Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1133/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Іванова Н.Ю.
УХВАЛА

15.04.2014

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.; Письменного
О.Л.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про визнання договору недійсним
та витребування майна ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про:

- визнання договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 укладеного 02 квітня
2013 року між ОСОБА_3 від імені якої діяв
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - недійсним;

- витребування на користь ОСОБА_3
квартиру АДРЕСА_1 з незаконного
володіння ОСОБА_2 (а.с.1-4).

29 січня 2014 року ОСОБА_3 подала
письмову заяву про забезпечення
позову, шляхом накладення арешту на
нерухоме майно ОСОБА_2 (квартира
АДРЕСА_1).

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14 лютого 2014 року
задоволено заяву ОСОБА_3 про
забезпечення позову. Накладено арешт
на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15).

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
ставить питання про скасування ухвали
як такої, що постановлена з порушенням
норм процесуального права. Вказує, що
позивачем не було надано жодних
обґрунтованих причин за яких потрібно
забезпечити позов та не вказана
необхідність застосування такого виду
забезпечення позову. Крім того, судом
не зазначено жодних обставин, що
підтверджувалися б належними та
допустимими засобами доказування, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення ОСОБА_6, яка
представляє інтереси ОСОБА_3,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, ухвала суду
залишенню без зміни за таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 210 ЦПК України
ухвала суду, що постановляється як
окремий документ, складається з
мотивувальної частини із зазначенням
мотивів, з яких суд дійшов висновків, і
закону, яким керувався суд,
постановляючи ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що
позов забезпечується, зокрема:
накладенням арешту на майно і грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб;
забороною вчиняти певні дії. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, наведеними в
п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006р. «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитись в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулась з
такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про задоволення
заяви щодо забезпечення позову, суд
першої інстанції послався про наявні
підстави вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Із змісту позовної заяви виходить, що
08 жовтня 2012 року у зв'язку з від'їздом
позивача за кордон та з метою уникнення
будь-яких непередбачуваних ситуацій,
які могли б статися за час її
відсутності нею видано довіреність
адвокату ОСОБА_7 на керування та
розпорядження майном. Остання
передоручила свої повноваження ОСОБА_5

02 квітня 2013 року між представником
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладений
договір купівлі-продажу. На підставі
якого ОСОБА_3 здійснено волевиявлення
щодо продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Позивач зазначає, що на міру
відчужувати квартиру не мала, про
укладення договору купівлі-продажу
повідомлена не була, ключі від квартири
та саму квартиру ні представнику
ОСОБА_5, ні ОСОБА_4 не передавала та
кошти за продаж квартири не отримувала.

Дізнавшись про укладення даного
договору та продаж своєї квартири
ОСОБА_3 повідомила свою бабусю ОСОБА_4
про те, що має намір визнати даний
правочин недійсним, проте 01 листопада
2013 року вказану квартиру відповідач
перепродала ОСОБА_2, яка являється
дочкою ОСОБА_4 та рідною тіткою ОСОБА_3

1 листопада 2013 року ОСОБА_4, яка
являється бабусею ОСОБА_3, уклала
договір купівлі-продажу вказаної
квартири зі своєю донькою.

На думку позивача, перебування майна у
ОСОБА_2 дає можливість безперешкодно
відчужити це майно, будь-яким особам, що
призведе до утруднення чи неможливості
виконання рішення суду у разі
задоволення позову.

Суд першої інстанції вирішуючи заяву
обґрунтовано зазначив, що невжиття
заходів забезпечення позову може в
подальшому призвести до ускладнення,
або зробити неможливим виконання
рішення суду. Так як пересвідчився у
реальної загрозі невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову, а
тому дійшов правильного висновку щодо
необхідності забезпечити вказаний
позов шляхом накладення арешту.

При цьому, суд першої інстанції у
повній мірі з'ясував обсяг позовних
вимог, дані про осіб відповідачів, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просила застосувати
ОСОБА_3, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.303, п. 1 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст.
312, ст.313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України,
колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуюча:

Судді: