Справа № 159/810/14-ц
Провадження № 2/159/337/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
18 лютого 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням - судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей -

в с т
а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з
позовом у якому прохає розірвати шлюб,
зареєстрований між нею та відповідачем
ОСОБА_2 03 жовтня 1999 року у Люблинецькій
селищній раді Ковельського району
Волинської області, актовий запис №13,
а також стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
неповнолітніх дітей сторін - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій
сумі 2000 грн. щомісячно.

У обґрунтування позову позивач
посилається на наступні обставини:
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 03 жовтня 1999 року. Незважаючи на
реєстрацію шлюбу та народження трьох
дітей, сторони припинили шлюбні
відносини з причини протилежних
поглядів на життя, шлюб та сім'ю.
Відповідач нехтував сімейними
цінностями, не дбав про добробут сім'ї,
не займається вихованням дітей, не
приймав участі у веденні домашнього
господарства, порушував подружню
вірність, постійно провокував
скандали, свідками яких були малолітні
діти сторін. Взаємовідносини сторін
негативно впливали на психічний стан
дітей та позивача. Навесні 2011 року
сторони припинили сімейні відносини,
не проживають разом і не ведуть
спільного господарства. Оскільки шлюб
існує лише формально і сторони
остаточно втратили одне до одного
почуття любові та взаємоповаги,
позивач звернулась до суду з позовом
про розірвання шлюбу. У той же час
позивач є тимчасово безробітною і
позбавлена можливості самотужки
забезпечити дітей найнеобхіднішим.
Відповідач хоча й не має постійного
місця роботи і сталих заробітків, однак
є здоровим, працездатним, а отже
спроможним утримувати дітей. Оскільки
відповідач не надає позивачеві
матеріальної допомоги на утримання
дітей у добровільному порядку,
позивач звернулась до суду з позовом
про стягнення з відповідача аліментів
на утримання трьох малолітніх у
твердій грошовій сумі 2000 грн.
щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримала з підстав,
зазначених у позовній заяві і прохає
його задовольнити. Прохає розірвати
шлюб, зареєстрований між нею та
відповідачем ОСОБА_2 03 жовтня 1999 року у
Люблинецькій селищній раді
Ковельського району Волинської
області, актовий запис №13, а також
стягнути з відповідача на користь
позивача аліменти на утримання
неповнолітніх дітей сторін - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій
сумі 2000 грн. щомісячно. Вважає, що
рішення суду про розірвання шлюбу, з
огляду на поведінку відповідача, не
потягне негативних наслідків для
неповнолітніх дітей сторін.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому
засіданні позов визнав повністю,
ствердив обставини, якими позивач
обґрунтувала позовні вимоги. Не
заперечує проти розірвання шлюбу і
вважає себе спроможним сплачувати
аліменти на утримання дітей у твердій
грошовій сумі 2000 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов
підставний і підлягає задоволенню.

Факт реєстрації шлюбу між
сторонами у справі 03 жовтня 1999 року у
Люблинецькій селищній раді
Ковельського району Волинської
області доводиться відповідним
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 03
жовтня 1999 року.

Даними свідоцтв про народження
серії НОМЕР_4 від 29 квітня 2009 року, серії
НОМЕР_5 від 16 грудня 2002 року та серії
НОМЕР_6 від 26 травня 2000 року доводиться
та обставина, що сторони є батьками
малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини.

Відповідно до ст. 55 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
повинен утверджувати в сім'ї повагу до
матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка
зобов'язані спільно дбати про
матеріальне забезпечення сім'ї.

В судовому засіданні встановлено,
що шлюб між сторонами існує лише
формально, упродовж тривалого часу
сторони не проживають разом і не
підтримують сімейних стосунків.
Сторони остаточно втратили почуття
любові та взаємоповаги і відновлювати
подружні відносини не бажають.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу
України підставою для розірвання шлюбу
за позовом одного з подружжя є те, що
подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

У ході розгляду справи суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу
суперечитиме інтересам позивача та є
обтяжливим для неї у психологічному
плані.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
повинен враховувати як стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, так і
стан здоров'я та матеріальне становище
стягувача та платника, інші обставини,
що мають значення.

У відповідності до ст. 184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Позивач прохає стягнути з
відповідача у справі аліменти на
утримання малолітніх дітей сторін у
розмірі 2000 грн.

Відповідач в судовому засіданні
визнав обставини, якими позивач
обґрунтувала позовні вимоги. Пояснив,
що у зв'язку з отриманою травмою
тривалий час був позбавлений
можливості працювати, однак на
теперішній час вважає себе спроможним
сплачувати аліменти на утримання дітей
у розмір 2000 грн. щомісячно.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем у даній
справі позову не суперечить закону та
не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Таким чином, з огляду на докази,
надані позивачем на обґрунтування
позовних вимог, а також розмір
загального прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, суд
приходить до висновку про підставність
позову та необхідність його
задоволення.

На підставі ст. 15,30,60-62, 85, 212, 213,
215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112, ст. 180-184,
СК України, суд

в и р і ш и
в :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 03 жовтня 1999
року у Люблинецькій селищній раді
Ковельського району Волинської облаті,
актовий запис №13

Залишити за позивачем ОСОБА_1
прізвище «ОСОБА_1», взяте нею під час
державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_2.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
(і.н. НОМЕР_1), уродженця м. Ковеля
Волинської області, проживаючого в
АДРЕСА_1, місце реєстрації АДРЕСА_2,
тимчасово безробітного, аліменти на
користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2), на
утримання трьох малолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у
розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 03
лютого 2014 року і до досягнення дітьми
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (і.н. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, (і.н. НОМЕР_1),
судовий збір в розмірі 243,60 коп.

На підставі ст.367 ч. 1 п.1 ЦПК
України рішення в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню у межах суми платежу за 1
місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Головуюча:
Т.М..Луньова