Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/1683/14
Головуючий у 1 інстанції: Дараган Л.В.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Глазкової О.Г.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Запорізької області на
рішення Михайлівського районного суду
Запорізької області від 18 лютого 2014
року у справі за позовом заступника
прокурора Запорізької області в
інтересах держави в особі Запорізької
обласної державної адміністрації до
виконавчого комітету Плодородненської
сільської ради Михайлівського району
Запорізької області, ОСОБА_3, третя
особа: комунальний заклад «Запорізький
обласний центр охорони культурної
спадщини» Запорізької обласної ради,
про визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку та повернення
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року заступник
прокурора Запорізької області в
інтересах держави в особі Запорізької
обласної державної адміністрації
звернувся до суду з вказаним позовом до
виконавчого комітету Плодородненської
сільської ради Михайлівського району
Запорізької області, ОСОБА_3, який в
ході судового розгляду уточнив.

У позові зазначалось, що на території
Плодородненської сільської ради в 1,250
км на захід від околиці с. Плодородне
розташований об'єкт культурної
спадщини - курганний могильник
(охоронний №3623), який був взятий на
державний облік. Рішенням виконавчого
комітету Плодородненської сільської
ради №104 від 08 серпня 2001 року надано у
приватну власність ОСОБА_4 земельну
ділянку для сільськогосподарського
використання, на якій розташована
частина кургану. В подальшому на
підставі вказаного рішення 27 лютого 2002
року ОСОБА_4 було видано державний акт
на право приватної власності на землю
серії ІІ-ЗП №041637. Прокурор вважає
вказане рішення незаконним, оскільки
воно було прийнято в порушення вимог
ст.ст. 4, 33, 75 ЗК України та ст. 17 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини» та з перевищенням наданих
органу місцевого самоврядування
повноважень. На переданій у власність
відповідача земельній ділянці
розташована частина кургану №4
курганного могильника, який є об'єктом
культурної спадщини, археологічною
пам'яткою місцевого значення. Проте, у
державному акті, виданому ОСОБА_4
вказана частина кургану не зазначена.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд визнати незаконним
та скасувати рішення виконавчого
комітету Плодородненської сільської
ради Михайлівського району
Запорізької області №104 від 08.08.2001 щодо
надання у приватну власність ОСОБА_4
земельної ділянки загальною площею 11,53
га в частині надання земельної ділянки,
на якій розміщено частину кургану №4
курганного могильника (охоронний №3623)
площею 0,3621 га; визнати недійсним
державний акт серії ІІ-ЗП №041637, виданий
27.02.2002 ОСОБА_4 на право приватної
власності на землю площею 11,53 га в
частині права власності на земельну
ділянку, на якій розміщено частину
кургану №4 курганного могильника
(охоронний №3623) площею 0,3621 га;
витребувати у ОСОБА_3 та зобов'язати її
повернути земельну ділянку на якій
розміщено частину кургану №4 площею
0,3621 га грошова оцінка якого складає 992
085,28 грн. курганного могильника
(охоронний №3623), що розташована в межах
території Плодородненської сільської
ради Михайлівського району
Запорізької області на користь держави
в особі Запорізької обласної державної
адміністрації.

Рішенням Михайлівського районного
суду Запорізької області від 18 лютого
2014 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
рішення виконавчого комітету
Плодородненської сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області №104 від 08.08.2001 щодо надання у
приватну власність ОСОБА_4 земельної
ділянки загальною площею 11,53 га в
частині надання земельної ділянки, на
якій розміщено частину кургану №4
курганного могильника (охоронний №3623)
площею 0,3621 га.

Визнано недійсним державний акт на
право приватної власності на землю
серії ІІ-ЗП №041637, виданий 27.02.2002 ОСОБА_4
на право приватної власності на
земельну ділянку, площею 11,53 га в
частині права власності на земельну
ділянку, на якій розміщено частину
кургану №4 курганного могильника
(охоронний №3623) площею 0,3621 га.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині відхилення вимог про
витребування земельної ділянки,
заступник прокурора Запорізької
області подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким задовольнити
відповідні позовні вимоги про
витребування земельної ділянки.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю - доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

На підставі ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Судове рішення в частині визнання
незаконним та скасування рішення
виконавчого комітету Плодородненської
сільської ради №104 від 08 серпня 2001 року
про надання у власність ОСОБА_4
земельної ділянки, на якій розміщено
частину кургану №4 курганного
могильника площею 0,3621 га та визнання
недійсним відповідного державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІ-ЗП №041637, виданого 27
лютого 2002року ОСОБА_4 на право
приватної власності на вказану
земельну ділянку в цій частині, не
оскаржено, тому в цій частині судове
рішення колегією суддів не
перевіряється.

Відмовляючи у задоволенні позову про
витребування у ОСОБА_3 земельної
ділянки, суд першої інстанції виходив з
того, що не доведено існування між
сторонами спору щодо неповернення
відповідачем ОСОБА_3 частини земельної
ділянки, на якій розміщена частина
кургану № 4 курганного могильника,
площею 0,3621 га, обґрунтовуючи це тим, що
з такими вимогами уповноважені на те
державні органі до ОСОБА_3 не
звертались.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки суд
дійшов до них з порушенням норм
матеріального права.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно без достатньої
правової підстави, зобов'язана
повернути це майно. Особа зобов'язана
повернути майно й тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Судовим рішенням, в частині що не
оскаржується, визнано недійсним
правовстановлюючий документ
(державний акт серії ІІ-ЗП №041637 від 27
лютого 2002року), на підставі якого
ОСОБА_3 використовує земельну ділянку
історично-культурного призначення
площею 0,3621га.

Встановлено і визнається сторонами, що
правова підстава для подальшого
використання відповідачем ОСОБА_3
земельної ділянки площею 0,3621 га, на
якій розміщено частина кургану № 4
курганного могильника, відпала.

Суд першої інстанції, не зважив на те,
що вимоги щодо витребування земельної
ділянки та зобов'язання повернути її
Запорізькій обласній державній
адміністрації є такими, що ґрунтуються
на приписах ст.1212 ЦК України і фактично
є похідними від позовних вимог про
визнання недійсним державного акту на
право власності на землю.

Позивач має право витребувати земельну
ділянку у судовому порядку незалежно
від наявності чи відсутності спору з
цього приводу, адже чинним
законодавством не передбачено
обов'язкової процедури досудового
врегулювання спору для звернення до
суду з позовом про повернення
земельної ділянки, що використовується
без достатньої правової підстави.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що доводи апеляційної скарги
є прийнятними, а рішення суду в частині
відмови у задоволенні вимог про
витребування та повернення спірної
земельної ділянки підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
задоволення цих вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 310, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Запорізької області
задовольнити.

Рішення Михайлівського
районного суду Запорізької області від
18 лютого 2014 року по цій справі в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про витребування у ОСОБА_3 та
зобов'язання повернути земельну
ділянку, скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення наступного
змісту.

Витребувати у ОСОБА_3 та
зобов'язати її повернути земельну
ділянку, на якій розміщено частину
кургану №4 площею 0,3621 га грошова оцінка
якого складає 992 085,28 грн. курганного
могильника (охоронний №3623), що
розташована в межах території
Плодородненської сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області на користь держави в особі
Запорізької обласної державної
адміністрації.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте воно
може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: