У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 20 червня 2013 року,
рішення апеляційного суду Львівської
області від 13 січня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором; за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»,
ОСОБА_3 про визнання недійсними
договорів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2011 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося до суду з позовом, в якому
просило суд, з урахуванням уточнень,
солідарно стягнути з відповідачів
заборгованість у розмірі 254 166,99 дол.
США, що в гривневому еквіваленті
становить 2 031 429,67 грн.

Посилалося на те, що 23 листопада 2007 року
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було
укладено договір кредитної лінії №
13/МБ/27 на суму 200 000 дол. США строком по 21
листопада 2014 року із сплатою за
користування кредитом з розрахунку 14,4 %
річних. Додатковою угодою № 1 від 23
листопада 2007 року до кредитного
договору передбачено видачу траншу на
вказану суму. Внаслідок укладення
даного договору
ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 200 000 дол.
США. Згідно з п. 3.11 кредитного договору
та п. 4 додаткової угоди № 1 повернення
кредиту та сплата відсотків повинна
здійснюватись позичальником щомісяця
до 5-го числа, наступного за тим, в якому
фактично були нараховані відсотки,
який є невід'ємною частиною договору.
Додатковою угодою № 2 від
21 серпня 2009 року змінено кінцевий
термін користування кредитними
коштами, відсоткову ставку встановлено
в розмірі 16 % річних та змінено номер
рахунку для погашення платежів за
кредитом.

На забезпечення виконання кредитного
договору між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 були укладені договори
поруки від 23 листопада 2007 року.

Оскільки відповідач свої зобов'язання
за кредитним договором не виконувала,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі
254 166,99 дол. США, що в гривневому
еквіваленті становить 2 031
429 грн 67 коп, яку позивач просив
стягнути з відповідача на свою користь.

У травні 2011 року відповідач ОСОБА_2
подав до суду зустрічний позов, в якому
просив суд ухвалити рішення, яким
визнати недійсним договір кредитної
лінії № 13/МБ/27 23 листопада 2007 року,
укладений між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра»,
визнати недійсним договір поруки від 23
листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_2
та ВАТ КБ «Надра», визнати недійсним
договір іпотеки від
23 листопада 2007 року, укладений
між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра», як такі що
укладені шляхом обману та не
відповідають вимогам закону.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 20
червня 2013 року позов ПАТ КБ «Надра»
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Надра» кошти за кредитним договором в
розмірі 254 166,99 дол. США, що в гривневому
еквіваленті становить 2 031 429 грн 67 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 13 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
солідарного стягнення з ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ «Надра» 254 166,99 дол. США
заборгованості за кредитним договором
та стягнення з нього судових витрат
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

В решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, рішення апеляційного суду, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині солідарного стягнення з ОСОБА_4
на користь ПАТ КБ «Надра» 254 166,99 дол. США
заборгованості за кредитним договором
та відмовляючи у позові у цій частині
та суд першої інстанції в незміненій
частині, правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
та рішення суду першої інстанції в
незміненій частині та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»,
ОСОБА_3 про визнання недійсними
договорів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк