Справа № 263/1767/14-ц
Провадження №4-с/263/15/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Жовтневий
районний суд м.Маріуполя Донецької
області у складі судді Папаценко П.І. ,
при секретарі Конівченко Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Маріуполі
скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії
державного виконавця Приморського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області та про
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

21.02.2014 року заявник ОСОБА_1
звернулася до суду зі скаргою на
неправомірні дії державного виконавця
Приморського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області Рахимова Р.М., який, керуючись
п.6 ч.1 ст.49, п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону
України «Про виконавче провадження»,
внаслідку закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення - до
повноліття дитини, постановою від
29.01.2014 року закінчив виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-2105, виданого
Жовтневим районним судом м.Маріуполя
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини
всіх видів заробітку щомісячно, до
повноліття дитини. На час досягнення
дитиною повноліття, тобто на 26.07.2013 року
сума заборгованості по аліментам
складає 22909,11 грн. Спору про розмір
вказаної грошової суми не існує. Крім
цього у вказаному виконавчому
провадженні, постановою державного
виконавця від 3.08.2005 року накладений
арешт на ? частини квартири АДРЕСА_1, яка
належить боржнику ОСОБА_3 на праві
власності, тобто мається майно на яке
можна звернути стягнення
заборгованості по аліментам.

З вказаними діями державного виконавця
та постановою вона не згодна, тому дії
вважає протиправними, а постанову
незаконною, такою, що підлягає
скасуванню.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд скарги у її відсутності, за
участі її представника.

Представник заявника в судовому
засіданні послідовно наполягала на
задоволені вимог скарги на
обставинах зазначених у скарзі.

Старший державний виконавець
Приморського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області Рахимов Р.М. в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення скарги, оскільки вказані
заявником дії виконавчої служби
відповідають вимогам чинного
виконавчого законодавства.

Неявка заявника в судове засідання на
думку суду не є перешкодою для
розгляду скарги, так як надані
матеріали дозволяють суду розглянути
скаргу по суті.

Суд, заслухавши учасників розгляду
скарги, перевіривши матеріали справи, і
оцінивши надані докази, вважає, що
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

18.06.1999 року на адресу Приморського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області надійшов
виконавчий лист 2-2105 від 8.07.1996 року,
виданий Жовтневим районним судом
м.Маріуполя про стягнення аліментів з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ?
частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 1.07.1996 року, до
повноліття дитини.

29.01.2014 року старшим державним
виконавцем Приморського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Рахимовим Р.М. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі п.6 ч.1 ст.49, п.2
ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про
виконавче провадження», внаслідку
досягнення дитиною повноліття, при
наявності заборгованості по
аліментам, що складає на 26.07.2013 року -
22909,11 грн.

Наявність вказаної заборгованості по
аліментам підтверджується також
відповідною довідкою Приморського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції.

Постановою державного виконавця
Приморського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області від 3.08.2005 року при примусовому
виконанні виконавчого листа 2-2105,
виданого 8.07.1996 року Жовтневим
районним судом м.Маріуполя про
стягнення аліментів з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1, встановлена
заборгованість боржника по аліментам,
внаслідку чого накладений арешт на ?
частини квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_3 на праві власності.

По теперішній час державним виконавцем
на користь ОСОБА_1 не здійснено
звернення стягнення суми
заборгованості по аліментам на
вказане нерухоме майно.

При здійсненні своїх повноважень
державний виконавець, зокрема,
керується положеннями Закону України
«Про виконавче провадження», яким
визначено умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

У відповідності до положень ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами ст. 30 вказаного Закону
України державний виконавець
провадить виконавчі дії з виконання
рішення до завершення виконавчого
провадження у встановленому цим
Законом порядку, а саме: закінчення
виконавчого провадження - згідно із
статтею 49 цього Закону; повернення
виконавчого документа стягувачу -
згідно із статтею 47 цього Закону;
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадовій особі),
який його видав, - згідно із статтею 48
цього Закону.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
закінчення строку, передбаченого
законом для відповідного виду
стягнення.

Згідно зі ст. 50 Закону у разі закінчення
виконавчого провадження, повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

За правилами п.п. 7.21 - 7.24 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 2 квітня
2012 року № 512/5 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2012 р. за № 489/20802, державний виконавець
закінчує виконавче провадження про
стягнення аліментів після закінчення
передбаченого законом строку їх
стягнення за умови, що сума аліментів
стягнена в повному обсязі.
Заборгованість за аліментами
стягується незалежно від досягнення
дитиною повноліття.

У разі наявності заборгованості, яка
виникла на момент закінчення
встановленого строку для стягнення
аліментів, її стягнення проводиться у
загальному порядку, визначеному
Законом (п.7.22).

У випадку якщо боржник не працює і
сплачує аліменти самостійно, квитанції
(або їх завірені копії) про перерахунок
аліментів долучаються до матеріалів
виконавчого провадження.

За наявності заборгованості зі сплати
аліментів у розмірі, що сукупно
перевищує суму відповідних платежів за
шість місяців, державний виконавець у
порядку, визначеному розділом XIII цієї
Інструкції, звертається до органів
внутрішніх справ з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів. До подання
(повідомлення) державного виконавця
про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності
додаються копія виконавчого документа,
розрахунок заборгованості, у якому
зазначаються дата, з якої особа почала
ухилятися від сплати аліментів, і
загальна сума боргу та документи, що
підтверджують ухилення від виконання
зобов'язань за судовим рішенням.

Положеннями Сімейного кодексу України
передбачено, що аліменти можуть
стягуватися або за рішенням суду, або
сплачуватися за ініціативою платника
на підставі поданої ним заяви, а також
аліменти на утримання дитини можуть
сплачуватися на підставі договору між
батьками про сплату аліментів на
дитину (статті 183, 187, 189 СК України).
Відповідно до частин 1,4 ст.194 Сімейного
кодексу України аліменти можуть бути
стягнуті за виконавчим листом за
минулий час, але не більш як за три роки,
що передували пред'явленню виконавчого
листа до виконання; заборгованість за
аліментами стягується незалежно від
досягнення дитиною повноліття, а у
випадку, передбаченому статтею 199 цього
Кодексу, - до досягнення нею двадцяти
трьох років.

За приписами ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною,
виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Стягнення такої заборгованості має
здійснюватись в рамках виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа про стягнення
аліментів, оскільки така
заборгованість є наслідком
невиконання боржником рішення суду та
не є іншою заборгованістю боржника зі
сплати аліментів, яка виникла з
підстав, передбачених ст.ст.187, 189 СК
України, стягнення якої, у свою чергу,
проводиться у загальному порядку,
визначеному Законом. Датою припинення
нарахування аліментів у даному випадку
є дата досягнення дитиною повноліття,
однак виконавче провадження може бути
закінчено лише за умови стягнення з
боржника заборгованості з виплати
аліментів у повному обсязі.

При цьому, суд звертає увагу, що позовні
вимоги щодо стягнення аліментів з
боржника на утримання його доньки у
розмірі 1/4 частки від усіх його доходів
вже вирішені в судовому порядку,
рішення суду набрало законної сили,
розмір аліментів, які підлягають
стягненню, судом встановлений.

Враховуючи те, що на дату досягнення
дитиною повноліття за боржником
обліковувалася заборгованість зі
сплати аліментів, яка не була стягнута
з боржника у повному обсязі, у
державного виконавця були відсутні
підстави для закінчення виконавчого
провадження.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод. Пропущений з
поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом.

ОСОБА_1 звернулася 21 лютого 2014 року зі
скаргою на дії державного виконавця, а
саме: на дії, що пов'язані з винесенням
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 29.01.2014 року, але
враховуючи те, що заявник вказану
постанову отримала 15.02.2014 року, тобто
дізналася про порушення її прав, суд
вважає, що нею не пропущений строк для
подання скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
необхідне визнати протиправними дії
державного виконавця, пов'язані з
винесенням постанови про закінчення
виконавчого провадження, а саму
постанову незаконною, такою, що
підлягає скасуванню.

Заявник, та її представник не
наполягали на стягненні судових
витрат, тому суд вважає їх стягнення
недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,210,386-388 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні
дії державного виконавця
Приморського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області та про скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого
державний виконавця Приморського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області Рахимова
Р.М., пов'язані з винесенням постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 29.01.2014 року з приводу
примусового виконання рішення
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
№2-2105 від 8.07.1996 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи
з 1.07.1996 року, до повноліття дитини.

Визнати незаконною та скасувати
постанову старшого державний
виконавця Приморського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області Рахимова
Р.М. про закінчення виконавчого
провадження від 29.01.2014 року з приводу
примусового виконання рішення
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
№2-2105 від 8.07.1996 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи
з 1.07.1996 року, до повноліття дитини.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м.Маріуполя шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5-ти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя :
П.І. Папаценко