АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2739/14
Головуючий у суді 1 інстанції:
Справа 2-2030/11
Доповідач: Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Кочкової Н.О.,

Суддів: Слоквенка Г.П., Максюти Ж.І.,

При секретарі: Сичевській
А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на
дії державного виконавця
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Астапенкової Катерини Миколаївни,
заінтересовані особи - Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 25 грудня
2013 року відмовлено у задоволенні
скарги ОСОБА_2 на дії державного
виконавця Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Астапенкової
Катерини Миколаївни, заінтересовані
особи - Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк», ОСОБА_4 (а.с.114-117).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, застосування норм
матеріального права, що не підлягають
застосуванню, просить скасувати ухвалу
суду та задовольнити скаргу в повному
обсязі (а.с. 123-127).

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а ухвалу суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції
встановлено, що 16 квітня 2007 року між
ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» був
укладений іпотечний договір №0/1,
за яким іпотекодавець передав в
іпотеку нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1 для забезпечення виконання
грошових зобов'язань за договором про
надання ОСОБА_4 споживчого кредиту №
0 від 16 квітня 2007 року.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 15 березня
2011 року звернуто стягнення на
квартиру АДРЕСА_1 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» в рахунок погашення боргу
ОСОБА_4 за договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 16
квітня 2007 року на загальну суму 530
428грн.27 коп., еквівалентну сумі 60960
доларів США боргу по кредиту з
нарахованими процентами на суму 5743,87
доларів США і пені за час їх
прострочення в сумі 141,95 доларів США,
шляхом її продажу з публічних торгів.
Вказане рішення вступило в законну
силу і на його виконання Бабушкінським
районним судом м. Дніпропетровська 16
січня 2012 року був виданий виконавчий
лист.

Постановою заступника начальника
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Астапенкової К.М. від 18 січня 2013 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-2030/11, виданого 16 січня 2012 року
Бабушкінським районним судом м.
Дніпропетровська, де боржником
зазначена ОСОБА_2, про звернення
стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк»
на квартиру АДРЕСА_1, в рахунок
погашення боргу ОСОБА_4 за договором
про надання споживчого кредиту №
0 від 16 квітня 2007 року.

Постановою заступника начальника
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Астапенкової К.М. від 25 січня 2013 року
при примусовому виконанню вказаного
виконавчого листа №2-2030/11, виданого 16
січня 2012 року Бабушкінським районним
судом м. Дніпропетровська, був
накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_2, та заборонено
здійснення відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_2

Постановою Господарського суду
Дніпропетровської області від 23 лютого
2012 року, ухваленій у справі № 29/5005/952/2012
за заявою ТОВ «Укргранкорк», Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 визнана
банкрутом, в зв'язку з чим відкрито
ліквідаційну процедуру відповідно до
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», призначено
арбітражного керуючого.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції, виходив із того, що у
оскаржуваних постановах ОСОБА_2 є
боржником як фізична особа, а не як
фізична особа-підприємець, крім неї
також боржником є ОСОБА_4, а відтак ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження», на яку посилалась
скаржниця у своїй скарзі, не підлягає
застосуванню.

Вказані висновки суду зроблені без
порушення норм процесуального та
матеріального права.

Так, відповідно до ч.2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом; надає сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитися
з матеріалами виконавчого провадження;
розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання; заявляє в
установленому порядку про самовідвід
за наявності обставин, передбачених
цим Законом; роз'яснює сторонам їхні
права і обов'язки. Згідно до ст.25 Закону,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим законом, І
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
визнання боржника банкрутом.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
15 березня 2011 року, яке набрало чинності
16 січня 2012 року, було видано виконавчий
лист, який підлягає виконанню
боржником - а саме ОСОБА_2, а згідно із ч.5
ст. 124 Конституції України судові
рішення є обов'язковими для виконання
на всій території України.

Крім того, в матеріалах справи
міститься ухвала Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 липня 2013 року, якою було відмовлено
ОСОБА_2 у задоволенні її скарги на дії
державного виконавця Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Астапенкової К.М.,
яка ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26
вересня 2013 року була залишена без змін,
вказана ухвала апеляційного суду
набрала законної сили. А відповідно до
ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи, або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Посилання в апеляційній скарзі на
постанову Верховного Суду України №
6-125цс13 від 04 грудня 2013 року не мають
правового значення по вказаній справі,
оскільки постанова про накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборону
здійснення відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_2
винесена в рамках виконавчого
провадження, в якому заявниця є
відповідачем як фізична особа, а не як
фізична-особа-підприємець, тобто
фактичні обставини справи
відрізняються від тих, що вказані у
постанові.

Крім того, відповідно до ст. 52 ЦК
України фізична особа-підприємець
відповідає за зобов'язаннями,
пов'язаними з підприємницькою
діяльністю, усім своїм майном, крім
майна, на яке згідно із законом не може
бути звернено стягнення.

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм дана належна оцінка,
порушень норм матеріального та
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
ухвали - не встановлено, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків суду, тому
апеляційний суд приходить до висновку,
що ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 25 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

СУДДІ: