У х в а л а

3 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Кадєтової О.В.,

Завгородньої І.М.,
Мостової Г.І.,-

розглянувши заяву приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року у справі за
позовом приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» до
ОСОБА_3, третя особа - приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «НОВА», про відшкодування
шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року приватне акціонерне
товариство «ПРОСТО-страхування» (далі -
ПрАТ «ПРОСТО-страхування») звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа
- приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «НОВА» (далі - ПрАТ
«Страхова компанія «НОВА») про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 26 березня

2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від

13 червня 2013 року, в задоволені позову
ПрАТ «ПРОСТО-страхування» відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року відхилено
касаційну скаргу ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» та залишено без
змін рішення Печерського районного
суду

м. Києва від 26 березня 2013 року й ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Києва від 13 червня 2013 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодились й
суди апеляційної та касаційної
інстанцій, дійшов висновку, що
правовідносини, які виникли між
сторонами є суброгативними, оскільки в
даному випадку відбулась лише заміна
вже в наявному зобов'язанні зі
збереженням самого зобов'язання. У
зв'язку з тим, що при суброгації перебіг
строку позовної давності починає
обчислюватися з моменту виникнення
страхового випадку, тобто з 30 травня 2007
року у випадку, який розглядається, то
останнім днем звернення до суду
страховика було

30 травня 2010 року, а позивач звернувся до
суду з позовом тільки 10 липня 2010 року,
тобто після спливу строку позовної
давності.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, зокрема ст. ст. 993, 1194 ЦК
України, ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. 27 Закону України «Про
страхування», що потягло ухвалення
різних за змістом рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» долучило до заяви
наступні витяги з Єдиного державного
реєстру судових рішень.

Витяг ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2012 року, якою
скасовано рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 1 лютого 2012
року й залишено в силі рішення
Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 22 грудня

2011 року у справі за позовом про
стягнення суми за договором
страхування.

Скасовуючи рішення апеляційного суду,
суд касаційної інстанції зазначав, що
суд апеляційної інстанції помилково
виходив із того, що до страховика
переходить право суброгації, оскільки
при суброгації до страховика
переходить право, що вже виникло (з
моменту заподіяння шкоди) у
страхувальника. Право регресу - це
право зворотної вимоги, що виникає у
страховика (регредієнта) до винної
особи (регресату) на тій основі, що
страховик попередньо провів виконання
за страховим зобов'язанням, виплативши
страхове відшкодування
страхувальникові, тобто право регресу
виникає з моменту сплати за третю
особу.

Витяг постанови Вищого
господарського суду України від 11
травня

2011 року, якою залишено без змін рішення
господарського суду

Житомирської області від 12 жовтня 2010
року та постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від 31
січня 2011 року у справі про стягнення
страхового відшкодування.

Залишаючи без змін
рішення судів попередніх інстанцій,
колегія Вищого господарського суду
України, виходячи зі змісту ст. 27 Закону
України «Про страхування», ст. 993 ЦК
України, а також зі змісту ст. ст. 3, 9, 22,
33, 35 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», вважала, що
страховик, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, має право, а не
зобов'язаний, звернутися до страховика,
у якого застрахована цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальної за заподіяний збиток на
отримання страхового відшкодування в
межах ліміту відповідальності
страховика.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Оскільки зі змісту заяви, ухвали, про
перегляд якої подано заяву, рішень,
постановлених у вказаній вище справі,
та з долучених до заяви витягів з
Єдиного державного реєстру судових
рішень ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2012 року й постанови
Вищого господарського суду України від
11 травня 2011 року не вбачається
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
встановлені у справах фактичні
обставини не є однаковими, підстави
заявлених позовів не є тотожними, у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_3, третя
особа - приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «НОВА», про
стягнення шкоди в порядку регресу, за
заявою приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк

Судді: О.І.
Євтушенко

І.М. Завгородня

О.В. Кадєтова

Г.І. Мостова