документу 11.02.2014
Справа № 517/1097/13-ц
11 лютого 2014 року смт. Фрунзівка
Фрунзівський районний суд Одеської
головуючого судді
позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Фрунзівка Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок того, що тривалий час була
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок того,
що тривалий час була відсутньою. В
позовній заяві зазначила, що їй -
ОСОБА_2, а також ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
на підставі свідоцтва про право
власності належить по 1/5 частини
квартири, яка знаходиться за адресою:
22 липня 2011 року в даній квартирі були
зареєстровані донька позивачки -
ОСОБА_3 з сином - ОСОБА_4, про що
співвласники житла не заперечували.
Позивачка вказує, що жодного дня
відповідачі не проживали в даній
квартирі, а фактично мешкали в квартирі
Зважаючи на те, що донька та онук не
проживали в її квартирі, а сплачувати
комунальні послуги їй доводиться з
врахуванням того, що вони там
зареєстровані, ОСОБА_2 просить суд
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування квартирою
Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила суд їх
Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, причини неявки суду не
Суд вважає, що відповідачі не з'явились
до суду без поважних причин, тому, при
відсутності заперечень зі сторони
позивачки, вирішує справу на підставі
наявних в ній доказів та матеріалів та
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
Вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, ретельно
дослідивши докази, суд вважає за
необхідне в задоволенні позову
відмовити, виходячи з наступних
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які володіють по 1/5 права частки
на дану квартиру. Даний факт
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 07 лютого 2005 року,
виданим Затишанською селищною радою
Фрунзівського району Одеської області
та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 6463961 від
10 лютого 2005 року, що видало ДКП
Як вбачається із матеріалів справи та
пояснень ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_3 є
донькою позивачки, а відповідач ОСОБА_4
Як зазначає позивачка в своїй позовній
заяві, відповідачі по справі,
зареєстровані в належній їй на праві
власності вищевказаній квартирі. Проте
будь - якого документального доказу в
підтвердження цього факту вона не
надала, таким чином в матеріалах справи
відсутні докази про те, що відповідачі
дійсно є зареєстрованими в даній
Згідно довідки Затишанської селищної
Фрунзівського району Одеської області
№ 3186 від 02 грудня 2013 року, виданої
ОСОБА_2, яка проживає на АДРЕСА_1, її
донька - ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4
зареєстровані за вищевказаною адресою,
але з 22 липня 2011 року проживають в м.
Одесі у власній квартирі. Суду
незрозуміло, на якій підставі
Затишанська селищна рада видала дану
довідку, чим обґрунтовують інформацію,
наведену в ній, адже відсутні будь - які
відомості про те, що відповідачі на
праві власності володіють житлом в м.
Суд досліджує додану до матеріалів
справи копію заяви про зняття з
реєстрації місця проживання, в якій
ОСОБА_3 просить зняти її та
малолітнього сина ОСОБА_4 з реєстрації
за адресою: АДРЕСА_1 та вказує, що має
намір зареєструватись разом з сином за
адресою: АДРЕСА_2. Зважаючи на те, що на
даному документі відсутні підписи
заявниці, посадової особи та гербова
печатка, дану копію суд вважає
неналежним доказом, що відповідає
вимогам ст. 58 ЦПК України.
Крім того, позивачка просить суд
визнати відповідачів такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням з підстав,
передбачених ЖК України.
В ст. 72 ЖК України встановлено, що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.
Обґрунтування вимог про визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим приміщенням
нормами Житлового кодексу України не
можна визнати обґрунтованими, оскільки
реєстрація місця проживання
відповідачів в квартирі, належній
позивачці була здійснена як членів
сім'ї власника житлового приміщення, а
не наймачів. В даному випадку позивачка
бажає вирішити наслідки своїх дій по
реєстрації місця проживання
відповідачів і правова підстава
позовних вимог нею обрана не
відповідно до правового статусу
відповідачів та правового статусу
житлового приміщення.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
не є наймачами даної квартири, тому
правова підстава позову та зміст
позовних вимог не мають законного
Підстави визнання відповідачів, як
членів сім'ї власника житла такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, передбаченої цивільним
законодавством, позивачка не навела в
позові та в судовому засіданні.
В разі будь-яких обмежень у здійсненні
права користування та розпорядження
своїм майном власник має право
вимагати усунення відповідних
перешкод, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого майнового
права, зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.
Як зазначено в п. 11 Постанови Пленуму
ВСУ від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», суд може визнати особу такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням, лише з однієї вказаної
позивачем підстави, передбаченої ст. 71
або ст. 107 Житлового кодексу України.
Змінити підставу позову суд вправі
тільки за згодою позивача.
Розглядаючи позов в межах
заявлених вимог за відсутності доказів
на підтвердження обставин, які є
підставою позовних вимог, суд вважає
позов необґрунтованим.
Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які посилалась позивачка як на
підставу своїх вимог, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
На підставі ст.ст. 16, 405 ЦК України, п. 11
Постанови Пленуму ВСУ від 12 квітня 1985
року № 2 «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України», керуючись
ст.ст. 58, 60, 209, 212 -215, 224 ЦПК України, суд
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок того,
що тривалий час була відсутньою -
відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі в
десятиденний строк апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: підпис

Копія вірна: суддя Фрунзівського
районного суду Тростенюк
В.А.