Справа № 450/361/14-ц Провадження №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2014 р. суддя Пустомитівського
районного суду Львівської області
Мусієвський В.Є., при секретарі Гук
О.П., розглянувши заяву про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третіх осіб
органу опіки та піклування
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської області,
приватного нотаріуса Пустомитівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання правочину
недійсним,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Пустомитівського
районного суду Львівської області
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третіх осіб органу опіки та
піклування Пустомитівської районної
державної адміністрації Львівської
області, приватного нотаріуса
Пустомитівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання правочину недійсним.

Разом із подачею позову до суду
позивачами було подано заяву про
забезпечення позову у цій справі
шляхом накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1 та заборонення ОСОБА_5 та іншим
особам вчиняти будь-які дії стосовно
вказаної квартири.

Свої вимоги мотивують тим, що на момент
подання позову до суду ОСОБА_5 всіляко
намагається виселити їх разом із
дітьми з належної їм квартири шляхом
погроз, психічного тиску та припинення
електро та газопостачання, а також може
вчиняти дії, які утруднять виконання
рішення суду в майбутньому.

У відповідності до вимог ст.151 ч.1 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову. Статтею 151 ч.3 ЦПК
України передбачено, що забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити
виконання рішення суду. Згідно вимог
ст.152 ч.1 п.2 ЦПК України одним з видів
забезпечення позову є заборона вчиняти
певні дії.

Заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до вимог
ст.153 ч.1 ЦПК України.

Проаналізувавши вимоги позивача, суд
приходить до висновку про відмову в
забезпеченні позову з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ППВСУ «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Окрім того, згідно положень ст. 60 ЦПК
України, котрі підлягають застосуванню
і при розгляді заяви про забезпечення
позову, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Всупереч цим вимогам,
заява не містить належного
обґрунтування необхідності
застосування обраного позивачами виду
забезпечення позову, а також того, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення у цій
справі.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення
позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення або отримання копії
такої.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

СуддяВ. Є. Мусієвський