АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/9325/13-ц
Провадження 22ц/774/568/К/14
Головуючий в 1-й інстанції
Доповідач - Михайлів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді: Михайлів Л.В.

суддів: Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі: Булах К.А.

за участю: позивача- ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 13 січня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини та дружини , -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини та
дружини, посилаючись на те, що з
відповідачем перебуває у шлюбі з 16.11.2012
року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У позові зазначила, що з моменту
народження сина відповідач ніякої
турботи про дитину та неї не проявляє,
матеріально не утримує, більш того у
липні 2013 року відповідач пішов із
родини при цьому залишивши сім'ю у
скрутному матеріальному становищі,
оскільки ОСОБА_2 не працює, знаходиться
у відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку і
отримує лише соціальну допомогу, якої
на життя не вистачає, просила суд
стягнути з ОСОБА_3 на її користь
аліменти на утримання дитини у розмірі
1/4 частини заробітку (доходу)
останнього , але не меньше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до її повноліття та
на своє утримання до досягнення
дитиною трирічного віку у розмірі 1/4
частини від заробітку (доходу) ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 13 січня 2014 року, описку
у якому виправлено ухвалою Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 28
січня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь
ОСОБА_2, на її утримання, у розмірі 1/6
частини заробітку/ доходу/ відповідача,
починаючи з 18 жовтня 2013 року, і до
досягнення його сином ОСОБА_6 трьох
років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь
ОСОБА_2, на утримання сина ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини
заробітку / доходу/ відповідача, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, щомісяця.,
починаючи з 18 жовтня 2013 року, і
стягувати щомісяця, до досягнення
сином повноліття.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь
держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення підлягає негайному
виконанню, в частині стягнення
аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про скасування ухваленого
рішення та просить постановити нове
яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дитини в твердій
грошовій сумі в розмірі 3 000 грн.,
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

Вважає, що оскаржуване рішення
винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
так суд першої інстанції неповно
з'ясував всі обставини справи,
посилаючись лише на докази які були
надані позивачем по справі, залишивши
без оцінки та відображення в рішенні
суду доводів та доказів відповідача.

При цьому відповідач посилався на те,
що судом при ухваленні рішення, не було
враховано, що з часу припинення
шлюбних відносин з липня 2013 року
утримує спільного сина та позивача,
перераховуючи шляхом поштового
переказу грошові кошти, а також приймає
участь в додаткових витратах на дитину,
придбаючи продукти харчування,
медикаменти та інше.

Не було враховано також, той факт, що
позивач чине перешкоди відповідачу в
утриманні власної дитини та відмовляє
в побачені сина з батьком.

Крім того зазначив, що має на утриманні
особу похилого віку - бабусю з боку
своєї матері, яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_3
році -ОСОБА_8, яка є пенсіонером, та яка
потребує повного матеріального
утримання та постійного догляду
відповідача, тому вважає що тверда
грошова сума в розмірі 3 000 грн. є
достатньою для належного утримання як
сина так і ОСОБА_2

А також суд не звернув уваги на
положення ч.5 ст.84 СК України,
відповідно до якої встановлено, що
дружина з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка, за
умови що останній може надавати таку
матеріальну допомогу, що судом так і не
було встановлено.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
16 листопада 2012 року, який
зареєстрований Довгинцівським
відділом ДРАЦС Криворізького міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 601, від шлюбу мають малолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
свідоцтві про народження якого
батьком записаний ОСОБА_3 (а.с. 2,3).

Малолітня дитина проживає разом з
матір'ю, в той час як батько дитини
проживає окремо від сім'ї.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вірно керувався ст.84 СК
України, та вимогами ст.ст. 180, 182 СК
України та виходив з обов'язку батьків
утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно ч.2 та ч. 4 ст.84 СК України дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка-батька дитини
до досягнення дитиною трьох років,
право на утримання вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має незалежно від того, чи вона працює,
та незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
для виникнення права на утримання
потрібна сукупність таких фактів, а
саме: проживання з жінкою (чоловіком)
дитини, яка не досягла трьох років;
походження дитини від жінки, чоловіка,
які перебувають у фактичних шлюбних
відносинах (кровне споріднення) або
наявність між ними іншого юридично
значущого зв'язку (усиновлення), а також
можливість другої сторони надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ст.80 СК України аліменти
присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку (доходу) другого з
подружжя і (або) у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів одному з
подружжя суд визначає з урахуванням
можливості одержання утримання від
повнолітніх дочки, сина, батьків та з
урахуванням інших обставин, що мають
істотне значення.

Стаття 180 СК України покладає обов'язок
на батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно до ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин,
які враховуються судом при визначенні
розміру аліментів надане Пленумом
Верховного Суду України в абз. 3 п. 17
Постанови "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" № 3
від 15.05.2006 року.

Доводи відповідача викладені в
апеляційній скарзі, з приводу того, що
судом першої інстанції не враховано й
не надано оцінки матеріального
становища відповідача, колегія суддів
не приймає до уваги, оскільки
відповідачем ОСОБА_3, а ні суду першої
ні апеляційної інстанції не було
надано доказів на підтвердження його
дійсного матеріального становища.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як встановлено в суді апеляційної
інстанції зі слів ОСОБА_2, та не
заперечувалось представником
відповідача ОСОБА_4, відповідач працює
на посаді зам. директора в ТОВ
«Криворіжшахтобуд» та його заробітна
плата дійсно варіюється з 9 000 грн. до 10
000 грн.

В той час, як згідно довідки № 2198 від
15.10.2013 року , виданої Управлінням праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Жовтневої
районної у місті ради ОСОБА_2 перебуває
на обліку у відділі грошових виплат та
одержує державну соціальну допомогу,
призначену при народженні дитини у
розмірі 810 грн. з 01.04.2013 року по 30.04.2015 р.,
тобто до досягнення дитиною трирічного
віку.

Отже, колегія суддів вважає, що
висновок суду першої інстанції
стосовно спроможності ОСОБА_3 надавати
матеріальне утримання дитини та
дружини саме в розмірі, передбаченому
судовим рішенням від 13 січня 2014 року,
ґрунтується на аналізі встановлених по
справі обставин й відповідає її
матеріалам.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги відповідача щодо наявності на
його утриманні непрацездатної бабусі,
колегія суду вважає їх
необґрунтованими й визначає ці
обставини як такі, що не підлягають
врахуванні при визначенні розміру
аліментів, оскільки доказів щодо
утримання непрацездатної бабусі
відповідачем не надано.

Доводи апеляційної скарги, щодо того що
відповідач утримує спільного сина та
позивача, а також приймає участь в
додаткових витратах на дитину,
придбаючи продукти харчування,
медикаменти та інше, колегія суддів
також не враховує, оскільки відповідно
до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, вирішуючи спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, що
брали участь у справі, обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав їм належну правову оцінку,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду
обґрунтовані і підтверджуються
письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: