Справа № 263/1077/14-ц
Провадження № 2/263/1056/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого року Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області в складі:
головуючого судді Соловйова О. Л., при
секретарі Ханча С.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
вказаним позовом до відповідача,
відповідно до якого просить визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1; зняти відповідача з
реєстрації за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1, відповідно до договору
купівлі-продажу від 03.10.1998 року.
Відповідач є сином ОСОБА_1, до 2004 року
відповідач мешкав разом з позивачкою у
спірній квартирі, проте з березня 2004
року ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не
мешкає, що підтверджується відповідним
актом ККП «КК «Західна», з огляду на що
позивачка вимушена звернутись до суду
із даним позовом про визнання
відповідача таким, що втратила право
користування вказаною квартирою у
судовому порядку.

В судове засідання позивачка не
з'явилась - надала суду заву про розгляд
справи в її відсутність, наполягала на
задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не
з'явився - направив на адресу суду заяву
про розгляд справи в його відсутність,
зазначив, що на теперішній час він
постійно мешкає у АДРЕСА_2. З огляду на
викладене ОСОБА_2 не заперечує проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа
розглянута у відсутності сторін без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню. При цьому суд виходить з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу
№ 140 від 03.10.1998 року ОСОБА_1 на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1.

У наведеній квартирі зареєстрований
відповідач у справі, який є сином
позивачки. За адресою своєї реєстрації,
як вказує ОСОБА_1 у своїй позовній
заяві, ОСОБА_2 не проживає з 2004 року,
особистих речей відповідача за місцем
його реєстрації немає, комунальні
послуги відповідач не сплачує. На
теперішній час відповідач постійно
мешкає у АДРЕСА_2.

Наведені факти не підлягають
додатковому доказуванню, згідно із ч. 1
ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 71,163
Житлового Кодексу України (далі за
текстом ЖК України) у разі тимчасової
відсутності наймача за ним
зберігається право користування
житловим приміщенням протягом 6
місяців.

Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Суд може
продовжити пропущений строк у разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо).

Вичерпного переліку таких поважних
причин житлове законодавство не
встановлює, в зв'язку з чим указане
питання вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
конкретних обставин справи.

У даному випадку факт не
проживання відповідача у квартирі
АДРЕСА_1 підтверджується актом ККП «К
«Західна» від 27.01.2014 року № 822,
відповідно до якого ОСОБА_2 не проживає
за місцем своєї реєстрації - у квартирі
АДРЕСА_1. Факт не проживання ОСОБА_2
підтверджують сусіди, підписи яких
містяться у наведеному акті.

З огляду на викладене,
проаналізувавши надані позивачем
докази у їх сукупності, конкретні
обставини даної справи, суд приходить
до висновку, що факт не проживання
ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 знайшов своє
підтвердження в ході розгляду даної
справи та не заперечується самим
відповідачем, з огляду на наведене
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування вказаної квартирою
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зняття
відповідача з реєстрації за вказаною
вище адресою, суд приходить до
висновку, що вони задоволенню не
підлягають. При цьому суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК
України особа кожна особа має право
звернутись до суду за

захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав свобод та
інтересів та має право на захист таких
прав.

При цьому ч. 2 ст. 16 ЦК України
встановлено можливі способи захисту
цивільних прав та інтересів.

Проаналізувавши норми діючого
законодавства та конкретні обставини
даної справи суд вважає, що позовні
вимоги про зняття ОСОБА_2 із реєстрації
у квартирі АДРЕСА_1 не підлягають
задоволенню, оскільки у даному
конкретному випадку між сторонами
відсутній спір про право - зняття з
реєстрації відповідача за вказаною
адресою може бути здійснено в порядку
виконання рішення суду про визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування вказаним жилим
приміщенням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої увалено судове
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати. З огляду
на викладене з відповідача на користь
позивачки підлягає стягненню сума
судового збору, сплаченого позивачкою
при зверненні до суду із даним позовом
у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,215,218, ЦПК
України, ст. 71,72 ,163 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила
право користування жилим
приміщенням, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті
сорок три) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов