Справа № 2/756/273/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді
- Шумейко О.І.,

при секретарі
- Острянко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21
липня 2012 року чоловік позивача ОСОБА_4
залишив належний їм на праві власності
автомобіль «Lexus RX350», д.н.з. НОМЕР_2, на
станції технічного обслуговування за
адресою: м. Київ, пров. Делегатський,
буд. 5-б в м. Києві. Третя особа ОСОБА_3
незаконно заволодів вказаним
транспортним засобом, за що вироком
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 лютого 2013 року був визнаним
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Посилаючись на положення ст. 1172 ЦК
України, позивач вказує, що відповідач
як роботодавець ОСОБА_3 повинен
відшкодувати завдану матеріальну
шкоду.

За таких підстав, позивач просить
стягнути з відповідача на свою користь
матеріальну шкоду у сумі 197681,92 грн. та
вирішити питання про розподіл судових
витрат.

Позивач та її представники у судовому
засіданні підтримали позовні вимоги,
просили суд задовольнити позов у
повному обсязі. Зазначили, що
автомобіль прийнятий безпосередньо
відповідачем як фізичною особою,
відповідач забрав у чоловіка позивача
ОСОБА_4 ключі від автомобіля, жодних
документів про передачу автомобіля
відповідач не надав. До третьої особи
позивач з позовом не зверталася,
вважає, що матеріальну шкоду має
відшкодувати ОСОБА_2, оскільки йому
безпосередньо були передані ключі від
автомобіля.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог, просили
суд відмовити у задоволенні позову.
Посилалися на те, що особою, винною у
завданні шкоди позивачу, вироком суду
визнано ОСОБА_3, на час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
відповідач займав посаду директора ТОВ
«Хотей-Трейд», його діяльність як
фізичної особи-підприємця була
припинена. Приймаючи від чоловіка
позивача вищевказаний автомобіля,
відповідач діяв як директор ТОВ
«Хотей-Трейд».

Третя особа у судовому засіданні
пояснила, що він працював у ОСОБА_2
неофіційно, виконував роботи, пов'язані
з ремонтом ходової частини
автомобілів, у той день залишився
охороняти приміщення СТО, вночі поїхав
на автомобілі, щоб здійснити його
діагностику. Вказівок від відповідача
щодо проведення діагностики
автомобіля у нічний час ОСОБА_3 не
отримував.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані у
справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу автомобіль «Lexus
RX350», д.н.з. НОМЕР_2, належить ОСОБА_1

ОСОБА_3, 22 липня 2012 року, о 02 годині
знаходячись на своєму робочому місці -
станції технічного обслуговування
автомобілів по пров. Делегатському, 5-6 в
м. Києві, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, вирішив
незаконно заволодіти транспортним
засобом «Lexus RX350», д.н.з. НОМЕР_2, який
належить позивачу, з метою
використання його у власних цілях.
Реалізуючи свій злочинний намір,
ОСОБА_3. за допомогою ключів, залишених
ОСОБА_1 на СТО, відчинив двері
автомобіля, вставив ключ в замок
запалення, запустив двигун та зрушив з
місця, тим самим незаконно заволодів
транспортним засобом. Далі ОСОБА_3,
керуючи автомобілем «Lexus RX350», д.н.з.
НОМЕР_2, прослідував по провулку
Делегатському в бік вул. Овруцької в м.
Києві, на перехресті вказаних вулиць
ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху
та скоїв дорожньо-транспортну пригоду,
а саме зіткнення з автомобілем Опель
д.н.з. НОМЕР_4, внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Lexus RX350», д.н.з. НОМЕР_2,
зазнав механічних пошкоджень.

Відповідно до звіту ТОВ "Експертна
компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт"
№ С12-531/1 від 20 вересня 2012 року розмір
матеріальної шкоди, заподіяної
позивачу - власнику вказаного
автомобіля внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди 22 липня
2012 року, складає 196066,92 грн. (а.с. 74-96)

Вироком Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 лютого 2013 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК
України. В цій частині вирок суду
залишений без змін ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 28 травня
2013 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 листопада 2013 року.

Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного
процесуального кодексу України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, є обов'язковим для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відтак, особою, винною у завданні
матеріальної шкоди позивачу, є третя
особа ОСОБА_3

У відповідності до ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

За правилами ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Матеріалами справи підтверджено та
встановлено судом під час розгляду
справи, що третя особа ОСОБА_3 працював
на станції технічного обслуговування
автомобілів за адресою: м.Київ, пров.
Делегатський, буд. 5-б, неофіційно,
однак був допущений до роботи.

ОСОБА_3 працював під керівництвом
відповідача ОСОБА_2, який, у свою чергу,
на час скоєння ДТП займав посаду
директора ТОВ «Хотей-Трейд». Такі
обставини підтверджуються, зокрема,
довідкою з ЄДРПОУ, виданої Головним
міжрегіональним управлінням
статистики у м. Києві 23 березня 2010 року.
(а.с. 104)

До трудових обов'язків ОСОБА_3 не
входило проведення діагностики
автомобіля в нічний час, відповідач 21 -
22 липня 2012 року жодних вказівок щодо
ремонту автомобіля «Lexus RX350», д.н.з.
НОМЕР_2, ОСОБА_3 не давав. Вказані
обставини встановлені вироком
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 лютого 2013 року.

Згідно з протоколом загальних зборів
учасників ТОВ «Хотей-Трейд» від 22
жовтня 2013 року відповідача звільнено з
посади директора товариства за власним
бажанням з 22 жовтня 2013 року.

На час завдання шкоди позивачу
відповідач не здійснював
підприємницьку діяльність від
власного імені, про що свідчить
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 січня 2010 року про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та
заява останнього про припинення
платника податків, за формою № 8-ОПП,
подана ним 08 травня 2012 року до
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі м. Києва. Отже, у
суду відсутні підстави вважати, що
відповідач та третя особа перебували у
трудових правовідносинах та
відповідач був роботодавцем ОСОБА_3

При цьому, положення статті 1187 ЦК
України, за якими якщо неправомірному
заволодінню іншою особою транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом
сприяла недбалість її власника
(володільця), шкода, завдана діяльністю
щодо його використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними
спільно, у частці, яка визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення, не
розповсюджуються на спірні
правовідносини, які склалися між
сторонами, оскільки вказаною статтею
врегульовано порядок відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, а у даному випадку шкоду,
завдано майну фізичної особи
протиправними діями іншої особи.

У відповідності до положень ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до
уваги, що позовні вимоги заявлені до
відповідача як до фізичної особи,
позивач не просив стягнути шкоду з
винної особи ОСОБА_3, суд доходить
висновку про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про
відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.І. Шумейко