Справа №2/489/25/14
Ленінський районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
___________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р.
м.
Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді - Коновця М.С.;

при секретарі - Михайловій А.О.;

за участю:

позивач: ОСОБА_2;

позивач: ОСОБА_3;

представника позивача (ОСОБА_2.): ОСОБА_1;

представник відповідача (ОСОБА_4.):
ОСОБА_5;

представники відповідача (ОСОБА_6.):
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу

За позовом: 1) ОСОБА_2;

2) ОСОБА_3 яка діє від свого
імені та в інтересах ОСОБА_10;

До відповідачів: 1) ОСОБА_4;

2) ОСОБА_6;

про визначення порядку користування
земельною ділянкою

та за зустрічним позовом:

1) ОСОБА_4;

2) ОСОБА_6;

До відповідачів:

1) ОСОБА_2;

2) ОСОБА_3;

про встановлення порядку користування
земельною ділянкою.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,

суд встановив наступне:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 яка діє від свого імені
та від імені ОСОБА_10 звернулись до
Ленінського районного суду м.
Миколаєва із позовною заявою до ОСОБА_4,
ОСОБА_6 про визначення порядку
користування земельною ділянкою
житлового будинку АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві, виділивши їм у користування
2/3 частки земельної ділянки із
загальної площі 826 кв.м.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
позивачі зазначили, що на підставі
договору купівлі-продажу їм належить
11/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 (в
рівних частках, по 11/60 часток кожному).
На підставі рішення виконкому
Миколаївської міської ради
вищезазначеній частині позивачів було
надано нову адресу: АДРЕСА_1

Згідно довідки ММБТІ за відповідачами
також зареєстровано право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1, а саме: 31/100
частини за ОСОБА_6 та 14/100 частини за
ОСОБА_4

Відповідно до рішення виконкому
Миколаївської міської ради депутатів
трудящих за землекористувачами по
АДРЕСА_1 в м. Миколаєві зареєстрована
земельна ділянка площею 826 кв.м.

Позивачі також посилались на те, що
відповідно до Рішення Народного суду
від 04.11.1950 р. за № 2-570 право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві було зареєстровано за
ОСОБА_11, яка 14.10.1975 р. продала 1/3 частину
житлового будинку ОСОБА_6, а тому на їх
думку право спільного користування
земельною ділянкою повинно
визначатись із розрахунку часток 2/3 та
1/3 спільної часткової власності на
будинок, які існували станом на 1975 рік
між співвласниками ОСОБА_11 та ОСОБА_6

Позивачі наполягають, що в їхньому
користуванні має перебувати площа
земельної ділянки, що має відповідати
розміру ідеальної частки, що належала
ОСОБА_11 та фактично перейшла останнім
після відповідних відчужень майна, а
тому частка позивачів у
землекористуванні має складати 2/3
частки, а саме 550 кв.м.

В судовому засіданні від 18.07.2013 р.
ОСОБА_4, ОСОБА_6 заявили зустрічний
позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
порядку користування земельною
ділянкою, на якій розташований
житловий будинок під номерами АДРЕСА_1
в м. Миколаєві, виділивши ОСОБА_6 в
користування 31/100 частки земельної
ділянки, ОСОБА_4 виділивши в
користування 14/100 частки земельної
ділянки, ОСОБА_2 виділивши 11/60 частки
земельної ділянки, ОСОБА_3 виділивши в
користування 11/60 частки земельної
ділянки, ОСОБА_10 виділивши в
користування 11/60 частки земельної
ділянки, на якій розташовані їх частини
житлового будинку.

Ухвалою суду від 18.07.2013 року зустрічну
позовну заяву було прийнято до
спільного розгляду з первісним
позовом.

Обґрунтовуючи зустрічні вимоги,
відповідачі (позивачі за зустрічним
позовом) зазначали, що спірний житловий
будинок належить на праві спільної
часткової власності сторонам із
встановленням порядку його
користування, внаслідок чого, фактично
утворилось дві квартири під різними
адресами, одна з яких під номером
НОМЕР_1, якою користуються позивачі за
зустрічним позовом, а інша під номером
НОМЕР_2, якою користуються відповідачі
за зустрічним позовом.

В зв'язку з тим, що позивачі, за
зустрічним позовом, придбали частки
житлового будинку АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві, то до них перейшло право
користування земельною ділянкою, на
якій розміщена їх частка житла, та
земельною ділянкою, яка необхідна для
його обслуговування.

Однак, земельна ділянка, яка
знаходиться під житловим будинком не
була поділена між сторонами в порядку
передбаченому чинним законодавством
України, а також між останніми не було
встановлено порядок користування нею.

Позивачі за зустрічним позовом,
вказують, що на момент придбання ними
9/20 частки житлового будинку, вздовж
земельної ділянки був збудований
паркан, який розмежував два окремих
домоволодіння, та фактично утворив дві
земельні ділянки, якими користуються
сторони.

Таким чином, позивачі за зустрічним
позовом, наполягають на тому, що з
урахуванням часток сторін в житловому
будинку, необхідно виділити в
користування частки земельної ділянки,
пропорційно частками цих осіб у
житловому будинку.

Ухвалою суду від 14.08.2013 р. у справі було
призначено судову земельно-технічну
експертизу, провадження у справі -
зупинено.

10.02.2014 р. до суду надійшов висновок
судової експертизи, провадження у
справі було поновлено.

28.02.2014 р. д суду надійшла заява від
позивачів, в якій останні просили
задовольнити позовні вимоги,
визначивши порядок користування
земельною ділянкою за варіантом №3
висновку судової експертизи.

В судовому засіданні від 13.03.2014 р.
відповідачі (позивачі за зустрічним
позовом) надали письмові пояснення та
просили суд визначити порядок
користування земельною ділянкою за
варіантом №4 висновку судової
експертизи.

Досліджуючи матеріали справи,
аналізуючи норми чинного
законодавства, що стосується суті
спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до договору забудівлі від
15.06.1927 р., наявного в матеріалах
інвентарної справи № 4609 вбачається, що
ОСОБА_13 під забудову було виділено
земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною
площею 805,91 кв.м.

Згідно рішення народного суду 5
дільниці м. Миколаєва від 04.11.1950 року
після смерті ОСОБА_13 власником
домоволодіння по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві
визнається ОСОБА_11

Відповідно до рішення виконкому
Миколаївської міської ради депутатів
трудящих за землекористувачами по
АДРЕСА_1 в м. Миколаєві зареєстрована
земельна ділянка площею 826 кв.м.

Як вбачається з договору
купівлі-продажу від 14.10.1975 р. за № 4438,
ОСОБА_11 продала 1/3 частину
домоволодіння по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві
- ОСОБА_6 За цим договором в
користування покупця відійшла одна
житлова кімната літ. А, позначена за
поверховим планом 1-4, площею 9,30 кв.м.,
кухня 1-3, сарай літ. В. Надвірні споруди,
як: вбиральня, забор, ворота,
водопровідна колонка, бассейн у
загальному користуванні.

В подальшому рішенням виконавчого
комітету Ленінської районної ради
народних депутатів від 12.10.1984 р. № 337
ОСОБА_6 було оформлено самовільно
збудовані будівлі.

Рішенням Ленінської районної ради
народних депутатів від 19.04.1985 р. за № 121
було затверджено ідеальні частки в
домоволодінні по АДРЕСА_1 у м.
Миколаєві, у зв'язку з добудовою ОСОБА_6,
а саме: ОСОБА_11 - 11/20 частин; ОСОБА_6 - 9/20
частин.

Відповідно до договору дарування від
21.01.1986 р. ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище
ОСОБА_6) подарувала ОСОБА_4 14/100 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1 у м.
Миколаєві.

Згідно договору дарування від 08.08.2003 р.
ОСОБА_11 подарувала свою частину у
рівних частках ОСОБА_14 та ОСОБА_15 по 11/40
частин кожному.

За договором купівлі-продажу від 23.02.2006
р. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 продали свої
частини домоволодіння по АДРЕСА_1 у м.
Миколаєві ОСОБА_17, ОСОБА_2, ОСОБА_10 по 11/60
частин кожному.

