Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві заяву
представника відповідачки ОСОБА_1
ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 04.12.2012 року у справі цивільній №
2604/13233/12,-

встановив:

Представник відповідачки ОСОБА_1
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою у
якій просить скасувати заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 04.12.2012 року у цивільній справі №
2 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ТОВ
«Братіслава» про солідарне стягнення
витрат від знецінення грошових коштів.

Заяву мотивує тим, що відповідачка
ОСОБА_1 про розгляд справи належним
чином повідомлена не була та суд не
використав всі можливості і доступні
способи щодо цього. Судом порушені
норми матеріального та процесуального
права. Заочним рішенням суду з
відповідачів на користь позивача
солідарно стягнуто грошові кошти до
складу яких входить неустойка за
період з 06.10.2010 р. по 31.03.2012 року, що
перевищує законодавчо встановлений
річний строк позовної давності, при
цьому договір між сторонами про
збільшення строку позовної давності по
стягненню неустойки не укладався.
Також відповідач ТОВ «Братіслава» є
юридичною особою, тому відносини між
останнім та позивачем підпадають під
ознаки господарської діяльності, у
зв»язку з чим відповідно до норм
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов»язання
припиняється через шість місяців від
дня коли зобов»язання мало бути
виконано. Зазначені обставини призвели
до прийняття незаконного рішення у
справі.

В судове засідання заявник,
представник відповідача ТОВ
«Братіслава» та позивач не з»явилися,
про дату, час та місце розгляду заяви
були повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Дніпровським районним судом м. Києва
04.12.2012 року у цивільній справі 2
(провадження № 2) за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Братіслава» про стягнення коштів було
ухвалене заочне рішення, яким позов
задоволено. Даним рішенням стягнуто
солідарно з відповідачів на користь
позивача інфляційні втрати внаслідок
прострочення виконання грошового
зобов'язання, три відсотки річних від
суми боргу та неустойку на загальну
суму 2 255 127 грн. 31 коп., а також стягнуто
із кожного з відповідачів на користь
позивача судовий збір по 1 609 грн. 50 коп.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
16 травня 2013 року вищевказане рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 04.12.2012 року залишене без змін.

Рішення від 04.12.2012 року у страві було
постановлене заочне з тих підстав, що
відповідачка ОСОБА_1 та представник
відповідача ТОВ «Братіслава» в судові
засідання не з»являлись, про дату, час
та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, про що в
матеріалах справи маються
підтвердження, про причини неявки суд
не повідомили.

Зокрема, відповідачка ОСОБА_1
викликалась за адресою, вказаною
представником позивача - АДРЕСА_1, яка
також є місцем її реєстрації, про що
свідчить надана на запит суду
інформація з адресного бюро м. Києва
(а.с. 46 зв., 50).

Доказами направлення судових повісток
та телеграми про виклики відповідачки
у судові засідання, які відбулись 31.10.2012
р. та 04.12.2012 р. є поштові квитанції,
повернена поштова кореспонденція із
відмітками пошти за закінченням
терміну зберігання та повідомлення
щодо невручення телеграми (а.с. 48, 53 зв.,
57, 60, 65 ).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. Стороні чи її
представникові за їх згодою можуть
бути видані судові повістки для
вручення відповідним учасникам
цивільного процесу.

У разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Представник відповідачки у заяві
зазначив, що ОСОБА_1 жодного разу не
повідомляли про час та місце розгляду
справи. Проте дані доводи суд не може
прийняти до уваги, оскільки вони
спростовуються вищевказаними
матеріалами справи, в судове засідання
відповідачка та представник
відповідача викликались з дотриманням
норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

В заяві про перегляд заочного рішення
представник відповідачки також
посилається на те, що судом порушені
норми матеріального права, а саме
вимоги ст. 258 ЦК України та ст. 232 ГК
України, оскільки не застосовано строк
позовної давності до нарахованих сум
неустойки, яка стягнута за період з
06.10.2010 р. по 31.03.2012 р., а також не
враховано положення законодавства,
якими визначено шестимісячний строк
припинення нарахування штрафних
санкцій, оскільки відповідачем у
справі є юридична особа.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Неявка відповідачки та представника
відповідача в судові засідання давало
право суду при заочному розгляді
справи обмежитись доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України.

Крім того, відповідачка ОСОБА_1,
звертаючись до суду із заявою про
перегляд заочного рішення не надала
докази, які б мали істотне значення для
правильного вирішення справи, до того ж
не надано розрахунок боргу по пені,
розмір якого вважає невірно
обрахований судом, в той же час
відповідно до положень ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування заочного рішення суду не
вбачається.

За наведених обставин заяву
представника відповідачки про
перегляд заочного рішення, з огляду на
вимоги ч. 1 ст. 232, ч. 3 ст. 231 ЦПК України,
слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 228-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника представника
відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 про
перегляд заочного рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 04.12.2012 року у цивільній справі №
2604/13233/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Братіслава» про
стягнення коштів залишити без
задоволення.

Роз'яснити заявнику, що заочне рішення
може бути оскаржене в загальному
порядку, встановленому Цивільним
процесуальним кодексом України.

Суддя