Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської
І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства трест
«Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього про стягнення коштів, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду м. Києва від
26 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що працюючи у
публічному акціонерному товаристві
трест «Київміськбуд-1» ім. М.П.
Загороднього (далі - ПАТ трест
«Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього) він отримав виробничу
травму, унаслідок чого став інвалідом
1-ї групи. На відповідача покладено
обов'язок по відшкодуванню шкоди,
заподіяної внаслідок трудового
каліцтва, в тому числі й на
санаторно-курортне лікування. Оскільки
санатарно-курортне лікування в
добровільному порядку позивачу не
відшкодовано, останній просив стягнути
з відповідача на його користь або на
рахунок дочірнього підприємства
«Спеціалізований спинальний санаторій
ім. академіка М.Н. Бурденка» закритого
акціонерного товариства
«Укрпрофоздоровниця» (далі - ДП
«Спеціалізований спинальний санаторій
ім. академіка М.Н. Бурденка» ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця») кошти за
проживання та харчування
супроводжувальної особи та кошти для
повної оплати санатарно-курортної
путівки на його лікування в санаторії у
2013 році.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 03 жовтня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ
трест «Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього на користь ОСОБА_3 витрати
на оплату путівки на одну особу для
санатарно-курортного лікування за 2013
рік у розмірі 28556 грн та витрати на
оплату проживання та харчування особи,
яка супроводжує ОСОБА_3, за 2013 рік у сумі
30146 грн, які підлягають перерахуванню
ДП «Спеціалізований спинальний
санаторій ім. академіка М.Н. Бурденка»
ЗАТ «Укрпрофоздоровниця». Витрати,
пов'язані з переказом грошових коштів,
стягнутих за рішенням суду, покладено
на ПАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
26 листопада 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та просить
передати справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга заявника підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції й ухвалюючи рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
суд апеляційної інстанції
виходив із того, що виписка з історії
хвороби № 1650, видана
ДП «Спеціалізований
спинальний санаторій ім. академіка М.Н.
Бурденка» ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця», в якій зазначена
рекомендація про необхідність
повторного курсу лікування строком 90
днів, не є допустимим доказом. Місцевий
суд не мав права керуватись вказаною
випискою з історії хвороби та
довідками медичних установ, що за своїм
змістом носять рекомендаційний
характер. ДП «Спеціалізований
спинальний санаторій ім.
академіка М.Н. Бурденка» ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця» не забезпечує
ОСОБА_3 індивідуальним медичним
доглядом, але забезпечує його
постійним доглядом, що включає в себе
спеціальний медичний догляд та
побутове обслуговування.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна.

Установлено, що 14 лютого 1974 року ОСОБА_3
в результаті нещасного випадку отримав
виробничу травму на виробництві, де
генпідрядною організацією був трест
«Київміськбуд-1», правонаступником
якого є ПАТ трест «Київміськбуд-1»
імені М.П. Загороднього. Внаслідок
отриманої травми позивачу встановлена
перша група інвалідності із
стовідсотковою втратою
працездатності.

Судовими рішеннями, що набрали
законної сили, в справах, у яких брали
участь ті самі сторони, встановлено, що
обов'язок відшкодування шкоди завданої
здоров'ю позивача покладено на
відповідача.

Відповідно до акту огляду МСЕК від 07
березня 2013 року серії 10 ААА №
807208 ОСОБА_3 встановлена перша група
інвалідності, причина інвалідності -
трудове каліцтво, інвалідність
встановлена безстроково та зазначено,
що він потребує в тому числі і
санаторно-курортного лікування з
супроводжуючою особою в обидва кінці
та на весь термін лікування.

За змістом частини першої статті 1195 ЦК
України фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Відповідно до частини першої статті 1205
ЦК України у разі припинення юридичної
особи, зобов'язаної відшкодувати шкоду,
завдану каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, і встановлення її
правонаступників виплата щомісячних
платежів покладається на її
правонаступників.

Згідно довідок, виданих Центральною
лікарською консультацією 12
червня 2013 року № 201 та 28 серпня 2013 року
№ 358, позивач потребує щорічного
санаторно-курортного лікування в
літній період з супроводжуючим в
обидва кінці на весь термін лікування
довічно та індивідуального догляду:
постійного стороннього, спеціального
медичного, побутового.

Довідкою № 943 за формою № 070/о, виданою
Центральною поліклінікою Деснянського
району м. Києва, ОСОБА_3 рекомендовано
санатарно-курортне лікування в літній
період в Криму в санаторії спинального
профілю, зокрема ДП «Спеціалізований
спинальний санаторій ім. академіка М.Н.
Бурденка» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

Відповідно до виписки з історії
хвороби № 1650, виданої
ДП «Спеціалізований спинальний
санаторій ім. академіка М.Н. Бурденка»
ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» за
наслідками лікування ОСОБА_3 в період
з 16 липня 2012 року по 29 серпня 2012
року, останньому рекомендовано
повторний курс санаторно-курортного
лікування в умовах спинального
санаторію строком на 90 днів.

Згідно довідки від 10 червня 2013 року,
виданої ДП «Спеціалізований
спинальний санаторій ім. академіка М.Н.
Бурденка»
ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», під час
перебування в санаторії позивачу не
забезпечується індивідуальний
медичний догляд, а поза корпусом
санаторію не забезпечується постійний
сторонній нагляд.

Відповідно до рахунку-фактури від 19
березня 2013 року № С/М-000027, виданої ДП
«Спеціалізований спинальний санаторій
ім. академіка М.Н. Бурденка» ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця», вартість
путівки для спинального хворого
строком на 90 днів становить 57112 грн.

Відповідно до рахунку-фактури від 18
липня 2013 року № С-00000367, виданої ДП
«Спеціалізований спинальний санаторій
ім. академіка М.Н. Бурденка» ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця», проживання та
харчування особи, яка супроводжує
ОСОБА_3 на 2013 рік строком на 45 днів
складає 15073 грн, відповідно
строком на 90 днів - 30146 грн.

Частино 5 ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» встановлено,
потерпілому, який став інвалідом,
періодично, але не рідше одного разу на
три роки, а інвалідам I групи щорічно
безоплатно за медичним висновком
надається путівка для
санаторно-курортного лікування; у разі
самостійного придбання путівки її
вартість компенсує Фонд соціального
страхування від нещасних випадків у
розмірі, встановленому правлінням
Фонду. Потерпілому, який став
інвалідом, компенсуються також витрати
на проїзд до місця лікування і назад.
Особі, яка супроводжує потерпілого,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків компенсує витрати на
проїзд і житло згідно із
законодавством про службові
відрядження.

Відповідно до п. 2.10 Положення про
забезпечення потерпілих внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання
санаторно-курортним лікуванням,
затвердженого Постановою Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України № 49 від 31 жовтня 2007
року (далі - Положення) особам, які
супроводжують потерпілих до
санаторіїв спинального профілю,
путівки не видаються, їм лише двічі
оплачується проїзд до санаторію і у
зворотному напрямку згідно з поданими
проїзними документами (квитки,
квитанції на постільну білизну та
транспортування багажу) у розмірі,
визначеному в пункті 2.8. цього
Положення.

Не відшкодовуються витрати на
спеціальний медичний догляд, постійний
сторонній догляд та побутове
обслуговування, призначені
потерпілому за рішенням МСЕК, під час
перебування його в санаторії, якщо
надання цих послуг передбачено умовами
договору з санаторієм або якщо
надається путівка супроводжуючій
особі. Якщо умовами договору не
передбачено надання постійного
стороннього догляду та побутового
обслуговування, відшкодування цих
витрат проводиться за період лікування
після підтвердження санаторієм
відсутності цих послуг (абзац другий
пункту 2.17 Положення).

Вирішуючи спір, апеляційний суд на
вказані правові норми уваги не звернув
та всупереч вимогам статей 212 - 214, 303 ЦПК
України не встановив всіх обставин
справи, не з'ясував особу, яка
відповідно до чинного законодавства
повинна відшкодовувати спірні витрати,
не перевірив розрахунку зазначених
витрат та не визначив їх розміру, в
зв'язку із чим дійшов передчасного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Отже, суд апеляційної інстанції не
встановив характер спірних
правовідносин, не з'ясував всі
обставини у справі, не дослідив докази
та не надав їм оцінки.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до
неправильного вирішення спору і ці
порушення допущені судом апеляційної
інстанції при розгляді справи, рішення
суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
26 листопада 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

В.М.
Колодійчук

О.В.
Умнова

І.М.
Фаловська