На час розгляду справи домоволодіння
по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві на праві
власності належить:

- 31/100 частини - ОСОБА_6;

- 14/100 частин - ОСОБА_4;

- 11/60 частин - ОСОБА_2;

- 11/60 частин - ОСОБА_17;

- 11/60 частин - ОСОБА_10.

У відповідності до ч.2 ст. 90 Земельного
кодексу Української РСР (в редакції
станом на 1975 р.), при переході будівлі у
власність кількох осіб земельна
ділянка переходить у користування всіх
співвласників будівлі.

За приписами ч.1,2 ст.91 Земельного
кодексу Української РСР (в редакції
станом на 1975 р.) порядок користування
земельною ділянкою визначається
співвласниками будинку залежно від
розміру часток у спільній власності на
будинок. Наступні зміни в розмірі
часток в спільній власності на будинок,
які сталися у зв'язку з прибудовою,
надбудовою або перебудовою, не тягнуть
за собою змін встановленого порядку
користування ділянкою.

Окрім того, згідно ч.1 ст.90 Земельного
кодексу УРСР, ч.3 ст.377 Цивільного
Кодексу України та ст.120 Земельного
кодексу України, якщо договором при
відчуженні житлового будинку, будівлі
або споруди розмір земельної ділянки
не визначено, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування. Якщо житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у
користування, то в разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією часткою земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Пунктом 21 Постанови Верховного суду
України "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" за № 7 від
16.04.2004 р. визначено, що порядок
користування спільною земельною
ділянкою, у тому числі тією, на якій
розташовані належні співвласникам
жилий будинок, господарські будівлі та
споруди, визначається насамперед
їхньою угодою залежно від розміру
їхніх часток у спільній власності на
будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК
бере до уваги цю угоду при вирішенні
спорів як між ними самими, так і за
участю осіб, котрі пізніше придбали
відповідну частку в спільній власності
на землю або на жилий будинок і для яких
зазначена угода також є обов'язковою.
Це правило стосується тих випадків,
коли жилий будинок було поділено в
натурі.

Суд може не визнати угоду про порядок
користування земельною ділянкою, коли
дійде висновку, що угода явно ущемляє
законні права когось зі співвласників,
позбавляє його можливості належно
користуватися своєю частиною будинку,
фактично виключає його з числа
користувачів спільної земельної
ділянки, суперечить
архітектурно-будівельним, санітарним
чи протипожежним правилам.

Якщо до вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

З огляду на вищевикладене, при
визначенні порядку користування
спірною земельною ділянкою, слід
виходити із розміру часток у спільній
власності на будинок на час її
виникнення, тобто на 1975 рік, коли
ОСОБА_11 належало 2/3 домоволодіння, а
ОСОБА_6 - 1/3.

Відповідно до висновку № 1655-1656 судової
земельно-технічної експертизи,
складеного 06.02.2014 року експертом
Миколаївського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, розроблено п'ять варіантів
порядку користування земельною
ділянкою виходячи з розміру часток 2/3
та 1/3 (1,3,5 варіанти) та розміру часток
31/100, 14/100, 11/60, 11/60, 11/60 (варіанти 2,4)

Як було зазначено вище, при визначенні
порядку користування спірною
земельною ділянкою, слід виходити із
розміру часток 2/3 та 1/3, а тому судом
розглядаються 1,3,5 варіанти.

Перший варіант було розроблено з
урахуванням фактичного порядку
користування, який існує на час
розгляду справи. Він не відповідає
ідеальним часткам 2/3 та 1/3, існує
перевищення у родини ОСОБА_2 на 7,57 м2 та
відповідний недолік у ОСОБА_7 та ОСОБА_6.
Окрім того з пояснень наданих
експертом в судовому засіданні,
вбачається що цей варіант не
відповідає нормам пожежної безпеки,
оскільки у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відсутній
під'їзд на їх ділянку.

Третій варіант поділу відповідає
ідеальним часткам 2/3 та 1/3, виключає
сумісне користування сторонами
земельною ділянки (оскільки сторони
перебувають в неприязнених стосунках),
але на думку суду є неприйнятним з
огляду на таке.

Експертом було запропоновано
зазначений варіант за умови
обов'язкового вирішення питання по
зносу металевих гаражів, що примикають
до лівої бокової межі земельної
ділянки для облаштування металевих
воріт входу - в'їзду на земельну ділянку
ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Також ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 необхідно влаштувати металеві
ворота вартістю 2654,69 грн.

З пояснень сторін та їх представників,
наявної в матеріалах переписки
вбачається, що питання про знесення
металевих гаражів на даний час не
вирішено. Також з наявних матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6
є особами похилого віку, пенсіонерами,
які потребують періодичного медичного
огляду та лікування.

З огляду на вищезазначене, прийняття
судом зазначеного варіанту, фактично
призведе до іншого судового спору для
вирішення питання про знесення
металевих гаражів, і фактично ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 до вирішення зазначеного
питання будуть позбавлені входу -
в'їзду на свою земельну ділянку, що буде
грубим порушенням пожежних норм. Окрім
того на останніх покладається і тягар
влаштування металевих воріт.

Таким чином суд вважає, що єдиним
можливим варіантом визначення порядку
користування спірною земельною
ділянкою залишається варіант №5,
оскільки незважаючи на наявність землі
спільного користування, останній, на
думку суду, відповідає інтересам
кожної із сторін, всім
нормативно-технічним вимогам,
передбаченим діючим законодавством та,
зокрема, вимогам протипожежної
безпеки.

Враховуючи вищевикладене, суд визначає
порядок користування земельною
ділянкою за адресою: м. Миколаїв,
АДРЕСА_1 за п'ятим варіантом
експертного висновку № 1655-1656
складеним 06.02.2014 року Миколаївським
відділенням Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз відповідно до якого ОСОБА_2,
ОСОБА_17, ОСОБА_10 надається у
користування земельна ділянка площею
550,67 м2 в тому числі: в особистому
користуванні під житловими будівлями -
59,12 м2, в особистому користуванні під
двором та городом - 491,55 м2; ОСОБА_6,
ОСОБА_4 надається у користування
земельна ділянка площею 275,33 м2 в тому
числі: - в особистому користуванні під
будівлями - 112,62 м2 (під житловими - 84,72 м2,
не житловими - 27,90 м2), в особистому
користуванні під двором та городом -
162,71 м2.

У загальному користуванні ОСОБА_2,
ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_4
залишається земельна ділянка площею
132,36 м2. Вхід - в'їзд на земельну ділянку
залишається в спільному користуванні
співвласників та здійснюється через
ворота № 4.

Межі земельної ділянки, що знаходиться
у користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_17, ОСОБА_10
і ОСОБА_6, ОСОБА_4 та їх спільному
користуванні визначаються відповідно
до схеми вказаного варіанту.

Керуючись ст.ст. 14, 60, 62, 212-214 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
яка діє від свого імені та в інтересах
ОСОБА_10 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою, а також зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою задовольнити частково.

2. Визначити порядок користування
земельною ділянкою за адресою: м.
Миколаїв, АДРЕСА_1 за п'ятим варіантом
експертного висновку № 1655-1656 складеним
06.02.2014 року Миколаївським відділенням
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз, надавши у
користування:

- ОСОБА_2, ОСОБА_17, ОСОБА_10 земельну
ділянку площею 550,67 м2 в тому числі: в
особистому користуванні під житловими
будівлями - 59,12 м2, в особистому
користуванні під двором та городом -
491,55 м2;

- ОСОБА_6, ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 275,33 м2 в тому числі: - в
особистому користуванні під будівлями
- 112,62 м2 (під житловими - 84,72 м2, не
житловими - 27,90 м2), в особистому
користуванні під двором та городом -
162,71 м2;

3. У загальному користуванні
ОСОБА_2, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_4
залишити земельну ділянку площею 132,36
м2.

4. В решті відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текс рішення складений 07.04.2014 р.

Суддя