Справа № 372/5135/13-ц Головуючий у І
інстанції Проць Т.В.Провадження №
22-ц/780/1052/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова
Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі: Микитенко
Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО - страхування» на заочне
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 10 грудня 2013 року
у справі за позовом приватного
акціонерного товариства «ПРОСТО -
страхування» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» звернулося до
суду з позовом, в якому просило
стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу
страхове відшкодування в розмірі 3938,04
грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
21.11.2006 року між АТ "ПРОСТО-cтрахування"
та ОСОБА_3 було укладено договір
добровільного страхування майнових
інтересів, що пов'язані з володінням,
користуванням, та/або розпорядженням
заявленим на страхування майном:
квартирою АДРЕСА_2. 18.07.2011 року
трапилося залиття застрахованої
квартири з вищерозташованої квартири з
вини ОСОБА_1, який за розпорядженням
начальника ПВП «Алладін», перебуваючи
з останнім у трудових відносинах,
виконував планову перевірку
лічильників води у квартирі АДРЕСА_1,
під час чого сталося відламування
крану, який перекриває холодну воду, що
призвело до затоплення застрахованої
квартири. Позивачем на виконання умов
договору страхування власнику
застрахованої квартири було виплачене
страхове відшкодування в розмірі 3938,04
грн., які відповідач ОСОБА_1, як особа,
винна в заподіянні шкоди, добровільно
не відшкодував. Враховуючи викладене,
позивач просив стягнути з відповідача
в порядку регресу вказану суму, а також
понесені по справі судові витрати.

Заочним рішенням Обухівського
районного суду Київської області від 10
грудня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПрАТ
«ПРОСТО - страхування», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення суду скасувати та
ухвалити по справі нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що 21 листопада 2006 року між ЗАТ
«ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_3
укладено договір МНО №002244
добровільного страхування майнових
інтересів, що пов"язані з володінням,
користуванням, та/або розпорядженням
майном, а саме: квартирою АДРЕСА_2.

25 липня 2011 року складено акт
залиття застрахованої квартири, що
сталося по вині відповідача, з якого
вбачається, що залиттям пошкоджено
стелю на кухні, дверну коробку на кухні,
в коридорі стелю, частково відклеєно
шпалери, підвісну стелю на кухні і в
коридорі, в залі - ламінат.

21 вересня 2011 року позивачем складено
розрахунок № 3914 суми страхового
відшкодування, що належить до виплати
страхувальнику, згідно з яким розмір
страхового відшкодування складає 3938,04
грн.

23 вересня 2011 року складено
страховий акт, яким зазначена подія
визнана страховою.

27 вересня 2011 року відповідно до
видаткового касового ордеру № 5474
ОСОБА_3 позивачем виплачено страхове
відшкодування в розмірі 3938,04 грн.

На звернення ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» до ПВП «Алладін»
з регресною вимогою про відшкодування
шкоди в розмірі 3938,04 грн., останнє
листом №05 від 19 вересня 2012 року
повідомило, що ОСОБА_1 виконував свої
трудові обов'язки відповідно до
трудової угоди від 01 березня 2011 року,
згідно якої замовник, тобто ПВП, не несе
відповідальності за дії виконавця.

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач ОСОБА_1 на час
заподіяння ним шкоди перебував в
трудових відносинах з ПВП "Алладін", яке
і має відшкодувати страховій компанії
понесені нею витрати в зв"язку з
виплатою страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з
вищенаведеними висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно ж ст.1172 ЦК України юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов"язків.

З матеріалів справи вбачається, що
на час заподіяння шкоди ОСОБА_1
перебував у трудових відносинах з ПВП
"Алладін" на підставі трудової угоди,
укладеної між ними 01.03.2011 року (а.с.56), в
зв"язку з чим законним та обґрунтованим
є висновок суду першої інстанції про
те, що саме ПВП "Алладін" в силу вимог ст.
1172 ЦК України має відшкодувати завдану
його працівником ОСОБА_1 шкоду.

При цьому обґрунтованим є і
посилання суду першої інстанції на те,
що умова трудової угоди, укладеної між
ПВП "Алладін" та ОСОБА_1, щодо того, що
замовник не несе відповідальності за
шкоду, заподіяну з вини виконавця
третім особам, є недійсною в силу вимог
ст. 9 КЗпП України, відповідно до якої
умови договорів про працю, які
погіршують становище працівника
порівняно з законодавством України про
працю, є недійсними.

Доводів, які б спростували
законність і обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга позивача не
містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» - відхилити.

Заочне рішення Обухівського
районного суду Київської області від 10
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: