Справа № 738/223/14-ц
№ провадження 2/738/101/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року Менський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

з участю:

секретаря: Лях Н.М.

прокурора: Ярини О.О.

представника позивача: Замури Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Менського району Чернігівської
області в інтересах держави в особі
Менської виправної колонії Управління
державної пенітенціарної служби
України в Чернігівській області № 91 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
комунально-побутові послуги та
харчування, -

В С Т А H О В И В:

В лютому 2014 року до суду з позовною
заявою звернувся прокурор Менського
району Чернігівської області в
інтересах держави в особі Менської
виправної колонії Управління
державної пенітенціарної служби
України в Чернігівській області № 91 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
комунально-побутові послуги та
харчування в сумі 11 309 грн. 68 коп.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2
засуджений вироком апеляційного суду
Дніпропетровської області за вчинення
злочинів передбачених ст.ст. 152 ч. 4, 153 ч.
3, 115 ч. 2 пп. 4, 10, 12, 70 ч. 1 КК України до 15
років позбавлення волі. З 21.05.2005 року
покарання відбуває в Менській ВК № 91.
Згідно вимог чинного законодавства
пенсія засудженого перераховується за
місцем відбування покарання
пенсіонером і з неї відшкодовуються
витрати на його утримання у виправній
колонії (харчування, речове майно,
комунальні послуги). Відповідач ОСОБА_2
являється пенсіонером та не
залучається до праці, при цьому
категорично відмовився звернутися з
заявою до Пенсійного фонду України про
переведення його пенсій до установи. За
таких обставин виникла заборгованість
за комунально-побутові послуги та
харчування засудженого ОСОБА_2

Прокурор та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Відповідачу с судове засідання не
з'явився, так як відбуває покарання в
установі виконання покарань закритого
типу, в порядку ч. 6 ст. 76 ЦПК України
йому були надіслані копія позовної
заяви та доданих документів. Заявив
клопотання про проведення розгляду
справи за його участю та з застосування
звукозапису. Враховуючи те, що Менська
ВК № 91 є установою закритого типу, та
відсутня можливості конвоювати
засуджених для розгляду цивільних
справ, суд прийшов до висновку про
можливість розгляду даної справи за
відсутністю відповідача при цьому
задовольнивши його клопотання про
застосування звукозапису процесу.

Суд заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, дослідивши
матеріали справи прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до вимог ст. 36-1 Закону
України «Про прокуратуру» підставою
для представництва прокурором у суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок противоправних
дій (бездіяльності) фізичних або
юридичних осіб, що вчиняються між ними
або з державою. Відповідно до положень
ст. 121 Конституції України, ст. ст. 5, 121
ЦПК України прокурор вправі звертатися
до суду із заявою на захист інтересів
держави.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Як вбачається з витягу з копії вироку
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23.12.2004 року відповідач
ОСОБА_2 засуджений за вчинення злочинів
передбачених ст.ст. 152 ч. 4, 153 ч. 3, 115 ч. 2
пп. 4, 10, 12, 70 ч. 1 КК України до 15 років
позбавлення волі (а.с.7-10).

Згідно характеристики ОСОБА_2 відбуває
покарання в Менській виправній колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Чернігівській області
№ 91 з 21.05.2005 року (а.с. 11-12).

Відповідно до копії довідки № 3326/10/30
від 10.02.2014 року виданої Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області ОСОБА_2
перебуває на обліку в головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області з 01.01.2007 року
та отримує пенсію за вислугу років
згідно із Законом України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КВК України,
особи, які відбувають покарання у
виправних колоніях, із нарахованого їм
заробітку, пенсій та іншого доходу
відшкодовують вартість харчування,
одягу, взуття, білизни,
комунально-побутових та інших наданих
послуг, крім вартості спецодягу та
спецхарчування.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КВК
України засуджені мають право на
загальних підставах на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених законом.

Особи, яким до відбування покарання
призначена пенсія, підлягають
державному пенсійному забезпеченню
на загальних підставах. Призначена
пенсія перераховується органами
Пенсійного фонду України за місцем
відбування покарання пенсіонера і з
неї відшкодовуються витрати на його
утримання у виправній колонії
(харчування, речове майно,
комунально-побутові послуги та інше),
при цьому не менш як двадцять п'ять
відсотків пенсії зараховується на
особовий рахунок засудженого.

З копії карточки індивідуальної
програми соціально-психологічної
роботи із засудженим ОСОБА_2
вбачається, що протягом 2010-2014 років з
засудженим неодноразово проводилися
бесіди щодо виконання вимог ст. 122 КВК
України про необхідність
перерахування пенсійного забезпечення
на рахунок установи.

До переліку осіб, зазначених у ст. 115 КВК
України, які звільняються від оплати
харчування та комунально-побутових
послуг (засуджені, які відбувають
покарання у виховних колоніях;
інваліди першої та другої групи; жінки
з вагітністю понад чотири місяці;
непрацюючі жінки, які мають дітей у
будинках дитини при випраних колоніях;
непрацюючі чоловіки віком понад
шістдесят років і жінки понад п'ятдесят
років (якщо вони не одержують пенсії);
особи звільнені від роботи через
хворобу), відповідач не належить.

Згідно ст.ст. 257, 261 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Перебіг позовної
давності починається від дня коли
особа довідалася, або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушена.

Як вбачається з дослідженої в судовому
засіданні копії карточки
індивідуальної програми
соціально-психологічної роботи із
засудженим ОСОБА_2 адміністрацією
установи в серпні 2010 року проводилися
бесіди з засудженим про необхідність
переведення пенсії на рахунок
установи, а отже позивач вже на той
момент знав про порушення його прав.

Проте, як вбачається з розрахунку
заборгованості з додатком (а.с. 17-19)
позивачем ставиться питання про
стягнення заборгованості в період з
січня 2011 року по листопад 2014 року.

Враховуючи, що з позовом про захист
прав ппрокурор звернувся в лютому 2014
року то суд приходить до висновку про
можливість задоволення позовних вимог
в межах строку позовної давності, а
саме з лютого 2011 року, а тому
враховуючи, що на комунально-побутові
послуги та харчування ОСОБА_2 в січні 2011
року була витрачена сума в розмірі 338
грн. 94 коп. то позов підлягає
задоволенню на суму 10 970 грн. 74 коп.

Також з відповідача необхідно стягнути
судовий збір на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 60, 79, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов прокурора Менського району
Чернігівської області в інтересах
держави в особі Менської виправної
колонії Управління державної
пенітенціарної служби України в
Чернігівській області № 91 до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
комунально-побутові послуги та
харчування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Менської
виправної колонії Управління
державної пенітенціарної служби
України в Чернігівській області № 91 10
970 (десять тисяч дев'ятсот сімдесят)
грн.. 74 коп. заборгованості за
комунально-побутові послуги та
харчування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Менський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з моменту
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:
О.А. Савченко