інстанції: Ковтуненко В.В. Провадження
№ 22-ц/773/413/14 Категорія: 48 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 24 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 03 вересня 2010
року вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 23 вересня
2013 року цей шлюб розірвано. Під час
шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився
син ОСОБА_4. Відповідач, займаючись
підприємницькою діяльністю та маючи
щомісячний дохід в розмірі 8000-9000 грн., у
добровільному порядку не надає
матеріальну допомогу на утримання
дитини, чим ставить її у скрутне
становище.

Тому просила стягнути з нього аліменти
на дитину в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 24 січня 2014 року позов задоволено
частково.

Постановлено стягувати щомісячно з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 516 грн., починаючи з 15 листопада
2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 229,40 грн.

В решті позову відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах платежу за один місяць допущено
до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3
просить змінити це рішення і зменшити
розмір стягнутих з нього аліментів до
310 грн. щомісячно, покликаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували
шлюб 03 вересня 2010 року (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син
ОСОБА_4 (а. с. 7), який проживає з матір'ю
(а. с. 5, 8).

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 не надає коштів на
утримання дитини, має мінливий
нерегулярний дохід, за станом здоров'я
є працездатним і спроможним сплачувати
аліменти на дитину.

Згідно з наданою відповідачем довідкою
податкової інспекції від 22 січня 2014
року ОСОБА_3 з 01 січня 2013 року по 31
грудня 2013 року, будучи суб'єктом
підприємницької діяльності, перебував
на спрощеній системі оподаткування і
отримав дохід в сумі 23778 грн. (а. с. 23).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
(далі - СК) України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 цього Кодексу при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставин, що мають істотне
значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Виходячи з викладеного, давши вірну
правову оцінку обставинам справи, суд
першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позов частково, стягнувши
з відповідача на користь позивача на
утримання малолітньої дитини аліменти
в розмірі 516 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 Цивільного
процесуального кодексу (далі - ЦПК)
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідач не надав суду достатніх
доказів погіршення свого
матеріального стану. Той факт, що він
здійснює матеріальну підтримку своїх
батьків, не може слугувати достатньою
підставою для зменшення розміру
аліментів, оскільки доказів того, що
він витрачає на них значні кошти, ним
також не надано. Крім того, будучи
непрацездатними, батьки ОСОБА_3
отримують від держави матеріальне
забезпечення у вигляді пенсії в
установленому законом розмірі.

Наявність у відповідача податкового
боргу не звільняє його від обов'язку
належним чином утримувати свою дитину.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Аліменти у твердій грошовій сумі та їх
розмір - 516 грн. щомісячно визначені
судом з урахуванням мінливого
характеру доходів ОСОБА_3 і того факту,
що мати дитини - ОСОБА_2 не працює,
здійснюючи догляд за малолітньою
дитиною. Судом враховано і розмір
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку та мінімальний
розмір аліментів, визначений статтею 182
СК України.

З огляду на викладене, відсутні
підстави для зменшення визначеного
судом розміру аліментів до 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду і не
містять встановлених законом підстав
для скасування оскаржуваного рішення,
яке постановлено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити, а рішення Луцького
міськрайонного суду від 24 січня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: