Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська
О. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Сухоліська сільська рада, Служба
у справах дітей Білоцерківської
районної державної адміністрації, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
вона є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 . 29 січня 2013 року позивачка
тимчасово зареєструвала в своєму
будинку відповідачку разом з її
малолітніми дітьми 2008 та 2012 року
народження. Оскільки реєстрація за
даною адресою була потрібна
відповідачці для отримання допомоги на
народження доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
сторони домовилися, що відповідачка
разом з дітьми випишеться з будинку
позивачки відразу після отримання
соціальної допомоги на дитину.
Позивачка вказує, що відповідачка
жодного дня в її будинку не проживала,
вона винаймає житло в АДРЕСА_2, де
постійно проживає разом зі своїми
дітьми, на її прохання виконати
домовленості та знятися з реєстрації
відповідачка не реагує. Позивачка
просила в судовому порядку визнати
відповідачку ОСОБА_2 та її
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1
на підставі ст.405 ч.2 ЦК України .

В судовому засіданні позивачка
вимоги підтримала.

Відповідачка в судове засідання
не з"явилася , направила до суду заяву
про визнання позову у повному обсязі та
розгляд справи за її відсутності.

Сухоліська сільська рада також
звернулася до суду із заявою про
розгляд справи без її представника.

Служба у справах дітей
Білоцерківської районної державної
адміністрації до суду свого
представника не направила, про день і
час розгляду справи були належним
чином повідомлені. Ухвалою суду від
05.12.2013 р., яка залишена без належного
реагування, явку представника служби в
судове засідання було визнано
обов»язковою.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки, покази свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6. , дослідивши матеріали справи ,
прийшов до висновку, що позов
обгрунтований і підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий
будинок АДРЕСА_1 належить позивачці
ОСОБА_1 на праві особистої приватної
власності на підставі договору
дарування від 05 квітня 1995 року,
посвідченого державним нотаріусом
Узинської державної нотаріальної
контори ОСОБА_7, право позивачки на
нерухоме майно зареєстровано в
Білоцерківському МБТІ 30.01.1996 р. в
реєстровій книзі № 1, реєстр № 65. а.с.3-4

З довідки, виданої Сухоліською
сільською радою 04.11.2013 р. за № 1055,
вбачається, що у вищевказаному
житловому будинку зареєстрована
власниця ОСОБА_1 з 1995 року та наймачі
ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 всі
троє з 29.01.2013 р.

В судовому засіданні позивачка
пояснила, що 29 січня 2013 року вона на
прохання своїх односельців
відповідачки ОСОБА_2 та її матері
ОСОБА_6 тимчасово зареєструвала в
своєму будинку відповідачку ОСОБА_2 та
її малолітніх дітей 2008 та 2012 року
народження. Оскільки реєстрація за
даною адресою була потрібна
відповідачці для отримання допомоги на
народження доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
сторони домовилися, що відповідачка
разом з дітьми випишеться з будинку
позивачки за її першою вимогою відразу
після отримання соціальної допомоги
на дитину. Позивачка вказує, що
відповідачка жодного дня в її будинку
не проживала, вона винаймає житло в
АДРЕСА_2, де постійно проживає разом зі
своїми дітьми, на її прохання виконати
домовленості та знятися з реєстрації
відповідачка не реагує.

Дані обставини відповідачка
визнала на попередньому судовому
засіданні, пояснила, що не має власного
житла, живе з дітьми в найманому
будинку, жодних претензій на
проживання в будинку позивачки вона не
має.

Свідок ОСОБА_6, мати відповідачки,
також підтвердила той факт, що донька
та її діти в будинку позивачки ніколи
не проживали і не проживають, позивачка
зареєструвала їх у своєму будинку на її
прохання, оскільки дочці необхідно
було оформити допомогу на народження
дитини.

Свідок ОСОБА_5 дала суду
аналогічні покази.

В матеріалах справи також
міститься розписка ОСОБА_2 на ім»я
сільського голови Качур В.І., датована
27.01.2013 р., про те, що вона не претендує на
будинок позивачки ОСОБА_1 і
зобов»язується виписатися по першій
вимозі власника. а.с.10

Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член
сім"ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім"ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

Таким чином, в судовому засіданні
було достовірно встановлено, що
відповідачка ОСОБА_2 .не проживає в
спірному будинку без поважних причин
понад один рік, хоча домовленістю між
сторонами було визначено, що вона
втрачає право користування цим
будинком по першій вимозі позивачки
про зняття її з реєстрації. А тому
відповідачку ОСОБА_2 та її малолітніїх
дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, слід визнати такими , що
втратили право користування житловим
приміщенням будинку АДРЕСА_1.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 405 ЦК України,
ст.ст.10.11,60,61,88, 209,213-215, 292, 294 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та її
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Кошель