Справа № 379/636/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014 року
Таращанський районний суд
Київської області в складі:

головуючого: Бойка М.Г.

при секретарі: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тараща

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно
якого прохав стягнути із вказаних
відповідачів солідарно матеріальну
шкоду в розмірі 10923,11 грн. та моральну
шкоду в розмірі 10000 грн. завдану
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди джерелом підвищеної небезпеки,
а також судовий збір в розмірі 243,60 грн.,
витрати по наданню правової допомоги в
розмірі 550 грн. та витрати, понесені ним
на проведення експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку,
завданого внаслідок ДТП в сумі 639,84 грн..

В обґрунтування заявлених вимог
вказав, що 21.11.2013 року о 16 годині 00
хвилин, на вулиці Ярова в с. Мала
Березянка Таращанського району
Київської області, автомобіль «Москвич
2140» державний номерний знак НОМЕР_4 під
керуванням ОСОБА_2, який здійснював
керування вказаним транспортним
засобом не маючи посвідчення на право
керування транспортним засобом,
оскільки в органах МРЕВ ДАІ такого
посвідчення не отримував та який
(автомобіль) належить на праві
власності ОСОБА_3, здійснив зіткнення з
автомобілем «Ford Transit Connect» державний
номерний знак НОМЕР_3, за кермом якого
на відповідній правовій підставі
(довіреність від 26.10.2012 року за реєстр. в
реєстрі №2670) знаходився він. В
наслідок дорожньо-транспортної
пригоди його автомобіль «Ford Transit Connect»
отримав механічні пошкодження.

Постановою Таращанського районного
суду від 05.12.2013 року водія автомобіля
«Москвич 2140» державний номерний знак
НОМЕР_4 ОСОБА_2 було визнано винним у
вчиненні ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АC/6556504 від
06.09.2013 року, цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
«Москвич 2140» державний номерний знак
НОМЕР_4 була застрахована у ПрАТ
«Київський страховий дім». Позивач
скориставшись своїм правом заявив про
настання страхового випадку. Проте
28.02.2014 року відповідно до Закону
України «Про страхування» ПрАТ
«Київський страховий дім» відмовив
йому у виплаті страхового
відшкодування, оскільки відповідач
ОСОБА_2 керував забезпеченим
транспортним засобом без законних на
те підстав без посвідчення водія (лист
від 28.02.2014 року № 187).

Вартість матеріального збитку,
завданого транспортному засобу «Ford
Transit Connect» державний номерний знак
НОМЕР_3 в результаті пошкодження в ДТП,
відповідно до експертного
автотоварознавчого дослідження
складає 10923 грн. 11 коп..

Крім матеріальної шкоди, під час ДТП,
йому як особі у якої на відповідній
правовій підставі перебуває «Ford Transit
Connect» державний номерний знак НОМЕР_3,
ще й було завдано значної моральної
шкоди, котра полягає в тому, що він
отримав стрес від даного ДТП, внаслідок
чого він вже тривалий час не може вести
повсякденне життя, яке вів до даного
ДТП і маючи у власності автомобіль не
міг користуватися ним оскільки, він був
пошкоджений внаслідок протиправних
дій відповідача. Після даного ДТП він
постійно перебуває в депресивному
стані, став знервований, що негативно
відображається на стосунках з
оточуючими його людьми, змушений
постійно прикладати додаткові зусилля
для організації свого життя, оскільки
не може вести активне громадське життя
та реалізовувати свої повсякденні
звички та бажання і більше півроку він
постійно думає про дане ДТП.

Як було встановлено, власник
автомобіля «Москвич 2140» д.н.з. НОМЕР_4 -
ОСОБА_3, передав даний автомобіль особі,
яка не мала відповідного посвідчення
водія. Тому в даному випадку він вважає,
що ОСОБА_3, який є власником джерела
підвищеної небезпеки повинен бути
залучений до даної цивільної справи як
співвідповідач.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з підстав зазначених
у позовній заяві та прохав їх
задовольнити у повному обсязі,
стягнувши із вказаних відповідачів
солідарно матеріальну шкоду в розмірі
10923,11 грн. та моральну шкоду в розмірі
10000 грн. завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
джерелом підвищеної небезпеки, а також
судовий збір в розмірі 243,60 грн., витрати
по наданню правової допомоги в розмірі
550 грн. та витрати, понесені ним на
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку,
завданого внаслідок ДТП в сумі 639,84 грн..

Відповідач - ОСОБА_2 заперечував, проти
задоволення позову в частині стягнення
з нього моральної шкоди з підстав,
викладених у запереченні на позовну
заяву, в якому зазначив, що позивачем в
частині обгрунтування його вимог щодо
стягнення моральної шкоди не зазначено
та не надано належних доказів
заподіяння йому такої шкоди. Щодо
правових підстав його володіння
транспортним засобом, а саме
автомобілем «Москвич 2140» д.н.з. НОМЕР_4,
власником якого згідно реєстраційного
документу (свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу) на даний час є
ОСОБА_3, то вказане свідоцтво йому
передала інша особа у якої ним було
придбано вказаний транспортний засіб
без належного укладення договору
купівлі-продажу, чи посвідчення на його
ім'я відповідної довіреності, і
прізвище та місце проживання даної
особи йому не відоме. Вказаного
автомобіля він придбав з метою набуття
навичок керування транспортним
засобом, оскільки прав керування
транспортним засобом він в органах
МРЕВ ДАІ не отримував, маючи на меті в
подальшому отримати у вказаних органах
посвідчення водія відповідної
категорії. Постанову судді
Таращанського райсуду від 05.12.2013 року
про накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу він не оскаржував, сплативши
штраф у розмірі 425 грн..

Відповідач - ОСОБА_3, який був належно
повідомлений про час та місце розгляду
справи (йому після попереднього
судового засідання було особисто
вручено повістку про з'явлення до суду)
в судове засідання не з'явився,
заперечення на позовну заяву до суду не
направив, під час попереднього
судового засідання позов не визнав,
хоча і не заперечував того факту, що
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу він є власником
автомобіля «Москвич 2140» д.н.з. НОМЕР_4 і
пояснював, що вказаний транспортний
засіб він передав своєму зятеві ОСОБА_4
разом із свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу і яким чином його
автомобіль перейшов у володіння
відповідача ОСОБА_2 йому не відомо. Він
від свого імені ніяких договорів щодо
відчуження даного автомобіля не вчиняв
так само як і не посвідчував у
нотаріальному порядку від свого імені
довіреностей щодо вказаного
автомобіля.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
пояснення відповідача ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши обставини справи,
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
встановив наступне.

21.11.2013 року о 16 годині 00 хвилин., на
вулиці Ярова в с. Мала Березянка
Таращанського району Київської
області, автомобіль «Москвич 2140»
державний номерний знак НОМЕР_4 під
керуванням ОСОБА_2, який здійснював
керування вказаним транспортним
засобом не маючи посвідчення на право
керування транспортним засобом,
оскільки в органах МРЕВ ДАІ такого
посвідчення не отримував та який
(автомобіль) належить на праві
власності ОСОБА_3, під час вибору
швидкості не врахувавши дорожню
обстановку та не впоравшись з
керуванням здійснив виїзд на зустрічну
смугу руху, де здійснив зіткнення з
автомобілем «Ford Transit Connect» державний
номерний знак НОМЕР_3, за кермом якого
на відповідній правовій підставі
(довіреність від 26.10.2012 року за реєстр. в
реєстрі №2670) знаходився позивач. В
наслідок дорожньо-транспортної
пригоди його автомобіль «Ford Transit Connect»
отримав механічні пошкодження.

Постановою Таращанського районного
суду від 05.12.2013 року водія автомобіля
«Москвич 2140» державний номерний знак
НОМЕР_4 ОСОБА_2 було визнано винним у
вчиненні ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу в розмірі 425 грн..
Вказану постанову відповідач ОСОБА_2 не
оскаржував та сплатив штраф у
вищевказаному розмірі.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АC/6556504 від
06.09.2013 року, цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
«Москвич 2140» державний номерний знак
НОМЕР_4 була застрахована у ПрАТ
«Київський страховий дім». Позивач
скориставшись своїм правом заявив про
настання страхового випадку. Проте
28.02.2014 року відповідно до Закону
України «Про страхування» ПрАТ
«Київський страховий дім» відмовив
йому у виплаті страхового
відшкодування, оскільки відповідач
ОСОБА_2 керував забезпеченим
транспортним засобом без законних на
те підстав без посвідчення водія (лист
від 28.02.2014 року № 187).

Вартість матеріального збитку,
завданого транспортному засобу «Ford
Transit Connect» державний номерний знак
НОМЕР_3 в результаті пошкодження в ДТП,
відповідно до експертного
автотоварознавчого дослідження
складає 10923 грн. 11 коп.. За проведення
вказаного експертного дослідження з
урахуванням витрат на придбання
пального з метою доставки пошкодженого
транспортного засобу на експертне
дослідження 03.12.2013 року та послуг
Укрпошти (відправлення телеграми
відповідачу) позивачем також було
сплачено 539,84 грн..

В зв'язку з цим позивач просить суд
стягнути із вказаних відповідачів
солідарно матеріальну шкоду в розмірі
10923,11 грн. та моральну шкоду в розмірі
10000 грн. завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
джерелом підвищеної небезпеки, а також
судовий збір в розмірі 243,60 грн., витрати
по наданню правової допомоги в розмірі
550 грн. та витрати, понесені ним на
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку,
завданого внаслідок ДТП в сумі 639,84 грн.,
обґрунтовуючи свої вимоги щодо
відповідача ОСОБА_3 тим, що вказаний
відповідач, як власник автомобіля
«Москвич 2140» д.н.з. НОМЕР_4, передав
даний автомобіль особі, яка не мала
відповідного посвідчення водія, а тому
повинен нести однакову
відповідальність з відповідачем
ОСОБА_2. А щодо завдання йому моральної
шкоди, то він обгрунтовував її тим, що
він отримав стрес від даного ДТП,
внаслідок чого він вже тривалий час не
може вести повсякденне життя, яке вів
до даного ДТП і маючи у власності
автомобіль не міг користуватися ним
оскільки, він був пошкоджений
внаслідок протиправних дій
відповідача і після даного ДТП він
постійно перебуває в депресивному
стані, став знервований, що негативно
відображається на стосунках з
оточуючими його людьми, змушений
постійно прикладати додаткові зусилля
для організації свого життя, оскільки
не може вести активне громадське життя
та реалізовувати свої повсякденні
звички та бажання і більше півроку він
постійно думає про дане ДТП.

Враховуючи дані обставини, суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_3, як власник джерела підвищеної
небезпеки є відповідальним за
заподіяння позивачу ОСОБА_1
матеріальної шкоди, а відповідач
ОСОБА_2, як особа, яка безпосередньо є
винуватцем ДТП, яка сталася 21.11.2013 року
о 16 годині 00 хвилин на вул. Ярова в с.
Мала Березянка Таращанського району
Київської області, оскільки відповідно
до п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4
особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди, позички
тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку і
якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2. Правил
дорожнього руху України). А відповідач
ОСОБА_2 в даному випадку до таких осіб
не може бути віднесений, оскільки він
здійснював керування транспортним
засобом, а саме автомобілем «Москвич
2140» д.н.з. НОМЕР_4, маючи лише
реєстраційний документ на
транспортний засіб, який йому було
передано невстановленою особою без
відповідних на те повноважень від
власника ОСОБА_3, який стверджував, що
вказаний транспортний засіб він
передав своєму зятеві ОСОБА_4 разом із
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу і яким чином його
автомобіль перейшов у володіння
відповідача ОСОБА_2 йому не відомо і він
від свого імені ніяких договорів щодо
відчуження даного автомобіля не вчиняв
так само як і не посвідчував у
нотаріальному порядку від свого імені
довіреностей щодо вказаного
автомобіля.

Відповідно до п. 13 вищевказаної
постанови Пленуму ВССУ враховуючи, що
відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України
положення щодо захисту права власності
поширюються також на осіб, які хоч і не
є власниками, але володіють майном на
праві господарського відання,
оперативного управління або на іншій
підставі, передбаченій законом чи
договором (речове право), такі особи
також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається із частини 2 вищевказаної
статті, особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Ст. 22 ЦК України передбачено, що
збитками, які підлягають відшкодуванню
у повному обсязі, є «… витрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного
права…».

Так, відповідно до положень ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Судом встановлено, що належне позивачу
майно було пошкоджене діями
відповідача ОСОБА_2 та з його вини, отже
позивач має право на відшкодування
моральної шкоди, так як моральна шкода
позивача виразилася в перенесенні
страждань і переживань через
неможливість використовувати
автомобіль за призначенням.

Завдана позивачу моральна шкода
полягає ще й в тому, що він пережив
стрес, були порушені його та членів
його сім'ї нормальні життєві зв'язки.
Позивач тривалий час не мав можливості
користуватися вказаним транспортним
засобом, що ускладнювало умови його
життя, вимагало додаткових зусиль та
матеріальних затрат, що призвело до
тяжких моральних страждань. Відмова
відповідача добровільно відшкодувати
спричинену шкоду ще більше посилила
переживання позивача, що також
призвела до моральних страждань.

При визначенні розміру моральної
шкоди, що підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача, суд враховує положення ч. 3 ст.
23 ЦК України, конкретні обставини даної
справи, вимоги розумності і
справедливості та вважає, що з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 3000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею судові витрати. А тому з
відповідача ОСОБА_3 на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати
пропорційно до задоволених вимог у
сумі 568,82 грн. (судом не враховується
витрати на придбання пального 27.11.2013
року в сумі 100 грн.), а з відповідача
ОСОБА_2 - 156,16 грн. судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 5, 8, 10, 15, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України,
ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, суд
,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10923
(десять тисяч дев'ятсот двадцять три)
гривні 11 копійок матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, а також
568,82 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000
(три тисячі) гривень моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, а також
156,16 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Таращанський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, а особою, що не
була присутня у судовому засіданні з
дня отримання копії цього рішення,
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Київської області.

Головуючий:
М.Г. Бойко