УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2014 року
справа № 542/163/14-ц

провадження 6/542/16/14

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області Киричок С.А.,
розглянувши матеріали подання відділу
державної виконавчої служби
Новосанжарського районного управління
юстиції Полтавської області про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець відділу
ДВС Новосанжарського РУЮ Полтавської
області за погодженням начальника
відділу ДВС звернувся до
Новосанжарського районного суду
Полтавської області з поданням про
тимчасове обмеження керівника
боржника - юридичної особи - приватного
закладу «Дитячо-юнацького оздоровчого
табору санаторного типу «Буревісник»
Московченка Ігора Володимировича у
праві виїзду за межі України. Подання
обґрунтовано невиконанням вимог
державного виконавця боржником по
виконанню виконавчого листа №
2а-1670/2713/12, виданого 20.07.2012 року
Полтавським окружним адміністративним
судом по адміністративній справі про
стягнення з боржника на користь
держави в особі Полтавської МДПІ
заборгованості в розмірі 215 326,22 грн.

Розглянувши матеріали подання відділу
ДВС, суд вважає їх заявленими з
порушеннями вимог цивільного
процесуального законодавства та
відмовляє у відкритті провадження за
вказаним поданням з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також
справи щодо інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу». Пунктом 18
ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець має
право звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням. Тобто,
зазначене звернення здійснюється в
межах повноважень державного
виконавця, як посадової особи органу
державної влади.

Проте, виконавче провадження за ст. 1
Закону України «Про виконавче
провадження» визначається як
завершальна стадія судового
провадження. Якщо судове провадження у
справі здійснювалось в порядку
цивільної юрисдикції, то, відповідно,
судовий контроль за виконанням судових
рішень здійснюється також в порядку
цивільного судочинства, що прямо
встановлено розділом VII ЦПК України.

Якщо виконавче провадження було
відкрито на виконання судових рішень
судів загальної юрисдикції при
розгляді кримінальних, господарських,
адміністративних справ (ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів») чи рішень інших органів
(посадових осіб) суду необхідно
вирішити питання щодо можливості
розмежування цивільної, кримінальної,
господарської чи адміністративної
юрисдикції при розгляді справ про
обмеження права боржника на виїзд за
межі України.

Процесуальний порядок обмеження права
боржника на виїзд за кордон прямо
встановлено виключно нормами ст. 377-1
ЦПК України.

Частиною 4 ст. 313 ЦК України передбачено,
що фізична особа може бути обмежена у
здійсненні права на пересування лише у
випадках, встановлених законом.

КАС України, на підставі якого прийнято
судове рішення та винесено
вищевказаний виконавчий лист, містить
розділ V «Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень в
адміністративних справах». Разом із
тим процесуальні норми зазначеного
розділу КАС України не містять норм
щодо процесуального порядку обмеження
права боржника на виїзд за межі
України.

Оскільки застосування процесуальних
норм за аналогією при здійсненні
судочинства не допускається, тому
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України можливе лише в порядку
цивільної юрисдикції на підставі ст.
377-1 ЦПК України, і лише в тому разі, якщо
здійснюється виконання судових рішень
у цивільних справах.

Відтак вирішення процесуальних питань,
у тому числі обмеження права на виїзд
боржника за кордон, пов'язаних з
виконанням рішень, ухвал, постанов у
адміністративних справах, у порядку
цивільного судочинства не
допускається.

У зв'язку з цим, оскільки подання
державного виконавця про обмеження
керівника боржника - юридичної особи -
приватного закладу «Дитячо-юнацького
оздоровчого табору санаторного типу
«Буревісник» Московченка І.В. у праві
виїзду за межі України заявлено на
виконання судового рішення, прийнятого
за правилами адміністративного
судочинства, встановивши порушення п. 1
ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд відмовляє у
відкритті провадження за вказаним
поданням, оскільки подання не підлягає
розгляду в судах в порядку цивільного
судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.2 ст.122, ст.377-1 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження за поданням
відділу державної виконавчої служби
Новосанжарського районного управління
юстиції Полтавської області про
тимчасове обмеження керівника
боржника - юридичної особи - приватного
закладу «Дитячо-юнацького оздоровчого
табору санаторного типу «Буревісник»
Московченка Ігора Володимировича у
праві виїзду за межі України -
відмовити.

Копію ухвали, подання та всі додані до
нього документи невідкладно надіслати
заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
отримання.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області
С.А. Киричок