Номер провадження № 22-ц/785/257/14
Головуючий у першій інстанції Чебан
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 червня 2013 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ІмексБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ПАТ „ІмексБанк"
звернувся до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи це тим, що 28.03.2012 року між ПАТ
„ІмексБанк" та ОСОБА_2 було укладено
Договір № 999-00019045/1 про надання кредиту,
на підставі якого Банком наданий
позичальникові овердрафт за допомогою
платіжної картки Visa Electron, з
максимальною сумою заборгованості 14000
гривень зі сплатою 19% річних від суми
заборгованості та з встановленням дати
остаточного повернення овердрафту до
28.03.2014 року. Того ж дня між ПАТ
„ІмексБанк" та ОСОБА_2 укладений
договір № 999-00019045 про відкриття та
обслуговування поточного рахунку,
операції за яким можуть здійснюватися
з використанням спеціальних платіжних
засобів з видачею платіжної картки Visa
для фізичної особи. ПАТ „ІмексБанк"
свої зобовя"зання за Договором кредиту
виконав, надавши грошові кошти
позичальнику. Проте позичальник своїх
зобов"язань за кредитним договором не
виконує, внаслідок чого станом на
01.11.2012 року утворилася заборгованність
в сумі 18757 гривень 07 копійок.

На підставі викладеного, просив
стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
„ІмексБанк" заборгованість за
кредитним договором № 999-00019045/1 від
28.03.2012 року в сумі 18757 грн. 07 коп. та
судовий збір в сумі 214 гривень 60
копійок.

Заочним рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 червня 2013 року позов ПАТ
„ІмексБанк" задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ „ІмексБанк"
заборгованість за кредитним договором
№ 999-00019045/1 від 28.03.2012 року в сумі 18757 грн.
07 коп. та судовий збір в сумі 214 гривень
60 копійок.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 жовтня 2013 року заяву ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 червня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду апеляційної інстанції з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищезазначене рішення та
направити справу до районного суду на
новий розгляд, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
постановленні заочного рішення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для
справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими;

3) невідповідність висновків
суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також
розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про
його відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення
чи підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права
вважаються порушеними або
неправильно застосованими, якщо
застосовано закон, який не
поширюється на ці правовідносини, або
не застосовано закон, який підлягав
застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено,
матеріалами справи підтверджується,
що:

- 28.03.2012 року між ПАТ „ІмексБанк" та
ОСОБА_2 було укладено Договір № 999-00019045/1
про надання кредиту, на підставі якого
Банком наданий позичальникові
овердрафт за допомогою платіжної
картки Visa Electron, з максимальною сумою
заборгованості 14000 гривень зі сплатою
19% річних від суми заборгованості та з
встановленням дати остаточного
повернення овердрафту до 28.03.2014 року (а.
с. 5-7);

- 28.03.2012 року між ПАТ „ІмексБанк" та
ОСОБА_2 укладений договір № 999-00019045 про
відкриття та обслуговування поточного
рахунку, операції за яким можуть
здійснюватися з використанням
спеціальних платіжних засобів з
видачею платіжної картки Visa для
фізичної особи (а. с. 8-10);

- 31.08.2012 року на адресу ОСОБА_2 банком
направлено претензію-вимогу про
необхідність сплати заборгованості за
кредитним договором, яка станом на
23.08.2012 року складала загалом 16819 грн. 64
коп. Претензія-вимога отримана
боржником 05.09.2012 року і залишена без
належного реагування.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що у позичальника виникла
заборгованість перед Банком за діючим
кредитним договором і Банк у
відповідності до умов договору
реалізував своє право на дострокове
стягнення заборгованості за кредитним
договором звернувшись із відповідним
позовом до суду.

Як вбачається із матеріалів справи, у
ОСОБА_2 перед ПАТ «ІмексБанк» виникли
зобов`язання щодо повернення кредиту
на умовах передбачених кредитним
договором № 999-00019045/1 від 28.03.2012 року.

Відповідно до п. 3.3.5. Договору кредиту
позичальник зобов`язаний повернути в
повному обсязі овердрафт, сплатити
нараховані проценти за час його
фактичного використання, штрафні
санкції у терміни визначені договором.

Відповідно до п 4.8. кредитного договору
у випадку невиконання позичальником
зобов`язань визначених у п. 3.3. договору
протягом більше 30 днів, Банк має право
визнати термін повернення кредиту
таким, що настав. При цьому термін
повернення кредиту вважається таким,
що настав, а кредит підлягає поверненню
з моменту отримання позичальником
відповідної письмової вимоги банку.
Повернення кредиту здійснюється
Позичальником протягом 30 календарних
днів з дати одержання повідомлення.
Відповідно до п. 1.4. договору
встановлено, що зменшення ліміту
овердрафту та платежів з його
повернення здійснюються згідно із
додатком № 1, який є невід`ємною
частиною Договору від 28.03.2012 року.

Пунктом 2.6. договору передбачено, що
сплата відсотків позичальником
здійснюється щомісячно за фактичний
термін користування кредитом не
пізніше 28 числа, починаючи з квітня 2012
року, а також в день повернення
заборгованості за кредитом в повній
сумі.

Відповідно до договору № 999-00019045 про
відкриття та обслуговування поточного
рахунку та відповідно до додатку № 1 до
Договору № 999-00019045/1 про надання кредиту
позичальник зобов`язаний сплачувати
щомісячно комісію за розрахункове
обслуговування поточного рахунку. При
цьому загальна сума платежу становить
935 грн. 72 коп. щомісячно.

З додатку № 1 до Договору № 999-00019045/1 про
надання кредиту вбачається, що
кредитний ліміт встановлений в сумі 14000
грн., але на руки позичальником
фактично отримано 12899 грн. 08 коп.,
оскільки за умовами абз. 3 п. 2.10
кредитного договору позичальник
доручив Банку здійснити списання з
його карткового рахунку 1100 грн. 92 коп. в
розмірах необхідних для страхового
платежу відповідно із умовами
комплексного договору добровільного
страхування. (14000-1100,92= 12899,08).

Згідно з ч.2 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем ОСОБА_2 ані на стадії
перегляду заочного рішення в суді
першої інстанції, ані під час
апеляційного розгляду справи не
представлено доказів про відсутність
заборгованості за кредитним договором
Договору № 999-00019045/1 та за договором №
999-00019045 про відкриття та
обслуговування поточного рахунку.

Пунктом 4.9. кредитного договору
передбачено відповідальність
позичальника у разі повного або
часткового прострочення повернення
кредиту (овердрафту) та/або сплати
процентів за користування ним у
вигляді обов`язку сплатити Банку штраф
у розмірі 200 грн. за перший прострочений
платіж та 500 грн. за кожний наступний
прострочений платіж. На час заявлення
позову відповідачем прострочено
взагалі 6 платежів, що становить 2700 грн.
(200+500*5). В розрахунку представленому
позивачем сума заборгованості
відповідача вказана 3200 грн., однак
заявлено вимоги про стягнення 2700 грн.
Збільшення розміру позовних вимог
Банком не здійснено, що є його правом.

Разом з тим в засіданні судової колегії
представником ПАТ «ІмексБанк»
представлено розрахунок
заборгованості ОСОБА_2, з якого
вбачається, що Банком при підготовці
розрахунку в суді першої інстанції не
було враховано, що боржником сплачено
200 грн., які відповідно до умов договору
мали бути зарахованими у якості
відшкодування штрафних санкцій і тому
сума стягнення в частині штрафних
санкцій підлягає зменшенню на 200 грн..
На таку ж суму необхідно зменшити і
загальну суму стягнення. В іншій
частині розрахунок відповідає
фактичним обставнам справи та
заснований на умовах кредитного
договору та на законодавстві.

При таких обставинах рішення суду про
стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на
користь ПАТ „ІмексБанк" в частині
штрафних санкцій підлягає зміні шляхом
зменшення суми стягнення з 2700 грн. до 2500
грн.

Сплата комісій передбачена п. 1.2.
договору № 999-00019045 про відкриття та
обслуговування поточного рахунку,
відповідно до якого клієнт сплачує
Банку комісійну винагороду згідно з
Тарифами Банку. Крім того у додатку № 1,
який є невід`ємною частиною Договору
№ 999-00019045/1 про надання кредиту і окремо
підписаний позичальником, вбачається,
що ОСОБА_2 прийняв на себе зобов`язання
щомісяця сплачувати Банку 935 грн. 72 коп.,
з яких комісія складає 230 грн. Станом на
01.11.2012 року нараховано комісію - 1840 грн.,
сплачено - 205 грн. 38 коп.,
заборгованість - 1634 грн. 62 коп., заявлено
вимог про стягнення - 1404 грн. 62 коп.
(1634,62-230). Заява позивачем вимог у
меншому обсязі або не збільшення ним
вимог у передбаченому ЦПК України
порядку поданням письмової заяви є
правом позивача.

Відсотки за користування кредитом на
01.11.2012 року становлять 1627 грн. 30 коп., з
яких позичальником сплачено 250 грн. 57
коп., тому заборгованість становить 1376
грн. 73 коп. (1627,30- 250,57), з яких поточна
заборгованість 206 грн. 48 коп.,
прострочена заборгованість 1170 грн. 25
коп. Процентна ставка застосована при
розрахунку заборгованості відповідає
процентній ставці передбаченій у
кредитному договорі - 19% річних.

Доводи апеляційної скарги про те, що
розрахунок заборгованості не
відповідає умовам кредитного договору
і є неправильним у зв`язку із
нарахуванням комісії в сумі 1634 грн. 62
коп. за користування картковим
рахунком, який він не використовував, а
також внаслідок невірно встановленої
суми по відсоткам за користування
кредитом, не можуть бути взятими до
уваги, оскільки не відповідають умовам
договорів, укладених апелянтом, які ним
у встановленому не оскаржуються.

Доводи апеляційної скарги про розгляд
справи за відсутності відповідача не є
самостійною підставою для скасування
рішення суду. При цьому судова колегія
враховує, що особа, яка подає
апеляційну скаргу на заочне рішення
суду не позбавлена можливості подання
доказів на підтвердження своїх
заперечень проти позову і на стадії
апеляційного перегляду рішення суду
першої інстанції.

Інших доводів в апеляційній скарзі
апелянтом не наведено.

Враховуючи викладене, судова колегія,
розглянувши скаргу в межах позовних
вимог та доводів апеляційної скарги,
вважає, що заочне рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 червня 2013 року слід змінити в
частині стягнення штрафних санкцій і
зменшити з 2700 грн. до 2500 грн. та
відповідно до цього зменшити загальну
суму стягнення з 18757 грн. 07 коп. до 18557
грн. 07 коп. В іншій частині рішення слід
залишити без змін.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова
колегія -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Заочне рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 червня 2013 року змінити - в
частині стягнення штрафних санкцій
зменшити з 2700 грн. до 2500 грн. та в
частині загальної суми стягнення
зменшити з 18757 грн. 07 коп. до 18557 грн. 07
коп.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили рішенням суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук