Провадження № 2/201/4053/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
Жовтневий
районний суд

м.
Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді - Браги А.В.,

при секретарі - Обоянській М.С.,

за участю представника органу
опіки та піклування - Голик О.І.,

представника прокуратури -
Єрмоленко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу №
201/15017/13-ц за позовом органу опіки та
піклування в особі управління - служби
у справах дітей Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради до ОСОБА_1, третя
особа, - ОСОБА_2, за участю представника
прокуратури Жовтневого району м.
Дніпропетровська про позбавлення
батьківських прав відносно
малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

03 грудня 2013 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
надійшов вищезазначений позов. В
обґрунтування заявлених вимог,
представник позивача послалася на те,
що ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього
ОСОБА_3, 2002 р.н., проживає за адресою:
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько
ОСОБА_3 ОСОБА_4 З 2006 року ОСОБА_3 проживає
з бабусею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н., перебуває на обліку
кримінально-виконавчої інспекції
Жовтневого району м. Дніпропетровська.
Засуджена 15 листопада 2012 року
Жовтневим районним судом
м.Дніпропетровська за ст. 309, ч. 2 ст. 75,
ст. 76 КК України до 2 років позбавлення
волі з випробуванням на два роки. За час
відбування покарання має 2
застереження у вигляді письмового
попередження за невиконання
обов'язків, покладених на ОСОБА_1
вироком суду. ОСОБА_1 проживає за
адресою: АДРЕСА_1. Умови проживання
незадовільні. ОСОБА_1 не працює, вживає
наркотичні речовини, не має паспорта,
веде розгульний образ життя, не
займається вихованням та матеріальним
забезпеченням ОСОБА_3, 2002 р.н. ОСОБА_3
проживає з бабусею ОСОБА_2 та братом
ОСОБА_5 З 2006 по 2007 роки ОСОБА_3
відвідував дитячий садок «Чебурашка»
села Тернівка Бершадського району.
Мати ОСОБА_1 вихованням сина не
цікавилася, ОСОБА_3 до дитячого садка
не приводила та не забирала. З 01 вересня
2013 ОСОБА_3 є учнем 1 класу Тернівської
загальноосвітньої школи. Хлопчик
проживає з бабусею, яка й займається
його вихованням. ОСОБА_1 вживає
первитин, не займається вихованням та
матеріальним забезпеченням ОСОБА_3 та
не проти позбавлення її батьківських
прав відносно дитини.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві
та обґрунтовуючи їх доказами, наявними
в матеріалах справи.

Представник прокуратури в судовому
засіданні заявлений органом опіки та
піклування позов підтримала та просила
суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась надала до суду заяву, в якій
зазначила, що не заперечує проти
позбавлення її батьківських прав, крім
того підтвердила той факт, що
вихованням сина вона не займається,
дитина проживає разом з бабусею, яка і
займається її вихованням та
утриманням.

Третя особа, ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, в письмових поясненнях,
які наявні в матеріалах справи, факти
викладені в позовній заяві підтвердила
та пояснила, що дитина знаходиться у
неї на вихованні, відповідач долею сина
майже не цікавиться, матеріально не
допомагає, тобто нехтує своїми
батьківськими обов'язками відносно
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Вислухавши пояснення представника
позивача та представника прокуратури,
дослідивши наявні у справі докази,
вирішивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
всіх доказів у їх сукупності і оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному з'ясуванню всіх обставин
справи, суд вважає, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
народився ОСОБА_3, батьком якого є
ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Бершадського районного
управління юстиції Вінницької області
03 червня 2010 року (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданого виконкомом
Тернівської сільської ради
Бершадського району Вінницької
області 05 серпня 2013 року (а.с. 9).

17 грудня 2009 року рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська по
цивільній справі № 2-3550/2009 було
позбавлено батьківських прав ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, відносно
неповнолітнього - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5
року народження (а.с. 15).

15 листопада 2012 року вироком Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровськ
ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК
України та призначено їй покарання у
вигляді двох років позбавлення волі. У
відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відлуння
призначеного покарання, у разі якщо
вона протягом двох років
випробувального терміну не скоїть
нового злочину, буде періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти вищезазначені органи про
зміну свого місця мешкання (а.с. 17).

Відповідно до листа начальника служби
у справах дітей Бершадської районної
державної адміністрації Вінницької
області вих. № 01-3-878 від 22 жовтня 2013
року, служба у справах дітей довела до
відома позивача про те, що в АДРЕСА_2 у
бабусі по лінії батька, гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Батько
дитини, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
мати дитини, ОСОБА_1 проживає в м.
АДРЕСА_1. Дитина з нею не проживає з 2006
року. По даний час ОСОБА_1 не приймає
участі у її утриманні та вихованні, не
піклується про стан здоров'я, будь-яким
іншим чином не виявляє батьківського
піклування про власного сина. Фактично
ОСОБА_3, 2002 року народження, залишився
без догляду батьків внаслідок смерті
батька та невиконання матір'ю своїх
батьківських обов'язків. Також дитина
обмежена в праві отримувати державну
допомогу - пенсію по втраті
годувальника, оскільки такі питання
має право вирішувати законний
представник дитини - мати. У зв'язку з
чим та з метою соціального захисту
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 служба у
справах дітей Вершадської районної
державної адміністрації Вінніцької
області просила позивача розглянути
питання про доцільність позбавлення
гр. ОСОБА_1 батьківських прав та подати
позов до суду по місцю проживання
матері дитини (а.с. 8).

Згідно листа Кримінально-виконавчої
інспекції Жовтневого району
Бабушкінського міжрайонного відділу
кримінально-виконавчої інспекції
Управління державної пенітенціарної
служби України у Дніпропетровській
області від 01 листопада 2013 року, на
обліку кримінально-виконавчої
інспекції перебуває гр. ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, засуджена
15 листопада 2012 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 309 ч.
2, 75,76 КК України до 2 років позбавлення
волі з випробуванням на 2 роки.
Засуджена ОСОБА_1 перебуває на обліку
КВІ Жовтневого району з 13 грудня 2012
року, за час відбування покарання має 2
застереження у вигляді письмового
попередження за невиконання
обов'язків, покладених на останню
вироком суду. На даний час кримінально -
виконавчою інспекцією Жовтневого
району вирішується питання щодо
направлення матеріалів до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська для
вирішення питання про скасування
звільнення від відбування покарання з
випробуванням та направлення
останньої до місць позбавлення волі
строком на 2 роки (а.с. 16).

В матеріалах справи наявні довідки,
видані посадовими особами державних
установ, зокрема головою Тернівської
сільської ради Бердшадського району
Вінницької області від 04 вересня 2013
року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на
території Вінницької області,
Бершадського району, с. Тернівка не
проживає, у вихованні сина ОСОБА_3, 2002
року народження участі не приймає,
сином не опікується. Дитина проживає
разом з бабусею, ОСОБА_2, яка й
займається її вихованням та утриманням
(а.с. 10 - 14).

04 листопада 2013 року в своїх письмових
поясненнях, наданих позивачу, як органу
опіки та піклування, ОСОБА_1 пояснила,
що вона судима, вживає первитин, не
займається вихованням та матеріальним
забезпеченням ОСОБА_3 та не проти
позбавлення її батьківських прав
відносно дитини (а.с. 18 - 19).

Згідно висновку виконавчого комітету
Жовтневого районна у м.
Дніпропетровську ради від 03 грудня 2013
рок було вирішено за доцільне та
необхідне звернутися до суду з
позовною заявою про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_1 батьківських
прав відносно малолітнього ОСОБА_3, 2002
року народження (а.с. 5 - 6).

Спірні правовідносини врегульовані СК
України.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада
1998 року та яка набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, батько або (і)
інші особи, що виховують дитину, несуть
основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини. Разом з
тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частинами 1-4 статті 150 СК України
передбачено, що батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини; піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток; забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права
дитини дитина не повинна розлучатися з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи згідно з судовим рішенням
визначають, що таке розлучення
необхідне в якнайкращих інтересах
дитини.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30 березня 2007
року №3 зазначено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини від інших осіб,
які незаконно її утримують, та ін.), є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.16 постанови №3 від 30 березня
2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» (з послідуючими
змінами та доповненнями), ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу
України батьки можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу
України право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30 березня 2007
року №3 зазначено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини від інших осіб,
які незаконно її утримують, та ін.), є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на
звернення до суду у з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сімї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний
або інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України,
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України,
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Крім того, відповідно до п. 4 ст. 167 СК
України якщо дитина не може бути
передана другому з батьків, переважне
право перед іншими особами на
передання їм дитини мають, за їхньою
заявою, баба та дід, повнолітні брати та
сестри, інші родичі дитини, мачуха,
вітчим.

За ч. 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що
суд встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
опікуна за поданням органу опіки та
піклування.

З фактичних обставин справи
встановлених в судовому засіданні
вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з
дитиною разом не мешкає, матеріальну
допомогу на утримання малолітньої
дитини не надає, долею дитини не
цікавиться, здоров'ям, духовним,
моральним та фізичним вихованням та
розвитком дитини не опікується, з
дитиною не спілкується, матеріальної
допомоги не надає, не відвідує сина ані
за місцем його проживання, ані за
місцем його навчання, тобто ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Крім того, судом враховано, що фактично
дитина проживає разом зі своєю бабусею
ОСОБА_2, яка займається її вихованням та
забезпеченням, а також має на меті в
подальшому оформити опіку над онуком.

З урахуванням викладеного, а також
приймаючи до уваги позицію органу
опіки та піклування та прокурора та
згоду відповідача з позовними
вимогами, суд приходить до висновку про
наявність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК
України підстав для позбавлення ОСОБА_1
батьківських прав відносно її
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і вважає за необхідне
позов задовольнити.

Оскільки позивач звільнена від сплати
судових витрат, вони відповідно до ст. 88
ЦПК України стягуються з відповідача
на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 19, 164 - 166 СК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61,
110, 209, 212-215, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування в
особі управління - служби у справах
дітей Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради до ОСОБА_1, третя
особа, - ОСОБА_2, за участю представника
прокуратури Жовтневого району м.
Дніпропетровська про позбавлення
батьківських прав відносно
малолітньої дитини,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, батьківських прав відносно
її дитини, - малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір
на користь держави у сумі 243,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня проголошення рішення шляхом
апеляційної скарги через Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя :
А.В. Брага