РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська
у складі:

головуючого судді: Зоріка
М.В.,

при секретарях: Хорошій
А.О., Чечельницькій К.В., Клименко О.Є.,

Рябчинській В. В.

розглянувши у відритому судовому
засіданні у залі суду в місті Луганську
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Луганськвода» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за послуги з
водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

До Артемівського районного суду м.
Луганська надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за послуги з
водопостачання та водовідведення, в
обґрунтування якої позивач зазначив,
що в порушення вимог ст. 22 Закону
України «Про питну воду та питне
водопостачання», п. п. 18, 20 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення № 630 від
21.07.2005р., відповідачі несвоєчасно та не
в повному обсязі оплачували послуги
позивача з водопостачання та
водовідведення в період з 01.07.2011р. по
01.05.2012р., внаслідок чого у них виникла
заборгованість в сумі 7332,44грн.

Посилаючись на вищевказані обставини
позивач просив суд стягнути солідарно
з відповідачів на свою користь
вищевказану заборгованість.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
крім того надав суду пояснення, згідно
яких заявлений позов підтримав та
просив суд задовольнити його у повному
обсязі з вищенаведених підстав.

Стосовно порядку нарахування плати за
надані послуги представник позивача
пояснив, що 01.09.2006р. в квартирі де
проживають відповідачі, було введено в
експлуатацію два лічильники, у зв'язку
з чим нарахування плати за комунальні
послуги з водопостачання та
водовідведення з вказаної дати
здійснювалось згідно показників
зазначених лічильників. Однак, у
зв'язку з тим, що у 2009р. відповідачі не
провели повірку своїх лічильників,
починаючи з 01.02.2011р. нарахування плати
за надані послуги позивач здійснював
за показниками будинкових засобів
обліку.

Представник відповідача в судове
засідання 06.03.2014 року не з'явився, в
попередніх судових засіданнях,
заперечував проти задоволення позову
ТОВ «Луганськвода» посилаючись на те,
що в порушення вимог ст. ст. 10, 19 Закону
України «Про комунальні послуги»
послуги позивача були надані
відповідачам без укладання
відповідного договору та без складання
акту приймання-передання послуг, за
відсутності сертифікату відповідності
якості послуг та ліцензії на право
надання послуг з водопостачання та
водовідведення, у зв'язку з чим між
позивачем та відповідачами взагалі
відсутні будь-які правовідносини, які
могли б встановлювати для відповідачів
грошові зобов'язання перед позивачем.

Крім того, представник відповідачів
заперечив сам факт отримання будь-яких
послуг від позивача, вказавши про те, що
згідно довідки селищної ради № 86 від
11.02.2011р. ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
проживають за вказаною адресою.

Також представник відповідачів вказав
про те, що позивач не надавав на їх
адресу будь-якої інформації про якість
та обсяг наданих послуг та зауважив про
те, що Артемівський районний суд м.
Луганська вже двічі скасовував видані
ним накази про стягнення з
відповідачів на користь позивача
заборгованості за надані комунальні
послуги.

Посилаючись на вказані вище обставини,
представник відповідачів просив суд
відмовити в задоволенні позову ТОВ
«Луганськвода» в повному обсязі за
необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськвода» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за послуги з
водопостачання та водовідведення не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки
форми № 3 від 24.05.2012р. № 1506, відповідачка
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 а
також власником особового рахунку по
комунальним послугам, у тому числі й
водопостачання та водовідведення, та
проживає за вказаною адресою разом з
онукою ОСОБА_6 2007р.н., онуком ОСОБА_7,
2002р.н., сином ОСОБА_8, донькою ОСОБА_3,
донькою ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_5 (а.с. 5).

Як видно з оборотної відомості за
особовим рахунком № л/с 6612 (а.с. 6-7)
позивач надавав відповідачам послуги з
водопостачання та водовідведення, а
відповідачі частково оплачували
вартість цих послуги, у зв'язку з чим
суд критично оцінює твердження
відповідачів про те, що їм не
надавались послуги з водопостачання та
водовідведення.

Згідно до акту введення в експлуатацію
водолічильників холодної води від
01.09.2006р., в АДРЕСА_1, м. Луганськ було
встановлено та введено в експлуатацію
два лічильники № 6049554 та № 6054531 (а.с. 54), у
зв'язку з чим відповідачі, у
відповідності до п. 10 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р. мали
право сплачувати вартість наданих
послуг з водопостачання та
водовідведення згідно з показниками
зазначених лічильників, а позивач, як
фактичний виконавець цих послуг, не мав
права відмовлятись від врахування цих
показників.

Однак, в порушення п. 10 Правил, позивач
нараховував вартість наданих послуг
виходячи не з показників квартирних
засобів обліку відповідачів, а
виходячи з показників будинкових
лічильників.

За вказаних обставин, наданий
позивачем розрахунок заборгованості
суд визнає необґрунтованим, а заявлені
позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Посилання позивача на те, що
відповідачі не провели повірку
лічильників, як того вимагає Наказ
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики № 141/212/91 від 15.06.2005р. суд до
уваги не приймає, оскільки обов'язки
щодо проведення повірки квартирних
лічильників, чинне законодавство
України на відповідачів, як споживачів
комунальних послуг, не покладає.

Згідно до п. 9 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ від
21.07.2005р. № 630, в квартирі (будинку
садибного типу) роботи з установлення
засобів обліку води і теплової енергії
(далі - квартирні засоби обліку)
проводяться спеціалізованою
організацією, виконавцем, виробником
чи постачальником за рахунок коштів
споживача. Квартирні засоби обліку
беруться виконавцем на абонентський
облік.

Періодична повірка, обслуговування та
ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) квартирних
засобів обліку проводяться за рахунок
виконавця.

Відповідно до п. 3 ст. 28 Закону України
«Про метрологію та метрологічну
діяльність» періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
зазначених засобів вимірювальної
техніки здійснюються за рахунок
підприємств і організацій, які надають
послуги з електро-, тепло-, газо- і
водопостачання.

Таким чином, відповідно до положень
чинного законодавства України, за
наявності встановленого засобу обліку
спожитої води виконавець послуги з
водопостачання не мав права
нараховувати плату за вказану послугу
без врахування показників лічильника.

Посилання позивача на Постанову КМУ №
959 від 12.07.2006р. є недоречним, оскільки
вказана постанова втратила чинність
згідно Постанови КМУ від 01.06.2011р. № 869.

Також судом визнаються
необґрунтованими доводи позивача про
те, що ТОВ «Луганськвода» не є
виконавцем послуги з водопостачання.

Судом встановлено, що ТОВ
«Луганськвода» виставляє рахунки та
стягує плату за надані послуги з
водопостачання не з ДУ, яке обслуговує
будинок де мешкають відповідачі, а
безпосередньо з відповідачів, а тому в
розумінні ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» позивач є
виконавцем комунальної послуги з
водопостачання, який має нести витрати
за проведення періодичних повірок
засобу обліку спожитої води, що
встановлений в квартирі відповідачів.

Крім того, квартирні засоби обліку
відповідачів були взяті на
абонентський облік позивачем, що також
вказує, що саме ТОВ «Луганськвода» є не
лише виробником, але й виконавцем
послуг водопостачання та
водовідведення.

З врахуванням всього вищезазначеного,
суд дійшов висновку про те, що заявлені
ТОВ «Луганськвода» вимоги про
стягнення заборгованості за послуги з
водопостачання та водовідведення,
розраховані виходячи з показників
будинкового засобу обліку є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Разом з тим відмова суду в задоволенні
заявлених позивачем вимог, не
позбавляє його можливості звернутись
до відповідачів з позовом про
стягнення заборгованості, у разі її
наявності, розрахованої за показниками
квартирних засобів обліку
відповідачів, оскільки ці вимоги
будуть утворювати інший предмет
позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 361-365 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськвода» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за послуги з
водопостачання та водовідведення
відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Артемівський районний суд м.
Луганська протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М.В. Зорік