Справа № 146/350/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

Суддя Томашпільського району
Вінницької області Скаковська І.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_2 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розподіл спільного сумісного майна
подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_3 про розподіл
спільного сумісного майна подружжя.

Одночасно позивачем подано до суду
заяву про забезпечення позову з
вимогою забезпечити позов та накласти
арешт на майно, а саме заборонити
ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії по передачі
спірного майна третім особам, або
будь-які інші дії, що можуть призвести
до пошкодження чи втрати майна, яке
належить сторонам на праві спільної
сумісної власності подружжя, та
знаходиться за адресою АДРЕСА_1:
житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними
будівлями, меблевий набір «Струмок»,
спальний гарнітур «Наддністрянка»,
м'який куточок (диван, 2 крісла, 2
«пуфика»), трельяж, диван полуторний
розкладний, диван плюшевий розкладний,
2 шафи 3-дверні, 2 ліжка дерев'яних
полуторних, стіл письмовий, 2 крісла,
сервант, холодильник «Кристал», газова
плита 3-х камфорна, пральна машина
«Донбас», пральна машина «Індезит»
автомат, газова плита 4-х камфорна
«Ардо», мікрохвильова піч «Самсунг»,
телевізор «Самсунг», електром'ясорубка
«Мулінекс», мотоцикл «Мінськ», причіп
виробництва Київського авторемонтного
заводу д.н. НОМЕР_1, циркулярка,
електромлинки (великий і малий),
шестеро свиней, легковий автомобіль
«Шевролє Авео», д.н. НОМЕР_2 мотоблок
«Зубр», причіп до мотоблоку, плазмовий
телевізор «LG», бензинова мотокоса,
хлібопіч «LG», пилосос «Філіпс»,
пилосос.

Також позивач просить суд в разі
виявлення за адресою вул. Жовтнева, 26
смт. Вапнярка Томашпільського району
Вінницької області іншого майна, яке є
спільною сумісною власністю сторін,
включити його в акт опису майна,
заборонити відповідачеві
експлуатувати та передавати в
експлуатацію будь-яким третім особам
легковий автомобіль «Шевролє Авео»,
д.н. НОМЕР_2 витребувати у ОСОБА_3
правовстановлюючі документи на
вищеперераховане майно.

Дослідивши зміст заяви про
забезпечення позову, підстави
забезпечення позову, оглянувши
матеріали цивільної позовної заяви,
суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що позивач
звернулася в суд за захистом свої прав,
зокрема з позовом про розподіл
спільного сумісного майна подружжя.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом
заходи забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд
може забезпечити позов до подання
позовної заяви з метою запобігання
порушенню права інтелектуальної
власності. До заяви про забезпечення
позову додаються документи та інші
докази, які підтверджують, що саме ця
особа є суб'єктом відповідного права
інтелектуальної власності і що її
права можуть бути порушені у разі
невжиття заходів забезпечення позову.
До заяви додаються також її копії
відповідно до кількості осіб, щодо яких
просять вжити заходи забезпечення
позову.

Відповідно ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити
певні дії;

4) забороною іншим особам
здійснювати платежі або передавати
майно відповідачеві чи виконувати щодо
нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку;

7) передачею речі, яка є предметом
спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22 грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається зі змісту заяви про
забезпечення позову, позивач в своїй
заяві вказала, що невжиття заходів
забезпечення позову, може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, проте належних цьому доказів не
надала, а тільки зазначила що є така
можливість відчуження, пошкодження чи
втрати майна. Тобто позивач не довела
реальної загрози такої можливості.

Крім того суду не надано доказів, що все
вищеперелічене майно, окрім будинку,
перебуває у володінні у відповідача,
зокрема легковий автомобіль «Шевролє
Авео», д.н. НОМЕР_2 причіп Київського
авторемонтного заводу д.н. НОМЕР_1,
мотоблок «Зубр» та причіп до нього
тощо.

Отже, до вказаної заяви позивачем не
додані будь-які матеріали на
обґрунтування вимог. В матеріалах
цивільної справи відсутні докази, а у
тексті заяви позивача відсутні
посилання на підтвердження достатньо
обґрунтованого припущення, що невжиття
заходів забезпечення позову, може
ускладнити чи на теперішній час
зробити неможливим виконання рішення
суду.

За загальними правилами частини 3
статті 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Особа, яка
просить про вжиття таких заходів,
зобов'язана додати докази на
підтвердження необхідності вжиття
певного виду забезпечення позову.

Вивчивши зміст заяви та виходячи з
вищенаведеного, суд вважає, що у
задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про
забезпечення позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розподіл спільного сумісного майна
подружжя, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. В.
Скаковська