Справа № 751/9753/13-ц Провадження №
22-ц/795/526/2014 Головуючий у I інстанції
-Маслюк Н. В. Доповідач - Шарапова О.
Л.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової
О.Л.суддів:Євстафіїва О.К., Страшного
М.М.при секретарі:Герасименко Ю.О.за
участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8,
ОСОБА_9 на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 24
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, приватного
акціонерного товариства
«Просто-страхування» про стягнення
моральної та матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_8, ОСОБА_9
просять оскаржуване рішення скасувати
та постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 24 грудня 2013 року
позовні вимоги задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди
по 20 000 грн. 00 коп. кожному; в іншій
частині заявлених вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають в
тому, що рішення суду є незаконним.
Апелянти посилаються на те, що при
визначенні розміру моральної шкоди,
яка підлягала стягненню на їх користь з
ОСОБА_5, суд не врахував характер та
глибину моральних страждань. Апелянти
вказують на те, що суд безпідставно
відмовив у задоволенні позовних вимог
про стягнення моральної шкоди із
страховика, оскільки загибла ОСОБА_10
мала право на відшкодування моральної
шкоди, заподіяної життю, а вони, як
правонаступники, такого права не
втратили. Апелянт зазначають, що
страховик мав здійснити відшкодування
шкоди, заподіяної смертю потерпілого,
на умовах, встановлених ст.. 1200 ЦК
України, кожній особі в розмірі, не
менше ніж 36 мінімальних заробітних
плат у місячному розмірі, встановлених
законом на день настання страхового
випадку. Апелянти посилаються на те, що
понесені ними судові витрати мають
бути відшкодовані у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Вироком Чернігівського районного суду
від 12 серпня 2013 року встановлено, що в
зв'язку з порушенням ОСОБА_5 вимог п.п.
2.3.б); 12.1.; 12.3; 19.3 Правил дорожнього руху
України, під час керування автомобілем
ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, 07
березня 2013 року близько 19 год. 30 хв. на 11
км автодороги Чернігів-Пакуль-КПП
«Славутич» в напрямку м. Чернігів
сталася дорожньо-транспортна пригода,
під час якої ОСОБА_10 отримала
небезпечні для життя і здоров'я тілесні
ушкодження, які потягли за собою смерть
потерпілої.

ОСОБА_8, ОСОБА_9 є відповідно чоловіком
та сином померлої ОСОБА_10

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/6567590 ОСОБА_5
застрахував в ПАТ «Просто-страхування»
свою цивільно-правову
відповідальність, пов'язану із
відшкодуванням шкоди, заподіяної
третім особам під час ДТП за участю
забезпеченого транспортного засобу
ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1;
строк дії договору з 19 червня 2012 року по
18 червня 2013 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що на правовідносини, що виникли між
позивачами та ПАТ «Просто-страхування»
поширюються приписи Закону України «
Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ( ред.. 09 січня 2012 року), який не
передбачав виплату страховиком
моральної шкоди , заподіяної смертю
фізичної особи, чоловіку та дітям
загиблої; позивачами не надано
страховику доказів на підтвердження
понесених витрат на поховання, а тому
позовні вимоги про відшкодування
матеріальної шкоди є необґрунтованими;
з урахуванням ступеню та тривалості
моральних страждань, заподіяних
позивачам внаслідок смерті ОСОБА_10, на
їх користь з ОСОБА_5 у відшкодування
моральної шкоди слід стягнути по 20 000
грн. кожному.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Законом України « Про внесення змін до
деяких законів України щодо
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів « від 05 липня 2012 року ст.. 27
Закону України « Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів « ( шкода,
пов»язана зі смерю потерпілого») була
викладена в новій редакції

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 05 липня 2012 року, норми
цього Закону не застосовуються до
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладених до набрання
чинності цим Законом.

Договір страхування цивільно-правової
відповідальності між ОСОБА_5 та ПАТ
«Просто-страхування» був укладений 18
червня 2012 року.

За таких обставин, апеляційний суд
знаходить, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що на
правовідносини стосовно підписання
договору страхування та настання
страхового випадку поширювалися
приписи Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції від 9 січня 2012 року.

Відповідно до ст. 22.3 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ( ред. від 9 січня 2012 року)
потерпілому відшкодовується моральна
шкода, передбачена пунктами 1, 2
частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ( ред. від 9 січня 2012 року)
потерпілими є треті юридичні та
фізичні особи, життю, здоров»ю або
майну яких внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортним засобом заподіяна шкода,
цивільно-правову відповідальність за
яку несе власник цього транспортного
засобу.

Як вбачається з матеріалів справи,
потерпіла ОСОБА_10 внаслідок
дорожньо-транспортної події померла
(а.с.10).

За таких обставин, апеляційний суд
знаходить, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
на правовідносини, що виникли між
позивачами та ПАТ «Просто-страхування»
поширюються приписи Закону України «
Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ( ред.. 09 січня 2012 року), який не
передбачав виплату страховиком
моральної шкоди , заподіяної смертю
фізичної особи, чоловіку та дітям
загиблої; даний законодавчий акт не
передбачає здійснення відшкодування
моральної шкоди страховиком на
користь будь-якої іншої особи, ніж
особа, що постраждала внаслідок ДТП за
участю забезпеченого транспортного
засобу.

Доводи апелянта про те, що суд
безпідставно відмовив у задоволенні
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди із страховика, оскільки загибла
ОСОБА_10 мала право на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної життю, а
вони, як правонаступники, такого права
не втратили, апеляційний суд до уваги
не приймає, оскільки, з урахуванням
приписів ст.. 1219 ЦК України, не входять
до складу спадщини права , що
нерозривно пов»язані з особою
спадкодавця, зокрема : право на
відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 27.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ( ред. від 9 січня 2012 року) право
на отримання відшкодування за шкоду,
пов»язану із смертю потерпілого, мають
особи, які знаходились на утриманні
потерпілого, та особи, які взяли на себе
витрати з поховання.

За таких обставин, апеляційний суд
знаходить, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
позивачами не надано страховику
документів на підтвердження понесених
витрат на поховання, а тому позовні
вимоги про відшкодування матеріальної
шкоди є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що страховик
мав здійснити відшкодування шкоди,
заподіяної смертю потерпілого, на
умовах, встановлених ст.. 1200 ЦК України,
кожній особі в розмірі, не менше ніж 36
мінімальних заробітних плат у
місячному розмірі, встановлених
законом на день настання страхового
випадку, апеляційний суд до уваги не
приймає, оскільки позивачі не надали
страховку документів, які б
підтверджували понесені витрати на
поховання. Крім того, в ході розгляду
справи апелянтами не надано доказів,
які б підтверджували, що позивачі є
непрацездатними та перебували на
утриманні ОСОБА_10 або мали право на
одержання від неї такого утримання.

Доводи апелянта про те, що при
визначенні розміру моральної шкоди,
яка підлягала стягненню на їх користь з
ОСОБА_5, суд не врахував характер та
глибину моральних страждань,
апеляційний суд до уваги не приймає,
оскільки такі доводи є довільним
тлумаченням правових норм і вказані
доводи не спростовують правильність
висновків суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що понесені
ними судові витрати мають бути
відшкодовані у повному обсязі,
апеляційний суд до уваги не приймає,
оскільки такі доводи не ґрунтуються на
законі та не узгоджуються з
матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК
України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_9 -
відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 24 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: