Справа № 265/842/14-ц
Провадження № 6/265/102/14
У Х В А Л А

12 лютого 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області у
складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

при секретарі Єфремовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області
О.В.Веремеєнко про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області Веремеєнко О.В. (далі -
державний виконавець ДВС) звернулася
до суду з поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що на виконанні в
Орджонікідзевському ВДВС
Маріупольського МУЮ знаходиться
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-535,
виданого 11.06.2007 року Жовтневим районним
судом м.Маріуполя про стягнення з
ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі
всіх видів заробітку (доходу),
починаючи з 19.01.2007 року і до досягнення
дитиною повноліття.

25.08.2009 року у відношенні боржника на
підставі ст.25 ЗУ «Про виконавче
провадження» відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
рішення суду.

Боржник до відділу ДВС не з'являвся,
підтвердження сплати боргу по сплаті
аліментів не надав.

Згідно інформації ДПС України фізичну
особу неможливо однозначно
ідентифікувати.

Нерухомого майна, земельних ділянок та
автомототранспортних засобів за
боржником не зареєстровано.

Заборгованість по аліментам станом на
07.02.2014 року складає 45731,08 грн.

Станом на 07.02.2014 року боржником не
вчинено дій направлених на виконання
рішення суду, що свідчить про умисне
його невиконання.

Просить ухвалити рішення щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України боржника ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що
подання не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї
статті, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих
осіб за участю державного виконавця.

Таким чином суд вважає, що особа, яка
має невиконані зобов'язання - боржник
ОСОБА_2, не може вважатися винним в
ухиленні від виконання зобов"язань,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема -
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Однак як вбачається з подання та
матеріалів, доданих до нього, в ньому
відсутні будь-які відомості та докази
про те, що боржник ОСОБА_2 ухиляється
від виконання обов"язків, покладених
на нього судовим рішенням та має намір
покинути територію України.

За таких обставин, суд не знаходить
підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.377-1 ЦПК України, Законом України "Про
виконавче провадження", суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області Веремеєнко О.В. про обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний
суд міста Маріуполя Донецької області
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя Орджонікідзевського районного
суду

м. Маріуполя Донецької області

Л.В.Копилова