АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/3822/13-ц
Провадження 22ц/774/339/К/14
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 24 ( 1 )
суддя Рибаєв О.А.
Суддя-доповідач - Михайлів
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів:
Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Булах
К.А.

за участю: представника позивача
комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа"- Варламова
Максима Олександровича,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2013
року по справі за позовом комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по оплаті за
опалення та гаряче водопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року комунальне
підприємство теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (далі КПТМ
«Криворіжтепломережа») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по оплаті за опалення і
гаряче водопостачання посилаючись на
те, що відповідач є споживачами
теплової енергії, яку надає КПТМ
«Криворіжтепломережа», проте оплата за
отримані послуги ним не здійснюється,
тому просило стягнути з відповідача на
користь підприємства суму боргу по
оплаті за теплову енергію і гаряче
водопостачання в розмірі 1694,20 грн. за
період з 01.10.2008 р. по 01.12.2010 року та
судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2013
року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на
користь КПТМ «Криворіжтепломережа»
суму боргу 1694,20 грн. за період 01.10.2008 р.
по 01.12.2010 рок., а також на користь
позивача судовий збір у сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
судом неповно досліджені докази,
порушені норми процесуального і
матеріального права при ухвалені
оскаржуваного рішення.

Судом не взято до уваги доводи
відповідача, про відсутність
письмового договору між позивачем та
відповідачем про надання комунальних
послуг з опалення та гарячого
водопостачання та того, що позивач не
надав ліцензії на надання комунальних
послуг з опалення та гарячого
водопостачання у відповідності до
вимог діючого законодавства.

Крім того позивач надав до суду
невірний розрахунок заборгованості,
проте дане питання не було досліджено в
суді першої інстанції.

Суд задовольнив позов поза межами
строку позовної давності встановленої
ст. 257 ЦК України та не врахував
заперечень відповідача, щодо наявних
протиріч в акті звірки, який був
наданий позивачем на підтвердження
заявленого позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу
КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає,
що оскаржуване судове рішення є
законним та обґрунтованим, в процесі
розгляду справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що КПТМ
«Криворіжтепломережа» поставляє
опалення і гаряче водопостачання до
квартири АДРЕСА_1, у якій
зареєстрований відповідач ОСОБА_3 та
яка знаходиться у його приватній
власності. (а.с. 3)

Згідно виписки з особового
рахунку, відповідач оплату за надані
послуги у повному обсязі не здійснював,
у зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка за період часу з
01.10.2008 року по 01.12.2010 року становить 1 694,20
грн. (а.с. 4)

Договір про реструктуризацію боргу
сторонами не укладався.

Як убачається з матеріалів
справи, між позивачем та відповідачем
виникли правовідносини по наданню, з
одного боку, та споживанню, з іншого
боку, комунальних послуг по
центральному опаленню та підігріву
гарячої води, які врегульовано Законом
України „Про житлово-комунальні
послуги", Законом України „Про
теплопостачання", Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, які затверджені
Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005
року.

Обов'язок споживача оплатити
надані послуги встановлено ст. 19 Закону
України "Про теплопостачання".

Частиною 1 ст. 32 Закону "Про
житлово-комунальні послуги"
встановлено, що плата за послуги
нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами),
передбачено, що розрахунковим періодом
для оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено іншого строку.

Таким чином, колегія вважає, що
відповідач має зобов'язання перед
позивачем по оплаті комунальних
платежів і зазначений факт ним не
спростовано.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції обґрунтовано та у
відповідності до положень ст. 162 ЖК
України, Закону України «Про
теплопостачання», Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення дійшов висновку щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача 1 694,20 грн. на погашення боргу
за опалення та гаряче водопостачання
за період 01.10.2008 року по 01.12.2010 року.

Правильність нарахування суми боргу
підтверджується особовим рахунком
відповідача, яким підтверджено розмір
боргу та факт не внесення за вказаний
період оплати за опалення та гаряче
водопостачання.

Доводи апеляційної скарги з приводу
невідповідності наданих позивачем
розрахунків, колегія суддів не бере до
уваги оскільки в порушення вимог ч.3 ст.
10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, відповідачем не
надано жодних доказів в спростування
правильності заявленої суми боргу.

Одже доводи апеляційної скарги в цій
частині є безпідставними.

Крім того, відповідач посилається на
той факт, що ним здійснювалась проплата
за надані послуги, на підтвердження
чого ним було надано копії квитанцій
від 18.12.2010 року, проте позивач без її
врахування виставив суму боргу, для
стягнення якої і звернувся до суду,
проте колегія суддів не бере зазначене
до уваги, оскільки позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача на користь підприємства
суму боргу по оплаті за теплову енергію
і гаряче водопостачання в розмірі 1694,20
грн. за період з 01.10.2008 р. по 01.12.2010 року,
тобто до здійснення відповідачем
оплати за надані підприємством
послуги.

Не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції доводи апеляційної скарги
про те, що між сторонами не укладено
договору про надання послуг з опалення
та гарячого водопостачання, оскільки,
як вбачається з матеріалів справи
послуги відповідачу з опалення та
гарячого водопостачання надавалися, а
відповідач їх приймав та частково
оплачував. Отже відсутність письмового
договору не є підставою, для звільнення
ОСОБА_3 від сплати коштів за надані
послуги.

Так згідно п. 1 ч.3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» зі
змінами та доповненнями (надалі - Закон)
саме споживач зобов'язаний укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, який укладається з усіма
споживачами без винятку. Споживач в
свою чергу зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
передбачені договором або Законом.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК
України, правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
для настання відповідних правових
наслідків та ст. 204 ЦК України, згідно
якої правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або він не визнаний судом
недійсним.

Виходячи зі змісту вказаних правових
норм ЦК України в даному конкретному
випадку поведінка сторін свідчить про
фактичне укладення ними договору на
опалення квартири відповідачів та
гаряче водопостачання.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що позивач не надав до суду першої
інстанції ліцензію на підтвердження
його права здійснювати господарську
діяльність у сфері теплоенергетики,
торгівлі та наданні послуг з опалення
та гарячого водопостачання
спростовуються матеріалами справи,
оскільки КПТМ «Криворіжтепломережа»
по специфіці своєї виробничої
діяльності здійснює постачання
теплової енергії для потреби опалення
і гарячого водопостачання населенню,
так будинок в якому проживає
відповідач знаходиться АДРЕСА_1 тобто в
зоні територіального обслуговування
позивача. Отже данні доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
може взяти до уваги.

Не може погодитись колегія суддів і з
доводами апеляційної скарги щодо
пропущення позивачем строку позовної
давності встановлено ст. 257 ЦК України з
огляду на наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

А стаття 257 ЦК України зазначає, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності
переривається вчинення особою дії, що
свідчать про визнання нею свого боргу і
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимог,
право на яку має позивач. ( ч.ч. 1, 2 ст.264
ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач, як власник квартири
АДРЕСА_1, на особистий, власний рахунок
в травні, червні 2009 р., та в лютому,
квітні 2010 року сплачував грошові кошти
за теплопостачання та гаряче
водопостачання. Вказані обставини
свідчать про визнання відповідачем
існування боргу та переривання
перебігу строку позовної давності.

Крім того ,з матеріалів справи
убачається, що позивач звертався до
Довгинцівського районного суду із
заявою про видачу судового наказу щодо
стягнення із боржника ОСОБА_3
заборгованості в сумі 1694,20 грн. 25.02.2011
року було видано судовий наказ, який
ухвалою Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2011
року скасовано.

Відповідно до Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011р. №14 "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" - наказне
провадження є самостійним і спрощеним
видом судового провадження у
цивільному судочинстві при розгляді
окремих категорій справ, у якому суддя
в установлених законом випадках за
заявою особи, якій належить право
вимоги, без судового засідання і
виклику стягувача та боржника на
основі доданих до заяви документів
видає судовий наказ, який є особливою
формою судового рішення.

Таким чином, строк позовної
давності переривався подією -
зверненням КПТМ "Криворіжтепломережа"
із заявою про видачу судового наказу та
видачею судового наказу від 25.02.2011
року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
про те, що стягненню з відповідача
підлягає заборгованість у сумі 1 694,20
грн. за період 01.10.2008 року по 01.12.2010 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі встановив
права і обов'язки сторін, що беруть
участь в справі, обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
і дав їм правильну правову оцінку,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і
підтверджуються письмовими
матеріалами справи і поясненнями
сторін.

За таких обставин, колегія суддів,
вважає, що рішення суду винесено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку з чим, апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: