Справа № 2-1622/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

13 лютого 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Войцеховській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут» до ОСОБА_1, третя особа:
Солом'янський районний відділ
Державної міграційної служби в м.
Києві, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 31.12.2013 року
звернувся до відповідачки з позовом, в
якому просив визнати її такою, що
втратила право користування кімнатою
НОМЕР_1 студентського сімейного
гуртожитку №?21 Національного
технічного університету України
«Київський політехнічний інститут» за
адресою: АДРЕСА_1, та зняти з реєстрації
місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що гуртожиток
№?21 знаходиться на балансі НТУУ «КПІ»,
є державною власністю та відноситься
до сфери управління Міністерства
освіти і науки України, що
підтверджується листом Міністерства
освіти і науки України від 03.12 2010 року №
1/11- 11028.

Так, в гуртожитку №? 21 НТУУ «КПІ» за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована
відповідачка ОСОБА_1, яка була поселена
в гуртожиток у 1992 році. На той час
гуртожиток №?21 НТУУ «КПІ» мав статус
гуртожитку готельного типу. За
клопотанням Міністерства освіти
України та згідно з даними виписки
протоколу №1 від 21.03.1996 року засідання
житлової ради НТУУ «КПІ» відповідачка
була зареєстрована в гуртожитку №?21
НТУУ «КПІІ».

Наказом ректора НТУУ «КПІ» № 4-85 від
03.09.2001 року «Про встановлення статусу
жилих будівель, які знаходяться на
балансі НТУУ «КГІІ», гуртожитку №?21
встановлено статус гуртожитку для
проживання сімейних студентів,
аспірантів, докторантів НТУУ «КПІІ».

Так, порядок надання жилої площі у
гуртожитках, користування ними та їх
утримання регулюється Примірним
положенням про студентський
гуртожиток вищого навчального закладу
від 13.11.2007 року № 1004. Відповідно до п. 2
Примірного положення про гуртожиток
ВНЗ студентські гуртожитки вищих
навчальних закладів призначені для
проживання на період навчання
іногородніх студентів, слухачів,
курсантів та деяких інших категорій
осіб за умови відсутності в них іншого
місця проживання. Разом з тим,
відповідачка не відносяться до жодної
з вищезазначених категорій осіб та не
має жодного відношення до НТУУ «КПІ».

До того ж, позивачем встановлено, що
відповідачка з 01.09.2008 року фактично не
проживає в кімнаті АДРЕСА_1, що
підтверджується актом від 20.12.2013 року,
складеним комісією у складі
завідуючого гуртожитком №? 21 ОСОБА_2,
кастелянші гуртожитку №? 21 ОСОБА_3 та
чергового контролера ОСОБА_4, за участю
свідків: мешканців гуртожитку №? 21 з
кімнати НОМЕР_3 ОСОБА_5, з кімнати НОМЕР_3
ОСОБА_6, з кімнати НОМЕР_2 ОСОБА_7, а також
встановлено, що у зазначеній кімнаті
мешкають інші особи.

Таким чином, враховуючи, що був
встановлений факт того, що
відповідачка не проживає в спірному
приміщенні понад шість місяців, тому
просив визнати останню такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням в гуртожитку АДРЕСА_1 та
зняти її з реєстрації місця проживання
за вказаною адресою.

Представник позивача у судове
засідання не з'явилася, надавши до суду
заяву, в якій просила розглянути справу
у її відсутність. Позовні вимоги
підтримала та просила задовольнити їх
в повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечувала.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, хоча про час і місце судового
засідання повідомлялася належним
чином.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд, враховуючи зміст
письмової заяви представника позивача,
вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї жиле приміщення
зберігається за ними протягом 6
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні понад шість місяців
з поважних причин, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо
особа не проживає в жилому приміщенні
без поважних на те причин понад
встановлені законом строки, вона може
бути визнана такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

Разом з тим, відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК
України з урахуванням подібності
правовідносин щодо користування жилою
площею у гуртожитках з
правовідносинами, що регулюються
загальними правилами ст. 71 ЖК України
щодо відсутності осіб, які мають право
користування жилим приміщенням
державного або громадського житлового
фонду, положення цих правил про
збереження за відсутнім права на жиле
приміщення протягом шести місяців слід
застосовувати і в разі тимчасової
відсутності у гуртожитку особи, якій у
ньому надавалась жила площа.

Судом встановлено, що гуртожиток
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі НТУУ
«КПІ», є державною власністю та
відноситься до сфери управління
Міністерства освіти і науки України, що
підтверджується листом Міністерства
освіти і науки України від 03.12 2010 року №
1/11- 11028, копія якого міститься в
матеріалах справи.

Крім того, встановлено, що в кімнаті
НОМЕР_1 гуртожитку №? 21 НТУУ «КПІ» за
адресою: АДРЕСА_1, значиться
зареєстрованою відповідачка ОСОБА_1,
яка була поселена в гуртожиток у 1992
році, який на той час мав статус
гуртожитку готельного типу, за
клопотанням Міністерства освіти
України і на підставі рішення,
оформленого випискою з протоколу №1
від 21.03.1996 року, засідання житлової ради
НТУУ «КПІ» була зареєстрована в
гуртожитку №?21 НТУУ «КПІІ».

Наказом ректора НТУУ «КПІ» № 4-85 від
03.09.2001 року «Про встановлення статусу
жилих будівель, які знаходяться на
балансі НТУУ «КГІІ», гуртожитку №?21
встановлено статус гуртожитку для
проживання сімейних студентів,
аспірантів, докторантів НТУУ «КПІІ».

Так, порядок надання жилої площі у
гуртожитках, користування ними та їх
утримання регулюється Примірним
положенням про студентський
гуртожиток вищого навчального закладу
від 13.11.2007 року № 1004. Відповідно до п. 2
Примірного положення про гуртожиток
ВНЗ студентські гуртожитки вищих
навчальних закладів призначені для
проживання на період навчання
іногородніх студентів, слухачів,
курсантів та деяких інших категорій
осіб за умови відсутності в них іншого
місця проживання.

Відповідно до п. 14 Примірного положення
про гуртожиток ВНЗ проживання в
студентських гуртожитках сторонніх
осіб, розміщення підрозділів вищого
навчального закладу, а також інших
організацій забороняється.

Згідно з правилами ст.ст. 6, 127 ЖК України
жилі будинки і жилі приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку
як службових жилих приміщень і
гуртожитків. Гуртожитки можуть
використовуватись для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання

Однак відповідачка не відносяться до
жодної з вищезазначених категорій осіб
та не має жодного відношення до НТУУ
«КПІ».

Разом з тим, судом встановлено, що
відповідачка з 01.09.2008 року фактично не
проживає в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку
№? 21, що підтверджується актом від
20.12.2013 року, складеним комісією у складі
завідуючого гуртожитком №? 21 ОСОБА_2,
кастелянші гуртожитку №? 21 ОСОБА_3 та
чергового контролера ОСОБА_4, за участю
свідків: мешканців гуртожитку №? 21 з
кімнати НОМЕР_3 ОСОБА_5, з кімнати НОМЕР_3
ОСОБА_6, з кімнати НОМЕР_2 ОСОБА_7, а також
встановлено, що у зазначеній кімнаті
мешкають інші особи.

Таким чином, відповідачка, будучи
зареєстрованою в спірному жилому
приміщенні гуртожитку АДРЕСА_1, там не
проживає, не маючи перешкод в
користуванні ним, своїх речей там не
зберігає, жилою площею не цікавиться,
витрат по його утриманню не несе, дій,
які б свідчили про намір та бажання
зберегти за собою право користування
жилим приміщенням, не вчиняла.

Наведені вище обставини свідчать про
постійну відсутність відповідачки в
спірному жилому приміщенні гуртожитку
АДРЕСА_1 понад шести місяців без
поважних на те обставин, враховуючи які
суд приходить до висновку, що
відповідно до вимог ст. 71 ЖК України є
всі підстави визнати відповідачку
такою, що втратила право користування
кімнатою НОМЕР_1 студентського
сімейного гуртожитку №?21 НТУУ
«Київський політехнічний інститут» за
адресою: АДРЕСА_1.

Так, згідно ст.7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» питання про
зняття з реєстрації особи за місцем
проживання взаємопов'язане і залежать
від вирішення питання про житлові
права особи, в тому числі втрати права
користування жилим приміщення.

Таким чином, суд за викладених вище
обставин щодо втрати відповідачкою
право користування жилим приміщенням в
гуртожитку №?21 НТУУ «Київський
політехнічний інститут» за адресою:
АДРЕСА_1, приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивача про
зняття відповідачки з реєстрації місця
проживання в гуртожитку АДРЕСА_1, та
вважає за необхідне їх задовольнити.

Керуючись ст.7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст. 71, 72 ЖК
України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215,
218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Національного технічного
університету України «Київський
політехнічний інститут» до ОСОБА_1,
третя особа: Солом'янський районний
відділ Державної міграційної служби в
м. Києві, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право
користування кімнатою НОМЕР_1
студентського сімейного гуртожитку
№?21 Національного технічного
університету України «Київський
політехнічний інститут» за адресою:
АДРЕСА_1, та зняти її з реєстрації місця
проживання у гуртожитку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут» 229,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 14,20 грн. судового
збору в дохід держави.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: