Справа №560/428/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2014 року Дубровицький районний
суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
представника позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дубровиця справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
втратившими право на користування
житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання її
такою, що втратила право на
користування житловим будинком,
розташованого по АДРЕСА_1.
Свої вимоги мотивує тим, що він є
власником житлового будинку
розташованого по АДРЕСА_1.
02 липня 2004 року його син ОСОБА_4 уклав
шлюб з ОСОБА_3, після чого
зареєструвались у належному йому
будинку по АДРЕСА_1, у якому вона на
даний час є зареєстрованою.
З 2007 року його син та відповідач
вирішили проживати окремо, і переїхали
проживати в будинок АДРЕСА_2
Однак відносини між сином та
відповідачем склалися так, що з 2012 року
вони не стали підтримувати подружніх
відносин і 11 лютого 2014 року їх шлюб
рішенням Дубровицького районного суду
Рівненської області було розірвано.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та просила
його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з'явилася. Про день та час
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення (а.с.17,21).

Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Оскільки від відповідача до суду не
надійшло жодних заперечень проти
позову, тому суд, дослідивши докази
належного повідомлення про дату та час
розгляду справи, дійшов висновку про
можливість розгляду справи за
відсутності відповідача та
постановлення заочного рішення по
справі.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши докази по справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задовольнню з наступних
підстав.

Як вбачається з копії облікової картки
об'єкта погосподарського обліку №23301,
власником житлового будинку, який
розташований по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2
(а.с.22-23).

Окрім цього, з довідки виданої
Бережницькою сільською радою №258 від
04.03.2014 року, вбачається, що відповідно
до погосподарської книги №3 та об'єкту
погосподарського обліку №23301 житловий
будинок, що розташований в АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно рішення суду від 11 лютого 2014
року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
зареєстрований 02.07.2004 року
Соломіївською сільською радою
Дубровицького району Рівненської
області, а/з №8 було розірвано (а.с.9).

Згідно довідки виданої виконкомом
Бережницької сільської ради №256 від
04.03.2014 року, (а.с.4) в житловому будинку,
що розташований в АДРЕСА_1
зареєстровані: невістка - ОСОБА_3, 1986
року народження; онук - ОСОБА_5, 2005 року
народження; онука - ОСОБА_6, 2008 року
народження, які фактично за даною
адресою не проживають (а.с.4).

Як вбачається з довідки виданої
виконкомом Бережницької сільської
ради №257 від 04.03.2014 року, (а.с.4) в
житловому будинку, що розташований в
АДРЕСА_1 зареєстровані: власник житла -
ОСОБА_2, 1952 року народження; дружина -
ОСОБА_1, 1959 року народження; син - ОСОБА_7,
1984 року народження; син - ОСОБА_8, 1988 року
народження; невістка - ОСОБА_3, 1986 року
народження; онук - ОСОБА_5, 2005 року
народження; онука - ОСОБА_6, 2008 року
народження (а.с.5).

Згідно довідки виданої Бережницьким
НВК "ЗОШ І-ІІІ ст. ДНЗ" №28 від 06 березня
2014 року ОСОБА_5 наказом №53 від 30.08.2011
року був зарахований учнем 1 класу і
навчався до 3 класу. З числа учнів школи
був відрахований наказом №41 від 30.08.2013
року, у зв'язку з переїздом матері в
інший район (а.с.7).

Як вбачається з довідки виданої
виконкомом Бережницької сільської
ради №274 від 06.03.2014 року, (а.с.8) в
житловому будинку, що розташований в
АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_10, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, без реєстрації
проживали: голова сім'ї - ОСОБА_4, 1981 року
народження; дружина - ОСОБА_3, 1986 року
народження; син - ОСОБА_5, 2005 року
народження та дочка - ОСОБА_6, 2008 року
народження, які за даною адресою
фактично проживали з 2007 року по 2013 рік
(а.с.8).

Згідно вимог ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому засіданні.

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено,
що власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Судом встановлено, що з 2007 року
відповідач не проживає в житловому
будинку по АДРЕСА_1, та не мала з
позивачем жодних домовленостей з цього
приводу і не користується житлом, де
вона зареєстрована, понад рік.

Статтею 3 Закону України "Про свободу
пересування і вільний вибір місця
проживання в Україні" визначено, що
реєстрація - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права користування цією
особою житловим приміщенням.

Ці обставини відповідно до вимог ч.2 ст.
405 ЦК України є підставою для
задоволення позовних
вимог щодо визнання ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житлом.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 317, 364, 405 ЦК України, ст.ст.10, 15, 60,
212-215, 224-228 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, 1986 року
народження такою, що втратила право на
користування житловим будинком, який
розташований по АДРЕСА_1, належного
ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд з
поданням апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду
Оборонова І.В.