У х в а л а

іменем україни

5 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Ізмайлової Т.Л.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тетіївського районного суду Київської
області від 12 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до

ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів.

Рішенням Тетіївського районного суду
Київської області від 12 листопада
2013 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму неустойки за прострочення
сплати аліментів у розмірі 14 828 грн. 29
коп. та судові витрати в розмірі 148 грн.
28 коп.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року рішення
Тетіївського районного суду Київської
області від 12 листопада 2013 року змінено
шляхом зменшення стягнутої суми
неустойки за прострочення сплати
аліментів до 5 000 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення Тетіївського районного суду
Київської області від 12 листопада 2013
року та рішення апеляційного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року
скасувати, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права, та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
та зменшуючи розмір пені, апеляційний
суд обґрунтовано виходив із
встановлених у справі обставин:
врахувавши матеріальний та сімейний
стан відповідача; відсутність вини у
виникненні заборгованості за
аліментами; несумірність стягнутої
судом першої інстанції суми пені з
розміром заборгованості за аліментами.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк Т.Л.
Ізмайлова М.І. Наумчук