Провадження № 2-807/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Солом'янський
районний суд м.Києва

у складі головуючого судді-Букіної О.М.

при секретарі -Осадчій В.М., Назарчук
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державної служби
інтелектуальної власності України,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 , третя особа-
ОСОБА_5 про дострокове припинення дії
свідоцтва та зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду та
просить достроково припинити дію
свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для
товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також
зобов'язати Державну службу
інтелектуальної власності України
вчинити дії щодо внесення змін та
здійснити відповідну публікацію в
офіційному бюлетені «Промислова
власність».

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
торгівельна марка за спірним
свідоцтвом не використовується на
території України протягом останніх
трьох років, що передують зверненню
позивача до суду щодо зазначених у
свідоцтві товарів 30 класу МКТП

На думку позивача, існують підстави для
дострокового припинення дії свідоцтва
України НОМЕР_2.

В обґрунтування права на звернення до
суду позивач вказує, що ухвалою
Господарського суду міста Києва від
18.10.2012 по справі № 5011-76/14414-2012 було
порушено справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державної служби
інтелектуальної власності та ОСОБА_1
про визнання недійсним належного
останньому свідоцтва України НОМЕР_1 на
знак для товарів і послуг. Підставою
для подання позову було те, що належний
ОСОБА_1 знак за свідоцтвом України
НОМЕР_1 є схожим настільки, що його
можна сплутати з зареєстрованим раніше
на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 знаком за
свідоцтвом України НОМЕР_2.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити.

Представник Державної служби
інтелектуальної власності України у
запереченні на позовну заяву просив
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на те, що дія
свідоцтва може бути припинена лише за
умови, якщо власник свідоцтва не
зазначить поважні причини
невикористання знака, внаслідок чого
відповідачі 2, 3, 4 повинні довести факт
використання знака, або зазначити
поважні причини його невикористання.

В судовому засіданні просив відмовити
в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні проти позову
заперечував посилаючись на
необґрунтованість заявлених вимог та
відсутність порушених прав позивача
та як наслідок підстав для звернення до
суду з даним позовом. Надав до суду
письмові заперечення разом з доказами
використання спірного позначення, які
на думку відповідача свідчать про
використання знаку виходячи з вимог
ст.16 Закону « Про охорону прав на знаки
для товарів і послуг».

Крім того, під час судового розгляду
представник відповідача 2 надала
письмові пояснення від 24.09.2013 та 16.10.2013
щодо використання спірного позначення
за свідоцтвом України НОМЕР_2 з
доказами на підтвердження доводів,
зазначених у поясненнях. В
обґрунтування відсутності підстав у
позивача на звернення до суду з даним
позовом посилалася на те, що знак для
товарів і послуг за свідоцтвом України
НОМЕР_2 не є схожим зі знаком за
свідоцтвом України НОМЕР_1 щодо
товарів 16,35 та 39 класів МКТП на
підтвердження чого надала копію
висновку судової експертизи об»єктів
інтелектуальної власності за № 3556 від
06.07.2012 року у справі № 5015/7380/11

Представник відповідача -2 просив
відмовити у задоволенні позовної заяви
повністю.

Представник третьої особи - ОСОБА_5
позов підтримав та просив його
задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з»явились, про час та дату
судового засідання були повідомлені
належним чином.

Вислухавши думку сторін, суд вважає за
можливе розглядати справу у
відсутності відповідачів, на підставі
наявних матеріалів справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши матеріали
справи, висновок судової експертизи,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 492 ЦК України
торговельною маркою може бути будь-яке
позначення або будь яка комбінація
позначень, які придатні для вирізнення
товарів, що виробляються однією особою,
від товарів, що виробляються іншими
особами.

Відповідно до приписів пункту 1 статті 5
Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарі і послуг» правова
охорона надається знаку, який не
суперечить публічному порядку,
принципам гуманності і моралі та на
який не поширюються підстави для
відмови в наданні правової охорони,
встановлені цим Законом.

10.04.2008 Державним департаментом
інтелектуальної власності на ім'я
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було видано
свідоцтво України НОМЕР_2 на знак для
товарів і послуг знак «ІНФОРМАЦІЯ_1»
відносно товарів 30 класу Міжнародної
класифікації товарів і послуг (МКТП).
Напис знака за свідоцтвом України
НОМЕР_2 наведено оригінальним шрифтом.

Вказані обставини підтверджуються
Випискою з Державного реєстру свідоцтв
України на знаки для товарів і послуг
станом на 03.09.2013 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.10.2012 по справі № 5011-76/14414-2012
було порушено справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державної служби
інтелектуальної власності та ОСОБА_1
про визнання недійсним належного
останньому свідоцтва України НОМЕР_1 на
знак для товарів і послуг. Підставою
для подання позову було те, що належний
ОСОБА_1 знак за свідоцтвом України
НОМЕР_1 є схожим настільки, що його
можна сплутати з зареєстрованим раніше
на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 знаком за
свідоцтвом України НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК
України, кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

У відповідності до Рішення
Конституційного Суду України від 1
грудня 2004 р. у справі N 1-10/2004 за
конституційним поданням 50 народних
депутатів України щодо офіційного
тлумачення окремих положень частини
першої ст. 4 ЦПК України 1963 р., поняття
"охоронюваний законом інтерес", що
вживається в частині першій статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України та інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загально-правовим засадам».

Таким чином, звернення позивача до суду
з позовом направлено на захист його
оспорюваних прав та інтересів , що
випливають зі знаку для товарів і
послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 та
узгоджується з вимогами ст.3 ЦПК
України.

Відповідно до положення C. - (1) ст.5
чинної для України Паризької конвенції
про охорону промислової власності,
якщо в країні використання
зареєстрованого знака є обов'язковим,
реєстрація може бути скасована лише по
закінченні справедливого строку і
тільки тоді, коли зацікавлена особа не
подасть докази, що виправдовують
причини її бездіяльності.

Абз.1 п.4 ст.18 Закону України «Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг» встановлено, що якщо знак не
використовується в Україні повністю
або щодо частини зазначених у
свідоцтві товарів і послуг протягом
трьох років від дати публікації
відомостей про видачу свідоцтва або
від іншої дати після цієї публікації,
будь-яка особа має право звернутися до
суду із заявою про дострокове
припинення дії свідоцтва повністю або
частково.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

За змістом C. - (1) ст.5 Паризької
конвенції про охорону промислової
власності та абз.2 п.4 ст.18 Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг», за яким дія
свідоцтва може бути припинена повністю
або частково лише за умови, що власник
свідоцтва не зазначить поважні причини
такого невикористання, обов'язок
доказування використання знака
покладено на власника оспорюваного
свідоцтва

Як випливає з матеріалів справи, разом
з запереченням та поясненнями на
позовну заяву представник відповідача
2 надав документи, пов'язані з
діяльністю суб'єктів господарювання,
фотографії вивісок та упаковок, а також
інші матеріали, у яких містяться написи
зі словом «ІНФОРМАЦІЯ_1» у різних
формах.

Згідно з положенням С. - (2) ст.5 Паризької
конвенції про охорону промислової
власності, застосування товарного
знака його власником у такій формі, що
відрізняється від зареєстрованої в
якій-небудь з країн Союзу лише окремими
елементами, що не змінюють відмітного
характеру знака, не спричинює визнання
недійсності реєстрації і не обмежує
охорону, що надана знаку. Аналогічне
положення, закріплене в абз.5 п.4 ст.16
Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг».

В зв'язку з цим, суд визнав доцільним
встановлення обставин щодо того, чи є
присутні в наданих представником
відповідача 2 матеріалах написи зі
словом «ІНФОРМАЦІЯ_1» та чи мають вони
форму знака за свідоцтвом України
НОМЕР_2 або форму, що відрізняється від
зареєстрованого знака лише окремими
елементами, що не змінюють відмітного
характеру знака.

Оскільки встановлення вказаних
обставин вимагає застосування
спеціальних знань, суд, керуючись ст.ст.
143, 144 ЦПК України за клопотанням
позивача ухвалою суду від 16.10.2013 року
призначив у справі судову експертизу
об»єктів інтелектуальної власності, на
вирішення якої було поставлено питання
про те, чи є наведення слова
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в тексті документів, на
вивісках, друкованій продукції, зразки
та зображення яких містяться в
матеріалах справи та датовані до 30.05.2013
року (протягом трьох років), тобто дати
подання позовної заяви, використанням
зареєстрованого знака для товарів і
послуг за свідоцтвом України НОМЕР_2
щодо наведених у ньому товарів 30 класу
МКТП.

Експертне дослідження проведене
відповідно до Закону України «Про
судову експертизу» кваліфікованим
судовим експертом Жилою Б.Ю., який має
вищу юридичну освіту та вищу
спеціальну освіту у сфері
інтелектуальної власності,
кваліфікацію судового експерта з
питань інтелектуальної власності, у
тому числі за спеціальністю 13.6
«Дослідження, пов'язані з комерційними
(фірмовими) найменуваннями,
торговельними марками (знаками для
товарів і послуг), географічними
зазначеннями» (свідоцтва
Науково-дослідного центру судової
експертизи з питань інтелектуальної
власності № 1065 від 19.12.2006 р.) та внесений
до реєстру атестованих судових
експертів, стаж експертної роботи з 2007
року.

Згідно з висновком експерта № № 52
судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності від 20.01.2013
року встановлено:

-наведення слова «ІНФОРМАЦІЯ_1» в
тексті документів, на вивісках,
друкованій продукції, зразки та
зображення яких містяться в матеріалах
справи та датовані до 30.05.2013 року
(протягом трьох років), тобто дати
подання позовної заяви, не є
використанням зареєстрованого знака
для товарів і послуг за свідоцтвом
України НОМЕР_2 щодо наведених у ньому
товарів 30 класу МКТП.

Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК, висновок
експерта для суду не є обов'язковим і
оцінюється судом за правилами,
встановленими ст..212 цього кодексу.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.212 ЦПК суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Як вбачається з висновку експерта № 52,
в процесі проведення дослідження,
експерт встановив, що відмітність
знака за свідоцтвом України НОМЕР_2
відносно тих, наведених у свідоцтві,
товарів 30 класу МКТП, для яких він не є
оманливим, тобто кондитерських виробів
та напоїв зі вмістом шоколаду,
обумовлюється виключно оригінальним
графічним виконанням знака за
свідоцтвом України НОМЕР_2, без якого
слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» буде сприйматись в
якості простого найменування товару
або найменування складового
компоненту товару.

Оцінюючи висновок експерта в цій
частині суд виходить з того, що згідно з
абз.2 п.1.4. Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 8 жовтня 1998 р. N 53/5 визначення
способу проведення експертизи (вибір
певних методик, (методів дослідження))
належить до компетенції експерта.

Згідно з ст.1 Закону України «Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг» знак це позначення, за яким
товари і послуги одних осіб
відрізняються від товарів і послуг
інших осіб. З наведеної норми випливає,
що знак для товарів і послуг повинен
мати відмітність, тобто відмітні
ознаки, які дозволяють знаку
виконувати розрізняльну функцію.

З огляду на це, та оскільки за змістом п
С. - (2) ст.5 Паризької конвенції про
охорону промислової власності та абз.5
п.4 ст.16 Закону України «Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг»
застосування товарного знака
допускається у формі, що відрізняється
від зареєстрованого знака лише
окремими елементами, що не змінюють
відмітного характеру знака, суд
погоджується з тим, що дослідження
відмітності знака за свідоцтвом
України НОМЕР_2 є необхідним для
встановлення факту його використання.

Про позначення, які не мають відмітного
характеру йдеться в абз.абз.2, 3, 4, 6 п.2
ст.6 Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг» за яким не
можуть одержати правову охорону також
позначення, які:

звичайно не мають розрізняльної
здатності та не набули такої внаслідок
їх використання;

складаються лише з позначень, що є
загальновживаними як позначення
товарів і послуг певного виду;

складаються лише з позначень чи даних,
що є описовими при використанні щодо
зазначених у заявці товарів і послуг
або у зв'язку з ними, зокрема вказують
на вид, якість, склад, кількість,
властивості, призначення, цінність
товарів і послуг, місце і час
виготовлення чи збуту товарів або
надання послуг;

складаються лише з позначень, що є
загальновживаними символами і
термінами;

відображають лише форму, що обумовлена
природним станом товару чи
необхідністю отримання технічного
результату, або яка надає товарові
істотної цінності.

До висновку про те, що відмітність
знака за свідоцтвом України НОМЕР_2
обумовлюється виключно його
оригінальним графічним виконанням,
експерт прийшов спираючись на
зазначені у висновку експертизи № 52
словникові джерела, зокрема на т.6
Етимологічного словника української
мови та інші, за якими слово
української мови «ІНФОРМАЦІЯ_1» є
синонімом слова «шоколад» та
представляє собою просте найменування
товару - порошок із насіння какао з
цукром та прянощами, кондитерський
виріб з такого порошку або напій з
такого порошку.

Суд погоджується з даними висновками
експерта , оскільки вони узгоджуються
з іншими матеріалами справи.

Так, на стор.21 наданої до суду
представником відповідача 2 копії
висновку судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності № 3556 від
06.07.2012 Харківського НДІСЕ ім. Бокаріуса,
зазначено, що слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» є
назвою шоколаду, шоколадки.

В зв'язку з цим, суд погоджується з
висновком експерта № 52 судової
експертизи інтелектуальної власності
стосовно того, що відмітність знака за
свідоцтвом України НОМЕР_2
обумовлюється виключно його
оригінальним графічним виконанням та
розглядає лише ті матеріали, подані
відповідачем 2 на підтвердження
використання знака за оспорюваним
свідоцтвом, у яких міститься напис
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у оригінальній формі, що
відповідає зареєстрованому знаку.

У п.4 ст.16 Закону України «Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг»
передбачено, що використанням знака
визнається: нанесення його на будь-який
товар, для якого знак зареєстровано,
упаковку, в якій міститься такий товар,
вивіску, пов'язану з ним, етикетку,
нашивку, бирку чи інший прикріплений до
товару предмет, зберігання такого
товару із зазначеним нанесенням знака
з метою пропонування для продажу,
пропонування його для продажу, продаж,
імпорт (ввезення) та експорт
(вивезення); застосування його в
діловій документації чи в рекламі та в
мережі Інтернет.

При цьому, за змістом п.4 ст.18 Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг» свідоцтво може бути
припинено, якщо знак не
використовується в Україні повністю
або щодо частини зазначених у
свідоцтві товарів і послуг протягом
трьох років від дати публікації
відомостей про видачу свідоцтва або
від іншої дати після цієї публікації.

Виходячи з наведених норм, окрім форми
використання знака, встановленню
підлягають обставини щодо того, чи
відповідає спосіб використання
позначення способу, наведеному у
законі, а також стосовно дати такого
використання, яка не повинна
перевищувати три роки від дати
звернення до суду з відповідною
позовною заявою.

По даній справі провадження було
відкрито ухвалою від 02.07.2013 року,
позовну заяву було подано 30.05.2013 року.

Як випливає з висновку судової
експертизи, позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» у
формі, що відповідає формі знака за
оспорюваним свідоцтвом, містяться в
таких документах, як: копія зразка
поліграфічної продукції (а.с. 77 т.1),
витяг з публікації у друкованому
виданні (а.с. 122 т.1), копія фотографії
упаковки продукції (а.с. 51 т.2).

Дослідження судом вказаних доказів
свідчить про те, що наведена в
матеріалах справи (а.с. 77 т.1) копія
зразка поліграфічної продукції являє
собою аркуш, з розміщеними на ньому у
два стовпчики зображеннями етикеток з
написом «ІНФОРМАЦІЯ_1». Будь-які дати,
за якими можна встановити дату
виготовлення зразка поліграфічної
продукції, або зазначення про
належність його певного
господарського документу, контракту,
договору тощо на зразку поліграфічної
продукції та безпосередньо на
зображеннях етикеток відсутні.

Разом з тим, за змістом абз.1 п.4 ст.16
Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг» в розумінні
вказаної норми використанням знака
визнається: нанесення його на будь-який
товар, для якого знак зареєстровано
знак, безпосередньо, або на упаковку, в
якій міститься такий товар, етикетку,
нашивку, бирку чи інший прикріплений до
товару предмет.

При цьому, етикетки з позначенням
«ІНФОРМАЦІЯ_1», зображені на зразку
поліграфічної продукції і не
прикріплені до жодного товару, для
якого зареєстровано знак за
оспорюваним свідоцтвом.

Таким чином, суд не приймає його в
якості належного доказу використання
знака за свідоцтвом України НОМЕР_2.

Друковане видання «Лауреати нагород»
(а.с. 77 т.1), у якому міститься зображення
позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», датоване 2009
роком. Вказана дата використання знака
є пізнішою ніж три роки до дати
звернення до суду з позовною заявою про
дострокове припинення оспорюваного
свідоцтва. Отже, вказаний доказ не може
бути взятий судом до уваги в
підтвердження використання знака за
оспорюваним свідоцтвом протягом
останніх трьох років, тобто з
30.05.2010-30.05.2013 рр.

Наведена в матеріалах справи (а.с. 51 т.2)
копія фотографії упаковки продукції не
містить дату створення фотографії. В
той же час, безпосередньо зображений на
фотографії зразок упаковки не містить
дати виготовлення товару. Внаслідок
цього, суд позбавлений можливості
встановити дату використання знака на
підставі даного доказу.

З огляду на викладене та оцінюючи
матеріали справи, суд вважає, що
відповідачами-2,3,4 не надано належних
та допустимих доказів використання
спірної торговельної марки, так само як
і не зазначено поважних причин її
невикористання протягом останніх 3-х
років, що передують даті звернення
позивача до суду.

Враховуючи те, що підставою для
припинення дії свідоцтва України на
торговельну марку є невикористання
торговельної марки, а також те, що
належними у справі доказами доведено
факт невикористання спірної
торговельної марки за свідоцтвом
України НОМЕР_2 , суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову.

У п.1.2. Положення про державний реєстр
свідоцтв України на знак для товарів і
послуг, затвердженого наказом
Міністерства освіти і науки України № N
10 від 10.01.2002 встановлено, що реєстр
формує Державна служба
інтелектуальної власності України
(Державна служба),

Відповідно до п.2.3. Положення про
державний реєстр свідоцтв України на
знак для товарів і послуг у процесі
ведення реєстру до нього вносяться ,
зокрема, щодо припинення дії свідоцтва
повністю або частково.

Згідно з п.1.3 вказаного Положення
відомості, що занесені до реєстру,
зміни до них, відомості, про видачу
дубліката свідоцтва, зміни внаслідок
виправлення помилок та інші
відомості, що занесені до реєстру,
Державна служба публікує в офіційному
бюлетені «Промислова власність».

За таких умов, підлягають задоволенню
позовні вимоги про внесення змін до
державного реєстру свідоцтв України на
знаки для товарів і послуг щодо
дострокового припинення свідоцтва
України НОМЕР_2 на знак для товарів і
послуг та опублікування відомостей про
це у офіційному бюлетені «Промислова
власність».

Що стосується тверджень відповдіача-2
про відсутність порушених прав
позивача з посиланням на висновок
судової експертизи №5015/7380/11 від 25.01.2012
р.проведеної в рамках господарського
судочинства, суд не приймає їх до
уваги.

Наявність або відсутність схожості
позначень за вказаними вище
свідоцтвами не може бути підставою для
відмови в позові, оскільки предметом
даної справи є дострокове припинення
свідоцтва України НОМЕР_2. Крім того,
вимоги про дострокове припинення та
визнання недійсним свідоцтва не можуть
зараховуватися, щоб стверджувати про
відсутність порушених прав позивача.

Вбачається, що підставою для звернення
до суду з позовом про дострокове
припинення свідоцтва України НОМЕР_2
був ініційований саме відповідачами
позов про визнання недійсним свідоцтва
позивача за НОМЕР_1 поданого в порядку
господарського судочинства (ухвала
господарського суду м.Києва від 10.02.2012
р.).

Таким чином, звернення позивача до суду
з даним позовом до відповідачів
відповідає обраному способу захисту
порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи те, що Державна служба
інтелектуальної власності України
відповідно до покладених на неї
повноважень, не здійснює контроль за
використанням товарних знаків їх
власниками, суд вважає, що на
відповідача-2,3,4 необхідно покласти
витрати, пов'язані з розглядом даної
справи.

Таким чином, з відповідачів -2,3,4 на
користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 114,70 грн. в
рівних долях.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.15,16, 492 ЦК України, ст.5 Паризької
конвенції про охорону промислової
власності, ст.ст. 1, 6, 16, 18 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної служби
інтелектуальної власності України,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 , третя особа-
ОСОБА_5 про дострокове припинення дії
свідоцтва та зобов"язання вчинити дії,
задовольнити.

Достроково припинити дію свідоцтва
України НОМЕР_2 на знак для товарів і
послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Зобов'язати Державну службу
інтелектуальної власності України
внести зміни до Державного реєстру
свідоцтв України на знаки для товарів і
послуг стосовно дострокового
припинення дії свідоцтва України
НОМЕР_2 та здійснити публікацію про це
в офіційному бюлетені «Промислова
власність».

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі
114,70 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Суддя: