Справа №442/665/14-ц
Провадження №2/442/464/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

25 лютого 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

при секретарі - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дрогобич
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з
відповідача 1850,10 грн. матеріальної
шкоди та 2000 грн. моральної шкоди,
заподіяної йому злочином.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 26.07.2013 року о 21.00
год. ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, в будинку
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1,
скориставшись тимчасовою відсутністю
останньої, маючи умисел на таємне
заволодіння чужим майном, шляхом
вільного доступу, таємно викрав
належний ОСОБА_1 гаманець вартістю 45
грн., з вмістом у ньому грошових коштів
у розмірі 900 грн., золотий ланцюжок,
вагою 2,1 грам вартістю 819 грн. та золоту
підвіску (хрестик), вагою 0,89 грам
вартістю 347,10 грн., чим спричинив ОСОБА_1
матеріальну шкоду на загальну суму 2111,10
грн. На підставі вироку Дрогобицького
міськрайонного суду від 10.10.2013 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
вищевказаного злочину. Відповідачем
відшкодовано їй лише 261 грн., решту суми
зобов'язався повернути, проте станом на
день звернення до суду вказаних коштів
не повернув.

Окрім цього, вказує, що йому злочином
було заподіяно моральну шкоду, яка
виразилась у заподіянній їй важкої
психологічної травми, триваючим
погіршенням психо-емоційного стану з
моменту скоєння відповідачем злочину.

Позивач подала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує повністю,
просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, не повідомивши причин неявки,
хоча був своєчасно повідомлений про
час та місце судового засідання.

При таких обставинах суд визнав неявку
відповідача неповажною та розглянув
справу у його відсутності, провівши
заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі в судових засіданнях, дає суду
право при заочному розгляді справи
обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази,
суд вважає, що позов слід задоволити,
виходячи з наступних міркувань.

згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Людина, яка потерпіла від посягання на
своє життя, здоров'я, честь і гідність, а
також на належне їй майно, потребує
правового й соціального захисту,
матеріальної та моральної підтримки.
Встановлене Конституцією та законами
України право на відшкодування
матеріальної та моральної (немайнової)
шкоди є важливою гарантією захисту
прав і свобод громадян.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України
регламентовано, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

У відповідності до п.2 постанови
Пленуми Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» від 27.03.1992 року №6 розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі
і майну громадянина або заподіяна
майну юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що 26.07.2013 року о 21.00
год. ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, в будинку
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1,
скориставшись тимчасовою відсутністю
останньої, маючи умисел на таємне
заволодіння чужим майном, шляхом
вільного доступу, таємно викрав
належний ОСОБА_1 гаманець вартістю 45
грн., з вмістом у ньому грошових коштів
у розмірі 900 грн., золотий ланцюжок,
вагою 2,1 грам вартістю 819 грн. та золоту
підвіску (хрестик), вагою 0,89 грам
вартістю 347,10 грн., чим спричинив ОСОБА_1
матеріальну шкоду на загальну суму 2111,10
грн.

Вироком Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 10.10.2013 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
вищевказаного кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185
КК України та обрати йому покарання 850
грн. штрафу в дохід держави.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України визначено,
що вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно - правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідачем частково відшкодовано
позивачці шкоду в сумі 261 грн.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених ч.2 цієї статті.

При вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди суд
враховує наявність такої,
протиправність дій її заподіювача
(ОСОБА_2), причинний зв'язок між шкодою і
протиправною діяльністю останнього.

Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо
неї, погіршенні психо-емоційного стану
з моменту скоєння відповідачем злочину
по даний час, п. 3 ч.2 ст.23 ЦК України.

Визначаючи розмір грошового
відшкодування моральної шкоди, суд
враховує характер, обсяг та тривалість
фізичних, душевних, психічних
страждань, яких зазнала позивач
внаслідок погіршення психо-емоційного
стану, тяжкість вимушених змін у її
життєвих стосунках, час та зусилля,
необхідні їй для відновлення
попереднього стану і мінімізації
негативних наслідків. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності, виваженості і
справедливості.

Враховуючи наведене та вимоги п.п.3, 5, 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. №4, з
ОСОБА_2 в користь позивача слід
стягнути 2000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання як слід розподілити між
сторонами судові витрати, а тому згідно
з вимогами ст.88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути в дохід
держави 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224 ЦПК
України, ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, п.2
постанови Пленуми Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року,
п.п.3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1850,10
гривень матеріальної шкоди, 2000 гривень
моральної шкоди, заподіяної злочином, а
всього: 3850,10 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 243,60 гривень судового
збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Павлів З.С.