АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/4229/2014
інстанції - Каліушко Ф.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченко М.М.,
Рубан С.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 21 січня 2014 року про
відкриття провадження в справі за
заявою громадянки ісламської
республіки ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, заінтересована
особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник, громадянка ісламської
республіки ОСОБА_3 звернулась до суду з
заявою про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, заінтересована
особа: ОСОБА_2.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 21.01.2014 року відкрито
провадження за її заявою .

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для вирішення питання
повернення заяви . В скарзі посилався
на те, що ухвала постановлення з
порушенням норм процесуального права.
Зазначав, що при винесенні
оскаржуваної ухвали суд першої
інстанції не врахував положень ст. 257
ЦПК України, оскільки заявник не має
місця проживання в Україні, а заява
подана особою яка є нелегальним
мігрантом, незаконно перебуває на
території України за відсутності
паспортного документу який встановлює
особу заявника.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_2 доводи скарги
підтримав.

Представник заявника заперечував
проти задоволення скарги.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
громадянка ісламської республіки
ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2.

В заяві посилалася на те, що з 28.01.2003
року вона та ОСОБА_2 перебували в
громадянському шлюбі, вели спільне
господарство, мали спільний сімейний
бюджет, мешкали в одній оселі, мали
взаємні права та обов'язки.

06.10.2010 року сторони зареєстрували шлюб
офіційно, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб а.с. 3.

Відповідно до ст. 410 ЦПК України,
іноземці, особи без громадянства,
іноземні юридичні особи, іноземні
держави (їх органи та посадові особи) та
міжнародні організації (далі-іноземні
особи) мають право звертатися до судів
України для захисту своїх прав, свобод
чи інтересів. Іноземні особи мають
процесуальні права та обов'язки
нарівні з фізичними і юридичними
особами України, за винятками,
встановленими Конституцією та
законами України, а також міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Питання підсудності цивільних справ
урегульоване у ст. 15 главі 1 розділу III
ЦПК України, які визначають загальні
правили предметної та територіальної
підсудності, та в ст. 414 ЦПК України, яка
передбачає, що підсудність цивільних
справ з іноземним елементом
визначається цим Кодексом, законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Крім того, у ч. 1 ст. 2 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
Закону України «Про міжнародне
приватне право».

У міжнародному праві категорія
«підсудність» застосовується для
визначення розподілу як компетенції
між судами існуючої в державі системи
розгляду цивільних справ, так і
компетенції судів щодо вирішення справ
з іноземним елементом, тобто
міжнародної підсудності.

Відтак, на цивільні справи з іноземним
елементом поширюються як загальні, так
і спеціальні правила територіальної
підсудності. Тому суд повинен був
з'ясувати питання про те, чи
поширюється його територіальна
компетенція на розгляд даної справи.

Закон України «Про міжнародне приватне
право» встановлює порядок
урегулювання приватноправових
відносин, які хоча б через один зі своїх
елементів пов'язані з одним або
кількома правопорядками, іншими, ніж
український правопорядок, зокрема,
визначає підсудність судам України
справ з іноземним елементом (п. 3 ч. 1 ст.
1, ст. ст. 75-77 цього Закону).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 76 Закону
України «Про міжнародне приватне
право», суди можуть приймати до свого
провадження і розглядати будь-які
справи з іноземним елементом у тих
випадках, якщо справа окремого
провадження стосується особистого
статусу або дієздатності громадянина
України,

За змістом п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України та
роз'яснень, викладених у п.7 постанови
Пленуму Верховного Суду України №5 від
31.03.1995 року, факт родинних відносин між
фізичними особами встановлюється у
судовому порядку, коли цей факт
безпосередньо породжує юридичні
наслідки саме для заявника.

Матеріали справи свідчать про те, що
заявник подав заяву про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з громадянином
України ОСОБА_2, тобто дана справа не
стосується особистого статусу
громадянина України.

Згідно ст. 257 ч. 1 ЦПК України заява
фізичної особи про встановлення факту,
що має юридичне значення, подається до
суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо) у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

В матеріалах справи відсутні буд-які
дані про те, що ОСОБА_3 зареєстрована на
території України. Також не надано суду
і доказів того, що ОСОБА_3 отримала у
встановленому законом порядку дозвіл
на імміграцію та проживання в Україні.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

Так, з пояснень наданих представниками
заявника та заінтересованої особи в
судовому засіданні апеляційного суду
встановлено, що між сторонами існує
спір, щодо поділу майна, а тому
обставини спільного проживання однією
сім`єю мають бути встановлені в
позовному провадженні під час розгляду
справи про поділ майна .

Виходячи з вищенаведених положень
законодавства, суд першої інстанції не
з'ясувавши всіх обставин справи
прийшов до передчасного висновку про
відкриття провадження в даній справі.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України
передбачено, що розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 21 січня 2014 року - скасувати, а
питання про відкриття провадження у
даній справі передати на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: