Справа № 367/610/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року Ірпінський міський суд
Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Тищенко К

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,3-я особа
орган опіки та піклування виконкому
Ірпінської міської ради про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди матері

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із
позовом,відповідно до якого
зазначив,що він перебував у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з
28.07.2001 року по 07.10.2010 року, який було
розірвано за рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 07
жовтня 2010 року.

Від шлюбу вони мають двох дітей: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

17.09.2012 року рішенням Ірпінського
міського суду було визначено місце
проживання дітей, а саме: син - ОСОБА_3
залишився проживати разом із ним, а
дочка - ОСОБА_4 залишилась проживати із
матір'ю - ОСОБА_2

Він матеріально утримує та належним
чином піклується про здоров'я свого
сина, його фізичний, духовний та
моральний розвиток.

З часу припинення сімейних відносин із
відповідачкою, відповідач участі у
вихованні і догляді за дитиною ,
безпідставно чинить перешкоди
позивачу у здійсненні ним заходів,
спрямованих на покращення здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Так, відповідач відмовляється надати, у
передбаченому законодавством України
порядку, дозвіл на виїзд
неповнолітнього ОСОБА_3 за кордон для
відпочинку, зокрема в Сербію та
Черногорію.

Його матір - ОСОБА_8 є громадянкою
Сербії, тому у Сербії та Черногорії в
нього проживають всі його родичі по
лінії матері.

Позивач вважає, що виїзд дитини за
кордон, сприятиме розширення
світогляду дитини і добре позначиться
на її духовному та інтелектуальному
розвитку як особистості.

Але, незважаючи на це, відповідачка
ОСОБА_2, безпідставно не надає згоди на
виїзд дитини за межі України. При цьому
жодних вагомих аргументів, які б
пояснювали та обґрунтовували її
відмову, вона не наводить.

Таким чином, він вважає, що така позиція
його колишньої дружини і матері
неповнолітнього ОСОБА_3, шкодить його
інтересам та не сприяє його всебічному
та гармонійному розвитку, порушує
право дитини на повний та гармонійний
розвиток її особистості та вказує на
зловживання відповідачем своїми
батьківськими правами.

Позивач просить надати йому дозвіл
на виїзд ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон
без дозволу(згоди) матері дитини ОСОБА_2
до повноліття дитини. Дозволити йому
або офіційному представникові без
згоди матері ОСОБА_2 оформлювати
документи для тимчасового виїзду або
супроводу неповнолітнього
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України або
країн ближнього зарубіжжя до
досягнення ним повноліття. Допустити
негайне виконання рішення суду.

Позивач та його представник у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не
визнала,просила у позові відмовити
посилаючись на ті обставини,що позивач
не звертався до відповідачки із
проханням надати дозвіл на виїзд
дитини за кордон.Відповідачка не
заперечує проти виїзду дитини за
кордон,але вона повинна знати коли
дитина їде за кордон,у яку саме країну
та на який термін,щоб вона мала
можливість сходити до нотаріуса та
підготувати відповідну заяву. Про дані
обставини позивач відповідачку не
повідомляв.

Представник 3-ї особи органу опіки та
піклування у судове засідання не
з»явився,про день розгляду справи
повідомлений належним чином.

Суд,заслухавши пояснення
сторін,дослідивши письмові докази по
справі,вважає позов таким,що не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна
особа має право у
порядку,встановленому цим
Кодексом,звернутися до суду за
захистом своїх порушених,невизнаних
або оспорюваних прав,свобод чи
інтересів. У випадках,встановлених
законом,до суду можуть звертатися
органи та особи,яким надано право
захищати права,свободи та інтереси
інших осіб,або державні чи суспільні
інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України
«Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб,поданим відповідно до
цього Кодексу,в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК
України»Кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини,на які вона
посилається як на підставі своїх вимог
і заперечень,крім
випадків,встановлених ст.. 61 цього
Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України
«Обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній,господарській або
адміністративній справі,що набрало
законної сили,не доказуються при
розгляді інших справ,у яких беруть
участь ті самі особи або особа,щодо
якої встановлено ці обставини».

У судовому засіданні було
встановлено,що позивач та відповідачка
перебували у зареєстрованому шлюбі з
28.07.2001 року по 07.10.2010 року, який було
розірвано за рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 07
жовтня 2010 року.

Від шлюбу вони мають двох дітей: сина
ОСОБА_3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

17.09.2012 року рішенням Ірпінського
міського суду було визначено місце
проживання дітей, а саме: син - ОСОБА_3
залишився проживати з позивачем, а
дочка - ОСОБА_4 залишилась проживати із
відповідачкою ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
документами, що надають право на виїзд
з України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина під час
перебування за її межами, зокрема є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, проїзний документ дитини.
Оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків. За
відсутності згоди одного з батьків,
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови КМУ від
27.01.1995 року «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України», виїзд за межі
України громадян, які не досягай
16-річного віку, у супроводі одного з
батьків або у супроводі осіб, які
уповноважені одним з батьків за
нотаріальною посвідченою згодою,
здійснюється у разі пред'явлення
оригіналів документів або їх
нотаріально посвідчених копій,
зокрема, рішення суду про надання
дозволу на виїзд за межі України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу одного з
батьків.

Позивач не надав до суду жодного доказу
на підтвердження того факту що він у
певний час мав намір вивезти сина
ОСОБА_3 за кордон у певну
країну,звертався до відповідачки з
проханням надати нотаріально
засвідчений дозвіл на виїзд сина
ОСОБА_3 за кордон,а відповідачка
відмовилась надати йому зазначений
дозвіл.Як пояснив представник
відповідачки у судовому
засіданні,відповідачка не заперечує
проти виїзду сина за кордон,згодна
надати відповідний дозвіл,але позивач
до неї не звертався з даного приводу та
не повідомляв коли , куди , на який час
та з якою метою він має намір вивезти
сина за кордон.

Крім того, ставлячи питання про надання
йому дозволу на виїзд
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без
дозволу(згоди) матері дитини ОСОБА_2 до
повноліття дитини та надання дозволу
йому або офіційному представникові без
згоди матері ОСОБА_2 оформлювати
документи для тимчасового виїзду або
супроводу неповнолітнього
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України або
країн ближнього зарубіжжя до
досягнення ним повноліття,позивач не
надав до суду жодного доказу на
підтвердження того факту коли саме ,до
якої країни , на який період часу та з
якою метою позивач має намір вивезти
неповнолітнього сина за кордон.

Відповідно до ст..141 ч і СК України
«Мати,батко мають рівні права та
обов»язки щодо дитини,незалежно від
того чи перебували вони у шлюбі між
собою».

Відповідно до ст.. 157 ч 2 СК України «Той
із батьків,хто проживає окремо від
дитини,зобов»язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею».

У судовому засіданні встановлено,що
відповідачка,проживаючи окремо від
сина ОСОБА_3,приймає участь у вихованні
свого сина,спілкується із сином у
школі,цікавиться його навчанням,що
стверджується довідками зі школи,де
навчається ОСОБА_3.

Ставлячи питання про надання дозволу
на виїзд дитини за кордон без згоди
матері дитини-відповідачки по
справі,без повідомлення відповідачки
коли ,куди , на який час та з якою метою
дитина буде від»зджати за кордон,суд
вважає будуть порушуватись права
відповідачки,передбачені СК України .

На підставі ст. 2,4 Закону України»Про
порядок виїзду з України і в»їзду у
України громадян України»,ст..141,157 СК
України,ст.. 313 ЦК України,керуючись ст.
ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в
:

ОСОБА_1 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 10
днів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

З мотивованим рішенням суду сторони
зможуть ознайомитись 19.02.2014р.

Суддя: С. І. Оладько