань чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Загальні вимоги до правочину,
додержання яких є необхідним для його
чинності, закріплені у ст. 203 ЦК України.
Недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, відповідність
волевиявлення учасника правочину його
внутрішній волі, є підставою
недійсності такого правочину (ст. 215 ЦК
України).

Оцінивши наявні у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що договір іпотеки, укладений
між КС «Родинний кредит» та
представником за довіреністю ОСОБА_4,
був вчинений проти волі ОСОБА_2, який
мав намір виключно на продаж своєї
земельної ділянки. Тому такий правочин
слід визнати недійсним.

Щодо інших вимог позивача, то суд
відмовляє в їх задоволенні, оскільки,
по-перше, ті дії, які ОСОБА_2 просить
зобов'язати вчинити приватного
нотаріуса, з 01 січня 2013 року має вчиняти
орган державної реєстрації прав,
діяльність якого врегульована Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень»; по-друге, в іншому обсязі
позовні вимоги ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_9 не підтримали в
судовому розгляді.

При таких обставинах суд вважає, що
первісний позов підлягає задоволенню
лише в частині стягнення з ОСОБА_1
заборгованості на Кредитним договором
в сумі 104502,48 грн., з одночасним
стягнення з відповідачки понесені
позивачем витрати по оплаті судового
збору в сумі 1045,02 грн. Крім того, в
зв'язку з частковим задоволенням
зустрічного позову суд стягує з КС
«Родинний кредит» на користь ОСОБА_2
витрати по оплаті судового збору в сумі
107,40 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 215, 216, 526, 530, 610, 611,
1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213, 215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Первісний позов Кредитної спілки
«Родинний кредит» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, на користь Кредитної
спілки «Родинний кредит» () заборгованості за кредитним
договором № 226486 від 27 грудня 2010
року у розмірі 104502,48 грн. (Сто чотири
тисячі п'ятсот дві грн. 48 коп.), з яких
40000,00 грн. - сума заборгованості за тілом
кредиту; 33271,23 грн. - сума заборгованості
по процентах за користування кредитом,
31231,25 грн. - сума заборгованості по
додатковим відсоткам, а також судовий
збір в сумі 1045,02 грн.

В іншій частині позовних вимог за
первісним позовом в задоволенні
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати недійсним Договір іпотеки від
27 грудня 2010 року, укладений між
Кредитною спілкою «Родинний кредит»,
, в особі Голови
правління Шестопалова Володимира
Вікторовича, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, та ОСОБА_4, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, який діяв за
довіреністю від імені ОСОБА_2,
посвідчений нотаріально приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованим в реєстрі за № 2287 від 27
грудня 2010 року.

Стягнути з Кредитної спілки «Родинний
кредит» () на користь
ОСОБА_2 судовий збір в сумі 107,40 грн.

В іншій частині позовних вимог за
зустрічним позовом в задоволенні
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Люботинського міського
суду Харківської області протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. О. Малихін