Номер провадження № 22-ц/785/2296/14
Головуючий у першій інстанції Жигулін
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Кварталової А.М.., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою Комунального
підприємства «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 13 грудня 2013 року
по справі за позовом Комунального
підприємства «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж опалення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулося
до суду до ОСОБА_3 з позовом про
стягнення заборгованості за послуги
централізованого опалення, мотивуючи
це тим, що відповідач не
розраховується за теплову енергію, яка
їй поставляється за адресою: АДРЕСА_1 ,
внаслідок чого за період з липня 2009
року по вересень 2013 року включно
виникла заборгованість в сумі 7098 грн. 15
коп. та за обслуговування внутрішньо
будинкових мереж опалення в сумі 111 грн.
37 коп.

Відповідач позов не визнала, вказуючи,
що вона відключилася від мереж
теплопостачання, про що повідомила
позивача у травні 2009 року. Крім того,
договір про надання послуг
теплопостачання не укладався.

Рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 13 грудня 2013 року в задоволенні
позову КП«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж опалення - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 13 грудня 2013 року
КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулося до
суду апеляційної інстанції з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищезазначене рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на порушення судом
першої інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для
справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими;

3) невідповідність висновків
суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також
розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про
його відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення
чи підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права
вважаються порушеними або
неправильно застосованими, якщо
застосовано закон, який не
поширюється на ці правовідносини, або
не застосовано закон, який підлягав
застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам не
відповідає.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що:

- ОСОБА_3 є інвалідом 2-ї групи,
власником квартири АДРЕСА_1, при цьому
постачальником тепла у будинок, де
знаходиться квартира відповідача є КП
«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» (а. с. 20);

- згідно акту КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» № 90 від 11.06.2009
року в присутності ОСОБА_3 встановлено,
що у квартирі АДРЕСА_1 в порушення п. 25
Правил надання послуг з
централізованого опалення постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року N 630, Порядку
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженого
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України № 4 від 22.11.2005 року
відключення від мереж теплопостачання
проведено самовільно.

Відмовляючи у задоволенні позову
КП«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж опалення, суд першої інстанції
виходив з того, що самовільне
відключення від мереж теплопостачання
проведено самовільно є порушенням за
яке передбачена відповідальність
згідно з кодексом України «Про
адміністративні правопорушення». До
наступного часу з відповідачем договір
надання послуг теплопостачання не
укладено, відключення проведено
відповідачем за станом здоров`я,
підключення не проведено, доказів
самовільного відключення не надано.

Проте погодитися з такими висновками
суду першої інстанції не можна.

Частиною 6 ст. 26 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
встановлено, що у разі зникнення
потреби в отриманні послуги або
відмови споживача від користування
послугою виконавця/виробника споживач
має право розірвати договір у порядку,
встановленому законом.

Згідно ст. 19 Закону України «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до ст. 25 вищезазначеного
закону у разі відмови споживача
оплачувати споживання теплової
енергії заборгованість стягується в
судовому порядку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутністю таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог.

Як вбачається з матеріалів справи до
2009 року відповідачу надавалися послуги
з теплопостачання без укладення
договору. Відповідач отримувала дані
послуги, у квартиру відповідача
надавалась теплова енергія. Відповідно
до особового рахунку 1831, відкритого на
ім'я відповідача, сторони знаходилися
у фактичних договірних відносинах. В
подальшому відповідач самовільно
відключила квартиру від мереж
теплопостачання та припинила сплату за
теплопостачання. Заборгованість
станом на 01.11.2011 року складає 7098 грн. 15
коп. та за обслуговування
внутрішньобудинкових мереж у розмірі 11
грн. 37 коп. Відповідач у добровільному
порядку відмовляється від сплати
послуг у добровільному порядку.

Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення (затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. N 630; далі - Правила)
регулюються відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг (виконавцем), і фізичною та
юридичною особою, яка отримує або має
намір отримувати послуги з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення (споживачем).

Відповідно до ст. 8 Правил ці послуги
надаються споживачеві згідно з
договором, що оформляється на основі
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

Споживач може відмовитися від
отримання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживача від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється в
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства. При
цьому витрати, пов'язані з відключенням
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води,
відшкодовуються споживачем відповідно
до калькуляції, складеної виконавцем.

Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Суд установив, що письмову заяву про
відмову від користування послугою з
теплопостачання відповідач відповідно
до Правил не надавав.

Відповідно до вимог статей 651, 907 ЦК
України договір про надання послуг
може бути розірваний на вимогу однієї
із сторін за рішенням суду в разі
істотного порушення договору другою
стороною. Суд з вказаного приводу
рішення не ухвалював.

Крім того, згідно з Правилами
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки, державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництв, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Дозвіл на відключення споживача від
користування послугами з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання надається органами
місцевого самоврядування. Тобто
відключення приміщень від
внутрішньобудинкових мереж
центрального опалення виконується
монтажною організацією, яка реалізує
проект, за участю представника
власника жилого будинку або
уповноваженої ним особи, представника
виконавця послуг або наймача квартири.
Після закінчення робіт складається акт
про відключення, який подається
відповідній комісії для затвердження і
є єдиною підставою для зняття з обліку
та припинення відповідних нарахувань.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Згідно з п. п. 2.6 та 2.7 Порядку
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
опалення, встановлено, що по закінченні
робіт складається акт про відключення
будинку від мереж ЦО і ГВП і в
десятиденний термін подається
заявником до Комісії на затвердження.
Після затвердження акта на черговому
засіданні Комісії сторони
переглядають умови договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання.

Отже, відповідач до моменту надання
відповідного акту затвердженого
міжвідомчою комісією, згідно діючого
законодавства України, вважається
споживачем послуг з централізованого
опалення та обслуговування внутрішньо
будинкових мереж опалення і повинен
сплачувати їх вартість.

При таких обставинах рішення суду
першої інстанції не може залишатися в
силі і підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

У відповідності до рішення виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради №
1555 від 25.11.2004 року встановлені тарифи
за теплопостачання в розмірі 0,043 гривні
за 1м загальної площі квартири (а. с. 9).

У відповідності до рішення виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради №
461 від 07.06.2013 року встановлені тарифи
за теплопостачання в розмірі 0,20 гривні
за 1м загальної площі квартири, рішення
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради № 1555 від 25.11.2004 року
втратило силу (а. с. 10).

Тарифи на теплову енергію для
населення встановлені рішенням
виконавчого комітету Ізмаїльської
міськради від 15.12.2008 року № 1695 та від
06.01.2011 року № 1 (а. с. 11-12).

Заперечення відповідача, що вона не
користується послугами, які надає
позивач, і тому не повинна сплачувати
за тепло, не заслуговує на увагу,
оскільки самостійне відключення,
тобто без затвердженого міжвідомчою
комісією акту про відключення від
мереж теплопостачання, не звільняє
споживача від обов`язку сплачувати за
послуги теплопостачання.

Отже, представлений позивачем
розрахунок заборгованості за послуги
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж опалення відповідає матеріалам
справи та рішенням виконавчого
комітету Ізмаїльської міськради, якими
встановлені тарифи за послуги з
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж опалення та вирахуваний
правильно.

Судова колегія доходить висновку, що
позов КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за період
з липня 2009 року по вересень 2013 року
включно за послуги з централізованого
опалення в сумі 7098 грн. 15 коп. та за
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж опалення в сумі 111 грн. 37 коп.
підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони усі
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_3 є інвалідом 2-ї групи
безстроково і у відповідності до
Закону України «Про судовий збір»
звільнена від сплати судового збору.

Виходячи з ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо обидві
сторони звільнені від оплати судових
витрат, вони компенсуються за рахунок
держави у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Отже, приймаючи до уваги, що рішення
постановлено на користь позивача, який
не звільнений від оплати судових
витрат (судового збору) і позивачем
судовий збір сплачений, що
підтверджено квитанціями на загальну
суму 229 грн. 40 коп. (а. с. 8-8 а), з
відповідача слід стягнути судової
витрати у вигляді судового збору за
подання позивачем позовної заяви до
суду в сумі 229 грн. 40 коп. (114,70+114,70).

На підставі викладеного і
керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК
України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» -
задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 13 грудня 2013 року - скасувати та
ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Комунального підприємства «Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго»
(розподільчий рахунок № 0168, філія
Одеське ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845,
) заборгованість за період
з липня 2009 року по вересень 2013 року
включно за послуги з централізованого
опалення в сумі 7098 грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Комунального підприємства «Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго»
(розподільчий рахунок № 0168, філія
Одеське ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845,
) заборгованість за період
з липня 2009 року по вересень 2013 року
включно за а обслуговування
внутрішньо будинкових мереж опалення в
сумі 111 грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Комунального підприємства «Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго»
(розподільчий рахунок № 0168, філія
Одеське ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845,
) судовий збір в розмірі 229
грн. 40 коп. за подання позову до суду
першої інстанції та судовий збір за
подання апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції в сумі 114 грн. 70
коп.

Рішення набирає законної сили
з моменту її проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили рішенням суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
А.М. Кварталова

В.П. Фальчук