Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/571/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Замша
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

12.02.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Бубличенко
В.П.

суддів - Мурашка С.І.

Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко
Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 27 грудня
2013 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 27
грудня 2013 року відмовлено у позові
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

У апеляційній скарзі банк,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позову у повному обсязі.

Про час і місце розгляду справи ОСОБА_3
повідомлений у встановленому статтею 76
ЦПК України порядку, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення йому 01
лютого 2014 року поштового відправлення
із судовою повісткою та копією
апеляційної скарги, в судове засідання
не з'явився, причину неявки не
повідомив.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК
України, згідно з якою неявка сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи, колегія
суддів вирішила розглядати справу у
відсутності відповідача.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника банку Науменка В.В., який
підтримав доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що 17 листопада 2007
року сторони уклали кредитний договір
№KGХRRX03670895, який складається із заяви
позичальника та умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») («Стандарт»), за яким
відповідач отримав кредит в розмірі 2784
грн. зі сплатою 12% річних на суму
залишку заборгованості із терміном
повернення 17 листопада 2008 року.

У підписаній відповідачем заяві
позичальника зазначено, що він
ознайомлений та згоден з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») («Стандарт»), які
були надані йому у письмовій формі, і
своїм підписом підтверджує надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») («Стандарт»), надану йому
повну інформацію про умови
кредитування в ПриватБанку. Він згоден,
що заява позичальника разом із
запропонованими ПриватБанком Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») («Стандарт»),
Тарифами складає між ним і
ПриватБанком кредитний договір (а.с.6).

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється щомісяця
в період сплати (з 15 по 20 число) і
складається із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією та інших
витрат згідно з умовами договору.

В заяві позичальника, зокрема,
зазначено, що позичальник за
користування кредитом сплачує
щомісячну винагороду за надання
фінансового інструменту (комісію) у
розмірі 37,58 грн. та одноразову
винагороду у розмірі 464 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Пунктом 5.1 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт»), передбачено, що при
порушенні позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та
п.п.3.2.2., 3.2.3. даних Умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,5 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за день
прострочки платежу.

У п.5.3 Умов зазначено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5%
від суми заборгованості (а.с.10).

Обов'язок відповідача виконувати
належним чином умови укладеного з
банком кредитного договору у
встановлений цим договором строк
передбачено статтями 526,527 і 530, 1054 ЦК
України.

Відповідач не виконав належним чином
своїх зобов'язань перед позивачем за
кредитним договором, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, яка
складається із: 1921,03 грн.
заборгованості за кредитом; 92,71 грн.
заборгованості по процентам; 263,06 грн.
заборгованості по комісії; 19706,27 пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором; 500 грн. штрафу (фіксована
частина) і 1099,15 грн. штрафу (процентна
складова), а всього 23582,22 грн.

Наданий банком розрахунок станом на 26
листопада 2013 року відповідає умовам
кредитного договору (п.4) і не викликає
сумнівів щодо його правильності.

Між тим, згідно п.5.5 укладеного між
сторонами кредитного договору терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки (пені, штрафів) встановлені
тривалістю 5 років.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із того, що
вимоги банку заявлені після спливу
строку позовної давності,
встановленого договором, перебіг якого
розпочався з 18 листопада 2008 року. В
позовній заяві банку вказано, що вона
складена 27 листопада 2013 року, в цей же
день банком сплачено судовий збір. В
суді позовна заява зареєстрована 12
грудня 2013 року.

З наведеного вбачається, що банк
пропустив встановлений кредитним
договором п'ятирічний строк позовної
давності, який сплив 17 листопада 2013
року. Доказів поважності причини
пропуску строку позовної давності банк
не надав.

В судовому засіданні представник банку
пояснив, що строк позовної давності не
пропущено, оскільки у 2009 році
відповідачем була сплачена певна сума
коштів на погашення заборгованості,
проте доказів на підтвердження цих
доводів банк не має.

Враховуючи відсутність доказів сплати
відповідачем коштів на погашення
кредиту після закінчення строку дії
кредитного договору, колегія суддів
вважає доводи банку про переривання
перебігу позовної давності у 2009 році
безпідставними.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК).

В журналі судового засідання суду
першої інстанції від 27 грудня 2013 року
зазначено, що відповідач просив
застосувати строк позовної давності
(а.с.31). Зауваження на журнал судового
засідання у встановленому ст.199 ЦПК
України порядку банк не подавав. Це
спростовує доводи апеляційної скарги
про те, що відповідач не заявляв про
застосування строку позовної давності.

Враховуючи наведене, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач
не виконав умови кредитного договору у
повному обсязі, проте позов не підлягає
задоволенню у зв'язку із пропуском
банком строку позовної давності.

Рішення суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону,
тому передбачених законом підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 27 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді