Номер провадження: 22-ц/785/2437/14
Головуючий у першій інстанції Коблова
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Калараш А.А.

з участю секретаря Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м.Одеси
від 12 грудня 2013 року,

встановила:

В вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідач
проживає в АДРЕСА_1 та є споживачем
електричної енергії, яку поставляє
позивач. Відповідач не в повному обсязі
сплачує за спожиту електроенергію. В
наслідок цього виникла заборгованість
за період з 30.12.2009 р. по 22.10.2013 року в сумі
933,16 грн., яку позивач просив стягнути з
відповідача.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Малиновського районного суду
м.Одеси від 12 грудня 2013 року позов
задоволений.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення та ухвалити
нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
заперечень на апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що відповідач не в повному обсязі
сплачує за спожиту електроенергію,
внаслідок чого виникла заборгованість
в сумі 933,16 грн.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
ґрунтується на законі та
підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач проживає в АДРЕСА_1 та є
споживачем електричної енергії, яку
поставляє позивач(а.с.25). Відповідач є
пенсіонером МВС України за вислугою
років, і має право на пільги,
передбачені ст. 22 Закону України «Про
міліцію».

Позивач нарахував відповідачу
заборгованість за спожиту
електроенергію за період з 30.12.2009 р. по
22.10.2013 року в сумі 933,16 грн., з
урахуванням вимог постанови Кабінету
Міністрів України «Про встановлення
норм користування
житлово-комунальними послугами
громадянами, які мають пільги щодо їх
оплати» від 01 серпня 1996 року № 879, тобто
в рамках 75 кВт/год. щомісяця.

Відносини між сторонами виникли з
приводу поширення на відповідача як на
пенсіонера з числа працівників міліції
норм споживання електричної енергії (75
кВт/год. на місяць), в межах якої
надається 50 % знижка на оплату, оскільки
редакція ч. 4 ст. 22 Закону України «Про
міліцію», згідно з якою працівникам
міліції та членам їх сімей надається 50 %
знижка з оплати жилої площі,
комунальних послуг, а також палива, на
час спірних відносин не містила
обмежень щодо норм споживання.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що
відповідач має 50% знижку з оплати
електроенергії тільки в межах норм
споживання електричної енергії (75
кВт/год. на місяць), встановлених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1996 року № 879, яка діяла на
час спірних відносин та не передбачає
винятків щодо категорій пільговиків.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» державні
соціальні нормативи у сфері
житлово-комунального обслуговування
встановлюються з метою визначення
державних гарантій щодо надання
житлово-комунальних послуг та розмірів
плати за житло і житлово-комунальні
послуги, які забезпечують реалізацію
конституційного права громадянина на
житло. До їх числа відносяться, зокрема,
нормативи користування
житлово-комунальними послугами, щодо
оплати яких держава надає пільги та
встановлює субсидії малозабезпеченим
громадянам.

Цей Закон був прийнятий пізніше у часі
стосовно Закону України «Про міліцію»,
тому певна суперечність в положення
цих Законів повинна бути розв'язана за
рахунок застосування загальновизнаних
прийомів тлумачення законодавчих норм
- надання переваги нормі, яку прийнято
пізніше.

На теперішній час зазначена
суперечність ліквідована, шляхом
внесення змін до ч.4 ст.22 Закону України
«Про міліцію» на підставі Закону
України N 1166-VII від 27.03.2014 року:
«Працівникам міліції та членам їх
сімей надається 50-відсоткова знижка
плати за користування житлом та
комунальними послугами, за паливо в
межах норм, встановлених
законодавством».

Судом правильно встановлений розмір
заборгованості за спожиту
електроенергію в сумі 933,16 грн., який
підтверджується витягом з особового
рахунку (а.с.119-120) та розгорнутим
розрахунком за спірний період (а.с.123-130).

Доводи апеляційної скарги в частині
стягнення заборгованості не
спростовують правильних висновків
суду,судове рішення в цій частині
ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Однак рішення суду підлягає зміні в
частині стягнення з відповідача
судового збору в сумі 229,40 грн.
Відповідач є інвалідом другої групи, що
підтверджується довідкою МСЕК, а тому
звільнений від сплати судового збору
на підставі п.9) ч.1 ст.5 Закону України
«Про судовий збір». З резолютивної
частини рішення необхідно виключити
абзац 3 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь позивача судового збору в сумі
229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.3,4, 314
ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 12 грудня 2013 року змінити,
виключивши з резолютивної частини
рішення абзац 3 про стягнення з ОСОБА_2
на користь публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія «Одесаобленерго» судового
збору в сумі 229 гривень 40 копійок.

В решті частини рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко

А.А.Калараш