У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва, третя особа-директор
комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва - Козловська Світлана
Станіславівна про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 15 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 23 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року позивач звернулась до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що з 1 жовтня 2009 року
працювала в Комунальному підприємстві
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації.

13 січня 2011 року переведена на посаду
першого заступника директора
підприємства.

Наказом № 46-к від 27 березня 2012 року її
звільнено із займаної посади на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку
із скороченням штату працівників.

Посилаючись на те, що у зв'язку із
скороченням штату працівників їй не
надано переважне право на залишення на
роботі або пропозицію надання іншої
роботи на даному підприємстві,
підприємство в порушення норм чинного
законодавства не отримало згоду
профспілкового комітету, а
реорганізація підприємства не є
підставою для розірвання трудового
договору, просила суд поновити строк
звернення до суду з даним позовом,
визнати незаконним та скасувати наказ
№ 27 від 27 січня 2012 року «Про скорочення
штату та внесення змін у штатний
розклад підприємства», визнати
незаконним та скасувати наказ про
звільнення, поновити її на посаді
першого заступника директора, стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 27 березня 2012 року до
дня поновлення на роботі та моральну
шкоду у розмірі 12000 гривень.

Уточнивши позовні вимоги, просила суд
стягнути з відповідача на свою користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 27 березня 2012 року до
дня поновлення на роботі у розмірі 290 238
гривень 78 копійок, витрати по сплаті
вартості експертного дослідження в
розмірі 1590 гривень 84 копійки та
моральну шкоду 12000 гривень.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 17 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 23 грудня 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 15 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 23 грудня
2013 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко