У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі:
головуючого судді Черкова В.Г., при
секретарі Кідрон О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Селидове
подання начальника державної
виконавчої служби Селидівського
міського управління юстиції Донецької
області Макарової Н.В. про визначення
частки майна боржника, що є у спільній
сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДВС Селидівського міського
управління Донецької області Макарова
Н.В. звернулась до суду із поданням про
визначення частки майна боржника, що є
у спільній сумісній власності, в якому
зазначила, що у відділі ДВС
Селидівського міського управління
юстиції на виконанні знаходиться
виконавчий лист № 2/242/1204/13, виданий
27.11.2013 р. Селидівським міським судом
Донецької області про стягнення боргу
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 124
000,00 грн. Згідно відповіді БТІ
м.Селидове від 03.02.2014 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2
мають на праві власності будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
був придбаний у шлюбі. Стягувач
наполягає у реалізації всього рухомого
та нерухомого майна боржника. Просить
суд, визначити частку будинку за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2.

В судове засідання заявник не зявилась,
повідомлена про розгляд подання
належним чином.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не
зявився, про місце та час розгляду
подання повідомлений належним чином.

Третя особа, стягувач ОСОБА_3 до суду не
зявився, повідомлений про розгляд
подання належним чином.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в
судове засідання не з»явилась, про час
та місце розгляду подання повідомлена
належним чином, надала заяву, в якій
просить розглянути подання без її
участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 ЦПК України суд
вважає за можливе проводити розгляд
справи за відсутності сторін, оскільки
неявка сторін не є перешкодою для
розгляду подання державного виконавця.

Розглянувши подання державного
виконавця, дослідивши наявні в
матеріалах судової справи докази, суд
вважає, що подання державного
виконавця слід задовольнити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі ДВС Селидівського міського
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист № 2/242/1204/13, виданий
27.11.2013 р. Селидівським міським судом
Донецької області про стягнення боргу
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 124
000,00 грн., згідно відповіді БТІ
м.Селидове від 03.02.2014 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2
мають на праві власності будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
був придбаний у шлюбі. Згідно відповіді
на запит, відділ державної реєстрації
актів цивільного стану Селидівського
міського управління юстиції Донецької
області повідомив про наявність
актового запису про шлюб № 115 від 16.07.1983
року на гр.. ОСОБА_2 та ОСОБА_4, складений
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Селидівського
міського управління юстиції Донецької
області.

За таких обставин, подання державного
виконавця в частині визначення частки
майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами, є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно зі статтями 60, 70 Сімейного
кодексу України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України, якщо
спірні відносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за смістом
відносини(аналогія закону), а за
відсутності такого - суд виходить із
загальних засад
законодавства(аналогія права).

Підстав для визначення не рівності
часток суд не вбачає. З урахуванням
вказаних норм права, суд вважає, що
ОСОБА_2, як один із подружжя, має право
власності на 1/2 частку у спільному
сумісному майні подружжя, тобто має
право власності на 1/2 частину будинку,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України,
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-ХІV, стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 210, 379 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
60, 70 Сімейного кодексу України, ст. 52
Закону України «Про виконавче
провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника державної
виконавчої служби Селидівського
міського управління юстиції Донецької
області Макарової Н.В. про визначення
частки майна боржника, що є у спільній
сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2, як одному з
подружжя, належить на праві власності
1/2 частина будинку , який розташований
за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя