№ 2-о-205/24/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді Приходченко О.С.

при секретарі
Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа територіальна
громада в особі Дніпропетровської
міської ради, про встановлення фактів
належності правовстановлюючих
документів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 грудня 2013 року
звернулася до суду з заявою про
встановлення фактів належності
правовстановлюючих документів.

Ухвалою судді Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
27 грудня 2013 року позов було залишено
без руху, а позивачу запропоновано
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали усунути недоліки, з метою
усунення яких 13 січня 2014 року заявником
було подано виправлену заяву.

Заявник у своїй заяві посилалася на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся
ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та
будинок АДРЕСА_2, які вона заповідала
заявнику. Заявник у встановлений
законом строк звернувся з заявою про
прийняття спадщини до нотконтори, але у
правовстановлюючих документах на
майно нотаріусом було виявлено помилки
у написанні прізвища ОСОБА_2 Через
помилки у написанні прізвища бабусі
заявник не має можливості отримати у
встановленому порядку свідоцтво про
право на спадщину за заповітом. Заявник
у своїй заяві просила суд встановити
факт належності ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право
власності на житло від 28 березня 1994
року на квартиру АДРЕСА_1, яке було
видано на ім'я ОСОБА_2, та свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 8
липня 1988 року на будинок АДРЕСА_2, яке
було видано на ім'я ОСОБА_2 Заявник у
своїй заяві до суду справу просила
розглянути за її відсутності,
ухваливши рішення, яким вимоги заяви
задовольнити.

Представник заінтересованої
особи тергромади в особі
Дніпропетровської міськради у судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи заінтересована особа
повідомлялася належним чином, про що
свідчить відмітка на судовій повістці,
про причини неявки свого представника
суд не повідомила.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши представлені та добуті
докази, суд вважає заяву обґрунтованою
та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 23 липня 2012
року ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 видала
заповіт на все своє майно, де б воно не
було та з чого б воно не складалося, і
взагалі все те, що їй буле належати на
день смерті і на що вона за законом
матиме право (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.
20).

Після її смерті відкрилася спадщина на
квартиру АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2,
які належали їй на праві власності.

Заявник у встановленому порядку
протягом строку, встановленого ч. 1 ст.
1270 ЦК України, 18 липня 2013 року
звернулася до нотконтори з заявою про
прийняття спадщини (а.с. 35 зворот).

Разом з тим, отримати у
встановленому законом порядку
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом в нотконторі заявник не має
можливості через розбіжності у
написанні прізвища ОСОБА_2 в свідоцтві
про її смерть та свідоцтві про право
власності на житло від 28 березня 1994
року і свідоцтві про право на спадщину
за заповітом від 8 липня 1988 року (а.с. 5, 9,
20), про що заявнику було видано
нотаріусом постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії № 5058/02-31 до
с/с 519/2013 від 4 грудня 2013 року (а.с. 22).

Прізвище померлої у свідоцтві про
право власності на житло від 28 березня
1994 року було зазначено як (російською
мовою) «ОСОБА_2» (а.с. 5), а у свідоцтві про
право на спадщину за заповітом від 8
липня 1988 року було зазначено як
(російською мовою) «ОСОБА_2». Разом з
тим, в свідоцтві про її смерть її
прізвище зазначено як «ОСОБА_2» (а.с. 20).

З зазначеного вбачається, що у
свідоцтві про право власності на житло
від 28 березня 1994 року та свідоцтві про
право на спадщину за заповітом від 8
липня 1988 року невірно зазначено
прізвище померлої, через зазначені
помилки заявник не має можливості у
встановленому законом порядку
отримати в нотконторі свідоцтво про
право на спадщину за заповітом.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

З ксерокопії свідоцтва про смерть
ОСОБА_2 видно, що її прізвищем є
«ОСОБА_2», а не (російською мовою)
«ОСОБА_2» чи «ОСОБА_2», що також
підтверджується ксерокопією її
паспорта (а.с. 18), ксерокопією довідки
про присвоєння ідентифікаційного
номера (а.с. 19) та іншими докумнтами.

За таких обставин, суд вважає, що
оскільки всі інші дані ОСОБА_2 в
свідоцтві про право власності на житло
від 28 березня 1994 року та свідоцтві про
право на спадщину за заповітом від 8
липня 1988 року повністю співпадають, то
заява підлягає задоволенню, а факт
належності ОСОБА_2 свідоцтва про право
власності на житло від 28 березня 1994
року та свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 8 липня 1988 року,
встановленню.

На підставі викладеного, керуючись п. 6
ч. 1 ст. 256, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про
право власності на житло від 28 березня
1994 року, виданого виконкомом
Дніпропетровської міської Ради
народних депутатів на підставі
розпорядження № 6/960-94 від 28 березня 1994
року на ім'я російською мовою - ОСОБА_2
про належність їй на праві приватної
власності квартири АДРЕСА_1, та
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 8 липня 1988 року, виданого
Христинівською державною нотаріальною
конторою та зареєстрованого в реєстрі
за № 1250, на ім'я російською мовою -
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя