Єдиний унікальний номер 205/731/14-ц
справа № 2/205/1818/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 березня 2014 року
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді Шавули В.С.
секретарі Давиденко Я.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -
Позивач 17 січня 2014 року звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором (а.с.2-3).
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 12 жовтня 2012 року між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
Генеральну угоду про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання продукту кредитних
карт, відповідно до умов якої
відповідач отримав кредитні кошти у
сумі 17 512,77 грн., зі сплатою відсотків за
користування у розмірі 0,001% річних від
суми залишку заборгованості, строком
користування до 31 березня 2015 року.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана Генеральна угода разом із
запропонованими позивачем Умовами та
правилами, Тарифами складають між ним
та банком кредитний договір,
підтверджується підписом у заяві.
В порушення умов кредитного договору
позичальник несвоєчасно і не у повному
розмірі здійснював повернення сум
отриманого кредиту та своєчасної
сплати нарахованих за користування
кредитними коштами процентів у порядку
і на умовах встановлених кредитним
договором, у зв'язку із чим, станом на 22
грудня 2013 року має заборгованість в
сумі 18 890,63 грн., з якої:
- заборгованість за кредитом - 17
- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 2,12 грн.;
- штраф (фіксована частина) - 500,00
- штраф (процентна складова) - 875,74
Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 12.10.2012 року у сумі 18 890,63 грн. та
судові витрати по справі.
Представник позивача діючий за
довіреністю - Демарчук М.В., у судове
засідання не з'явився. Про день, час та
місце судового засідання повідомлявся
у встановленому законом порядку. До
суду надав письмову заяву, в якій
просив справу розглядати без своєї
присутності. Позовні вимоги підтримав
та просив їх задовольнити. Не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення по справі (а.с.40).

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
судового засідання повідомлявся у
встановленому законом порядку. Про
причини своєї неявки не повідомив.
Письмових заяв про розгляд справи без
своєї присутності не надсилав.

Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснюється.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених позовних ними вимог та
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини
справи, які законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Підставою звернення позивача до суду є
захист права сторони за майновим
правовідношенням, що виникло в силу
укладеного кредитного договору, на
вимогу дострокового повернення
грошових коштів у зв'язку із порушенням
його виконання.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», банківський
кредит - будь-яке зобов'язання банку
надати певну суму грошей, будь-яка
гарантія, будь-яке зобов'язання
придбати право вимоги боргу, будь-яке
продовження строку погашення боргу,
яке надано в обмін на зобов'язання
боржника щодо повернення заборгованої
суми, а також на зобов'язання на сплату
процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

При цьому, якщо кожна із сторін у
зобов'язанні має одночасно і права, і
обов'язки, вона вважається боржником у
тому, що вона зобов'язана вчинити на
користь другої сторони, в одночасно
кредитором у тому, що вона має право
вимагати від неї.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 року
між Публічним акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви про
приєднання до Умов та правил надання
банківських послуг було укладено
Генеральну угоду про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання банківських послуг, з
метою створення сприятливих умов для
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором №DNR0RX07080075 від
19.07.2006 року (договір №1), відповідно до
умов якої, банк надає позичальнику
строковий кредит в сумі 17 512,77 грн.,
строком на 6 місяців - з 12.10.2012 року по
30.04.2013 року, шляхом встановлення
кредитної лінії на платіжну картку на
споживчі цілі в сумі 17 512,77 грн., в обмін
на зобов'язання позичальника повернути
кредит, сплатити відсотки в розмірі 0,001
% на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту в зазначені
в заяві та умовах і правилах строках
(а.с.5,6-29).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2. Угоди, по
договору №1 сторони домовились
зменшити розмір заборгованості, що
виникла в період з дати надання
позичальнику кредиту, а саме: відсотки
на 0,00 грн., комісію на 0,00 грн., пеню на 19
511,24 грн., штраф на 0,00 грн.,
заборгованість по кредиту з дати
підписання Генеральної угоди
становить 19 462,77 грн., з датою кінцевого
погашення 12.04.2013 року (а.с.6-29).

Згідно ст.. 634 ЦК України, договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Позичальник - ОСОБА_1 в свою чергу
порушив умови укладеного договору №б/н
від 12.10.2012 року, в частині своєчасного
погашення платежів, передбачених
умовами кредитного договору, у зв'язку
з чим, станом на 22.12.2013 року має
заборгованість у сумі 18 890,63 грн., з якої:

- заборгованість за кредитом - 17
512,77 грн.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 2,12 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500,00
грн.;

- штраф (процентна складова) - 875,74
грн. (а.с.4).

Згідно статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Таким чином, аналізуючи в сукупності
наявні по справі докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованим, в повному обсязі
доведеними з його боку та підлягають
задоволенню, внаслідок чого слід
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача
суму заборгованості за кредитним
договором в сумі 18 890,63 грн.

Крім того, згідно статті 88 ЦПК України,
оскільки позивачем при подачі позову
були сплачені судові витрати, і його
вимоги задоволені, з відповідача
належить стягнути на користь позивача
судові витрати у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 526, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, Закону
України «Про банки і банківську
діяльність», ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 212,
213-215, 222, 224-226 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
- задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН -
НОМЕР_1, громадянина України, уродженця
м. Дніпропетровська, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1, на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 12.10.2012 року в сумі 18 890,63 грн.
(вісімнадцять тисяч вісімсот
дев'яносто грн. 63 коп.), з якої:
заборгованість за кредитом - 17 512,77 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 2,12 грн.; штраф
(фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф
(процентна складова) - 875,74 грн.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН -
НОМЕР_1, громадянина України, уродженця
м. Дніпропетровська, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1, на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
судові витрати у сумі 243,60 грн. (двісті
сорок три грн. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
В. С. Шавула