Дата документу 28.02.2014 Справа № 554/5348/13-ц
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2014 року

м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в
складі суду:

головуючої судді - Блажко
І.О.

при секретарі - Іщенко
С.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
майнової та моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року в провадження
судді надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 В якому прохав стягнути з ОСОБА_2
на його - ОСОБА_1 користь : 8 771 грн. за
оплату непрацюючого кіоску; 7 000 грн.
упущеної вигоди; 4 000 грн. грошової
компенсації за нанесення моральної
шкоди. Просив судові витрати покласти
на відповідачку ОСОБА_2 Зазначивши, що у
нього - ОСОБА_1 його колишня дружина
викрала оригінали документів : патент
підприємця, договір із ринком, частина
товарних накладних, договір на
забудову кіоску. На початку вересня 2012
року він - ОСОБА_1 у кінаті ОСОБА_2
побачив та забрав зазначені документи.
Вважає, що такими діями вона завдала
йому, як майнової так і моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнали, прохали
відмовити в його задоволенні в повному
обсязі.

Суд, заслухавши учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовної заяви.

Судом встановлено, що 29 березня
2011 року рішенням Октябрського
районного суду м.Полтави у справі
№2-8614/11 шлюб, зареєстрований 18 липня 1981
року у Петрівсько-Роменській сільській
раді Гадяцького району Полтавської
області, актовий запис №7, між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується
копією рішення. Рішення набрало
законної сили 07 травня 2012 року.

07 травня 2012 року рішенням
Апеляційного суду Полтавської області
у справі №22ц-1690/1758/2012 рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 29 березня 2011 року змінено. Із 9-го
абзацу мотивувальної частини
виключено вказівку місцевого суду про
те, що сімейно-шлюбні відносини між
сторонами на даний час фактично
тривають. Встановлено, що
шлюбно-сімейні відносини між сторонами
припинені у травні 2007 року. В іншій
частині рішення місцевого суду
залишено без змін.

Як слідує із рішення, сторони з 18
липня 1981 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1,
зареєстрованого та виданого
Петрівсько-Роменською сільською радою
Гадяцького району Полтавської області
18 липня 1981 року.

27 червня 2012 року рішенням
Октябрського районного суду м.Полтави
у справі №№2-6078/11; 2/1622/313/2012 визнано
право особистої приватної власності на
кіоск, який знаходиться на ринку
«Алмазний» за адресою - м.Полтава,
вул.Калініна, 43 за ОСОБА_1 Рішення
набрало чинності.

Як слідує із цього рішення,
ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької
діяльності з 29 березня 2002 року розп. №87,
про що зроблено запис 27 березня 2002 року
у журналі обліку реєстраційних справ
за №11260, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи, видане виконкомом Октябрської
районної у м.Полтаві ради. Згідно
договору підряду №9 від 17 квітня 2002
року ОСОБА_1 замовив будівництво кіоску
1-ж на ТРК «Алмазний» відповідно до
проектної документації. Адміністрація
ТРК «Алмазний» БПМП «Степ» та ПП ОСОБА_1
склали акт у тому, що згідно договору
№б/н від 08 липня 2002 року ринок передає,
а підприємець приймає в тимчасове
користування 1 торгове місце, що
передаються в технічно справному стані
для здійснення торгівлі. Відповідно до
довідки багатопрофільного приватного
малого підприємства «СТЕП» №78 від 05
грудня 2011 року, торгівельний кіоск
НОМЕР_2 на ринку ТРК «Алмазний» по
вулиці Калініна, 43 значиться за ПП
ОСОБА_1 згідно договору оренди №?1-в від
01 січня 2009 року.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровані за
адресою - АДРЕСА_1, що підтверджується
копіями паспортів на кожного.

У відповідності до вимог ст.10 ч.3
ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна
надати суду докази своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в
цивільній справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язанна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно п.5 Постанови Пленуму ВСУ
від 31 березня 1995 року №4 „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов"язковому з"ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають :
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв"язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.4 Постанови
Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4
„Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" крім інших вимог, передбачених
ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в
чому полягає ця шкода, з яких міркувань
виходив позивач, визначаючи розмір
шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що позивач в судому
засіданні доказів протиправності
діяння та вини відповідача в
заподіянні майнової та моральної шкоди
не надав, а тому відмовляє у
задоволенні позову за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України , суд ,-

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення майнової та моральної шкоди -
відмовити.

Судові витрати віднести на користь
держави.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
суду першої інстанції протягом 10 днів з
дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили
після спливу строку на подачу
апеляційної скарги, якщо така скарга не
буде подана.

СуддяІ. О. Блажко