У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

9 квітня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Попович О.В., Кафідової О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 12 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

2 червня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з указаним позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_4, посилаючись на те, що

12 квітня 2007 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» (правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_5 було
укладено кредитний договір № 15 МЮ/2007,
за умовами якого остання отримала
кредит в сумі 10 тис. доларів США зі
сплатою відсотків за користуванням
кредитом в розмірі 16 % річних на суму
залишку заборгованості по кредиту і
комісію з кінцевим терміном повернення
12 квітня 2012 року. 30 травня 2008 року між
позивачем та ОСОБА_5 укладено договір
про внесення змін до кредитного
договору № 15 МЮ/2007 від 12 квітня 2007 року,
відповідно до яких банк зобов'язався
надати кредит у вигляді
відновлювальної кредитної лінії з
лімітом кредитування 16260 доларів США, а
позичальник зобов'язався сплачувати 18 %
річних за користування кредитом. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 12 квітня
2007 року було укладено договір поруки.
Оскільки ОСОБА_5 порушила умови
договору, не перерахувала у
встановлені строки чергові платежі в
рахунок погашення заборгованості, за
кредитним договором станом на 21 травня
2009 року виникла заборгованість у
розмірі 12 472,51 дол. США., що еквівалентно
94 991 грн. 89 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Уточнивши
позовні вимоги, банк просив стягнути
заборгованість, що утворилась, з ОСОБА_4
як спадкоємця померлого боржника.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 9 квітня
2013 року позов задоволено. З ОСОБА_4
стягнуто на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 94 991 грн. 95 коп. Вирішено
питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 12 вересня

2013 року позов задоволено з інших
підстав. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить
питання про скасування рішення
апеляційного суду ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Судами встановлено, що 12 квітня 2007 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5
укладено кредитний договір № 15 МЮ/2007,
відповідно до якого, з урахуванням змін
до нього, остання отримала кредит в
розмірі 16 250 доларів США зі сплатою 18 %
річних та кінцевим терміном погашення
заборгованості до 12 квітня 2012 року.

Виконання зобов'язань позичальника за
кредитним договором забезпечено
договором поруки від 12 квітня 2007 року, в
якому поручителем виступив ОСОБА_4,
договором іпотеки від 12 квітня 2007 року,
відповідно до умов якого позичальник
надала в іпотеку двокімнатну квартиру,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., а
також договором застави рухомого майна
на суму 1242, 30 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.
Зобов'язання за кредитним договором на
час її смерті не виконані.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Скасовуючи рішення Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області
від 7 липня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 16 серпня 2012 року та
направляючи справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в ухвалі від 23 січня 2013 року
зазначила, що судові рішення не
відповідають вимогам ст. 212-214 ЦПК
України, оскільки судами не
з'ясовувались обставини, які мають
значення для визначення розміру
відповідальності спадкоємця,
встановлені ст. 1282 ЦК України, а саме
щодо вартості спадкового майна
спадкоємця боржника.

Після скасування судових рішень при
ухваленні рішення від 9 квітня 2013 року
про задоволення позову до ОСОБА_4 суд
першої інстанції виходив із того, що
обов'язок по оплаті боргу у ОСОБА_4
виник як у поручителя боржника, що
помер під час розгляду справи та
керувався при цьому ст.ст. 526, 527, 553, 554, 611,
1054 ЦК України.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
від 9 квітня 2013 року, апеляційний суд у
рішенні від 12 вересня 2013 року зазначив,
що обов'язок сплатити заборгованість
за кредитним договором виникла у
ОСОБА_4 як у спадкоємця боржника; ОСОБА_4
на час смерті спадкодавця - боржника за
кредитним договором ОСОБА_5 проживав
разом з нею, заяви про відмову від
спадщини не подавав, отже фактично
прийняв спадщину, банк вчасно
звернувся до нотаріальної контори із
вимогою до спадкоємців про погашення
боргу ОСОБА_5, яка є спадкодавцем, у
межах вартості майна одержаного у
спадщину, але відповідач вимог
кредитора не виконав (а.с. 243 т. 1). До
складу спадкового майна увійшла Ѕ
частина квартити АДРЕСА_1, яка у рівних
частинах належала ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.
53 т.1), та її вартість складає 208 тис. грн.
(а.с. 102, т.2).

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
новому розгляді.

Отже, висновки апеляційного суду
відповідають обставинам справи,
узгоджуються з нормами матеріального
та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
фактичні обставини, які мають значення
для правильного вирішення справи,
апеляційним судом встановлені повно та
правильно, рішення апеляційного суду
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, а
тому підстав для задоволення скарги та
його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 12 вересня

2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Попович

О.В. Кафідова

С.П. Штелик