Єдиний унікальний номер 722/1668/13-ц
Номер провадження 2/722/17/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Сокирянський районний
суд Чернівецької області в складі:

головуючого -
судді Римлянської Г.О.

при секретарі
Сімак О.І.

з участю: представника
позивача ОСОБА_1

та представника
відповідача Гангала С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сокиряни
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_3, від імені та в інтересах якого
на підставі довіреності діє ОСОБА_1 до
дочірнього сільськогосподарського
підприємства «Агрофірма «Гвіздівці»
про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до Сокирянського районного
суду 24.07.2013 року позові позивач
посилається на те, що він є власником
земельної ділянки площею 3,0756 га,
цільове призначення якої - для ведення
товарного сільськогосподарського
призначення, на території
Олексіївської сільської ради, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку,
серії ЯД №101079, виданого 03.09.2007 року.

Починаючи з часу отримання державного
акту і до часу звернення до суду
належну йому земельну ділянку жодному
сільськогосподарському товариству в
оренду не передавав, жодної орендної
плати за користування його земельною
ділянкою він не отримував.

В березні 2013 року він мав бажання
виділити належну йому земельну ділянку
в натурі та вести на ній самостійно
господарську діяльність, зокрема
здійснити посадку плодових дерев.

Приблизно наприкінці березня 2013 року, з
метою виділення належної йому
земельної ділянки в натурі та
встановлення межових знаків, він
звернувся до працівників
Держземагенства в Сокирянському
районі, однак йому відповіли, що
оскільки його земельна ділянка
знаходиться за договором оренди в
користуванні ДСП «Агрофірма
«Гвіздівці», то її виділення в натурі є
неможливим до закінчення строку дії
договору.

На його звернення до директора ДСП
«Агрофірма «Гвіздівці», яке отримано
відповідачем 04.04.2013 року, відповіді не
отримав.

З моменту отримання державного акту на
земельну ділянку і по день звернення з
позовом йому не було відомо про
укладений з ним договір оренди землі,
про умови та строк, на який укладено
договір, час його реєстрації. Це
свідчить, що даний договір підписаний
не ним, а іншою особою.

Ознайомившись із даним договором, він
не погоджується з його умовами, зокрема
щодо його строку дії - 5 років, тобто
даний договір не відповідає його волі,
тому є недійсним і підлягає розірванню.

З підстав не підписання ним особисто
договору, не передачі ним особисто
відповідачу належної йому земельної
ділянки, незгоди його з умовами
договору щодо строку його дії,
відсутності його волі на його
укладення, просить суд: зобов'язати
відповідача розірвати укладений 10.10.2011
року договір оренди земельної ділянки
площею 3,0756 га, кадастровий номер
:06:001:0184, яка знаходиться на
території АДРЕСА_1, та належить йому на
праві приватної власності на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку, серії ЯД №101079,
виданого 03.09.2007 року; зобов'язати
відповідача протягом 5 календарних
днів з моменту набрання законної сили
судовим рішенням привести у належний
до використання стан земельну ділянку;
судові витрати покласти на
відповідача.

Ухвалою суду від 31.10.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3, зазначені у п.2
прохальної частини, а саме: про
зобов'язання відповідача протягом 5
календарних днів з моменту набрання
законної сили судовим рішенням
привести у належний до використання
стан земельну ділянку - залишено без
розгляду на підставі заяви
представника позивача.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги, з
урахуванням часткового їх залишення
без розгляду та з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Будучи викликаним в судове засідання
для надання особистих пояснень,
позивач в судове засідання
неодноразово не з'являвся, незважаючи
на належне повідомлення судом про час
розгляду справи, а представник
позивача наполягав на розгляді судом
справи за відсутності позивача.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що на час укладання
договору оренди землі ОСОБА_3 на
території Сокирянського району не
проживав і був відсутній в даній
місцевості, оскільки з 2007 року проживає
в Київській області, про укладення
договору йому не було відомо. Від його
імені договір оренди земельної ділянки
підписала його бувша дружина ОСОБА_4
Власноручно написану і не посвідчену
довіреність він написав на прохання
ОСОБА_4, для можливості отримання нею
зерна в якості орендної плати за оренду
належної йому земельної ділянки.
Остання і отримувала протягом всього
часу орендну плату у відповідача по
даному договору оренди. З 2007 року
земельна ділянка позивача не цікавила,
він її не обробляв і мирився з тим, що
нею користується відповідач, а в даний
час бажає її повернути собі. Підтримав
наступні підстави позову: не
підписання позивачем договору оренди
та не укладання ним такого договору
взагалі. Просить суд саме розірвати
договір оренди і саме з підстав,
підтриманих ним в судовому засіданні.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав з тих
підстав, що ОСОБА_3 знав, що агрофірма
«Гвіздівці» використовує його
земельну ділянку вже 7 років, оскільки
договір оренди на перших 5 років він
підписував власноручно. Маючи зі своєю
колишньою дружиною ОСОБА_4 троє дітей,
він в присутності бухгалтера агрофірми
ОСОБА_5 власноручно написав на її ім'я
довіреність на отримання належної йому
орендної плати по договору оренди.
Агрофірма по даному договору оренди
вчасно та в повному обсязі
розраховувалася, жодної
заборгованості не було. Вважає, що
відсутні підстави для розірвання
договору оренди.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4
пояснила, що вона є бувшою дружиною
позивача, з яким вони припинили спільне
проживання в 2006 році і ОСОБА_3 виїхав на
проживання в Київську область, де і
проживає до цього часу. Позивач має
державний акт на земельну ділянку в
АДРЕСА_1, якою до 2006 року розпоряджався
самостійно. Після його переїзду на нове
місце проживання ОСОБА_3 надав їй копію
своїх паспорта, ідентифікаційного
номера та усно уповноважив
розпоряджатися належною йому
земельною ділянкою. Згодом, приблизно в
2010 році, ОСОБА_3 в її присутності
власноручно написав та передав їй
довіреність на підписання від його
імені договору оренди та отримання
зерна, як орендної плати. Діючи на
підставі даної довіреності, вона в 2011
році власноручно підписала від імені
ОСОБА_3 з ДСП «Агрофірма «Гвіздівці»
договір оренди та передала земельну
ділянку позивача в оренду відповідачу.
В 2011, 2012 та 2013 роках вона отримувала
належну ОСОБА_3 орендну плату за оренду
його земельної ділянки, яка йому
видавалася в тому ж розмірі, що й іншим
орендодавцям. ОСОБА_3 відомо про те, що
вона отримує дану орендну плату і його
це влаштовувало, бо вона отриманим
зерном годує свиней і розділяє м'ясо
між їхніми спільними трьома дітьми.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснила, що вона працює на посаді
бухгалтера ДСП «Агрофірма «Гвіздівці»
та пам'ятає, що приблизно 7-8 років тому,
коли ОСОБА_3 ще проживав в селі, він
власноручно підписав перший договір
оренди своєї земельної ділянки з
агрофірмою. Після закінчення терміну
дії першого договору, позивач через
деякий час приїхав в АДРЕСА_1 та вона
запитала його, що він буде робити із
своєю земельною ділянкою. Він сказав,
що його бувша дружина ОСОБА_4 і далі
буде отримувати орендну плату та
підписувати від його імені всі
документи. В її присутності, у неї
вдома, під її диктовку, ОСОБА_3 особисто
написав письмову довіреність на ім'я
ОСОБА_4 на право підписання договору та
отримання належної йому орендної
плати. Однак дана довіреність ніким не
завірена. Позивач був згідний на
укладання договору з відповідачем. В
минулому році ОСОБА_3 приїжджав в село і
вона сказала йому, що чула що його зять
ОСОБА_1 хоче забрати землю у агрофірми,
а договір укладений до 2017 року. Позивач
сказав, що нехай ОСОБА_1 почекає до
закінчення терміну дії договору, а тоді
нехай забирає земельну ділянку. В 2013
року ОСОБА_4 отримала повністю орендну
плату по даному договору, а саме: 300 кг
кукурудзи, 500 кг пшениці, 10 кг цукру, 3 л
олії, про що є її підписи. В 2013 році вона
бачила, що коли ОСОБА_3 приїжджав в село,
то зупинявся у своєї бувшої дружини,
ОСОБА_4, вони разом ходили по селу, в
магазини, були разом. У них є трьоє
спільних доньок.

Заслухавши сторони, допитавши свідків,
дослідивши надані сторонами докази,
судом встановлено наступні обставини:

Ч.2 ст. 792 ЦК України зазначає, що
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Ст.31 Закону України «Про оренду землі»
(надалі - Закон) передбачені випадки
припинення договору оренди землі та
зазначено, що договір припиняється
також в інших випадках, передбачених
законом. Договір оренди землі може
бути розірваний за згодою сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в порядку, встановленому
законом. Розірвання договору оренди
землі в односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Відповідно до ст.32 Закону на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
законом використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним Кодексом України
та іншими законами України.

Згідно ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

В позовній заяві представник позивача
навів та в судовому засіданні
підтримав правові підстави, які
стосуються вирішення судом спору про
визнання правочину недійсним, на
підтвердження даних підстав
представник позивача подав до суду
докази. В своїх поясненнях в судовому
засіданні представник позивача
підставами позову зазначив: не
підписання позивачем договору оренди
та не укладання ним такого договору
взагалі.

Разом з тим представником позивача в
позовній заяві пред'явлено та під час
судового розгляду категорично
підтримано позовні вимоги саме про
розірвання договору оренди землі,
незважаючи на те, що судом підповідно
до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України йому було
роз'яснено право на уточнення позовних
вимог та роз'яснено наслідки
невчинення процесуальних дій, а до
початку розгляду справи по суті
роз'яснено право змінити предмет та
підставу позову.

Також, представник позивача не подав до
суду докази, які б підтверджували
наявність у позивача правових підстав
для розірвання договору оренди землі.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог та необхідність відмови
в позові.

На підставі ст.ст.651, 792 ч.2 ЦК України,
ст.ст.31, 32 Закону України «Про оренду
землі» №161-Х1У від 06.10.1998 року (в
редакції від 11.08.2013 року) та керуючись
ст.ст. 3,10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,
від імені та в інтересах якого на
підставі довіреності діє ОСОБА_1 до
дочірнього сільськогосподарського
підприємства «Агрофірма «Гвіздівці»
про розірвання договору оренди землі -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Сокирянського

районного суду
Г.О. Римлянська.