Справа № 736/123/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м.
Корюківка

Корюківський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корха О.І.,

при секретарі - Александровій Н.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Корюківка у приміщенні
суду справу за позовом ОСОБА_1 до
Шишківської сільської ради про
становлення факту належності
правовстановлюючого документу та
визнання права власності на спадкове
майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з цим позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що вона народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шишківка,
Корюківського району Чернігівської
області. Її родове прізвище було
«ОСОБА_1», та після укладення шлюбу вона
залишила собі прізвище «ОСОБА_1».

Батьками ОСОБА_1 є: ОСОБА_2, а
батько записаний зі слів матері.

Мати позивачки, тобто ОСОБА_2,
проживала з вітчимом ОСОБА_3, з яким 3
лютого 1990 року уклала шлюб. Після
укладення шлюбу мати позивачки змінила
своє прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_3».

Позивачка ОСОБА_1 разом з матір'ю
та вітчимом проживала в житловому
будинку в АДРЕСА_1.

За життя позивачки та вітчим були
членами місцевого колективного
господарства ім.. Куйбишева,
реорганізованого в ПСП «Діброва» с.
Шишківка Корюківського району
Чернігівської області, під час
розпаювання якого, мати та вітчим були
включені до списку осіб, які мають
право на майновий пай та земельний пай
в ПСП «Діброва».

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були видані
сертифікати на право на земельну
частку (пай) та свідоцтва про право
власності на майновий пай.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1 з
матір'ю залишилися проживати вдвох.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з права на
земельну частку (пай). ОСОБА_3 за життя
не розпорядився своїм майном, заповіту
не склав. ОСОБА_2 є дружиною померлого, є
спадкоємцем першої черги на майно
померлого. ОСОБА_2 прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_3, бо на час його
смерті вона проживала разом з ним, вона
прийняла спадщину після його смерті,
але не оформила спадщину належним
чином у нотаріуса. У ОСОБА_2 знаходився
виданий на ОСОБА_3 сертифікат на право
на земельну частку (пай). Інших
спадкоємців у померлого немає. Факт
проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3
підтверджується довідкою Шишківської
сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла. На її
майно відкрилася спадщина, яка
складається з прав на земельну частку
(пай) та майнового паю, які належать
самій померлій та прийнятих нею за
життя у спадок після смерті чоловіка.
ОСОБА_2 за життя розпорядилася своїм
майном, склала заповіт на користь
позивачки ОСОБА_1 в якому заповідала їй
все своє майно. Заповіт посвідчений 17
серпня 1999 року в Шишківській сільській
раді Корюківського району
Чернігівської області,
зареєстрованого в реєстрі за №4. ОСОБА_1
прийняла спадщину після смерті матері,
так як проживала та була зареєстрована
з нею за однією адресою (де зараз і
проживає), мала при собі сертифікати на
право на земельну частку (пай) матері та
вітчима.

Після смерті матері та вітчима
Шишківською сільською радою взамін
старих свідоцтв про право власності на
майновий пай були видані на померлих
нові свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновими сертифікатами): вітчиму
серії ЧНКК №07273 виданого Шишківською
сільською радою 08 січня 2014 року, матері
серії ЧНКК №07272 виданого Шишківською
сільською радою 08 січня 2014 року.

Зараз позивачка ОСОБА_1 вирішила
отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на спадкове
майно її померлої матері та на прийняту
нею спадщину вітчима, а саме на майнові
паї та на права на земельні частки (паї).
Для вирішення даного питання ОСОБА_1
звернулась до Корюківської районної
державної нотаріальної контори, але
державний нотаріус, пославшись на ст.
1218 ЦК України, проінформував ОСОБА_1, що
не може видати їй свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на спадкове
майно матері, бо свідоцтва про право
власності на майновий пай видані вже
після смерті матері. Крім того, у
складеному від імені ОСОБА_2 заповіті
вказано по батькові матері-заповідача
«ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2».

За таких обставин нотаріус
направила позивачку до суду для
вирішення даного питання, бо
успадкована ОСОБА_1 спадщина на право
на майновий пай не входить до складу
спадщини, так як право власності у
померлих на майновий пай виникло після
їх смерті, крім того, у заповіті матері
позивачки невірно вказано її по
батькові.

Відповідно до ст. 392 ЦК України 2003
року, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати документу, який засвідчує
його право власності.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України,
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з іменем, по батькові, прізвищем, місцем
і часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1
вимушена звернутися до суду для
визнання права власності на спадкове
майно та для встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу-заповіту. Встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
вирішуються судом в порядку окремого
провадження, але враховуючи те, що
виник спір про право, є спір про
спадщину, тому позивачка вимушена
вирішити питання встановлення даного
факту в позовному провадженні.
Встановлення даного факту необхідно
ОСОБА_1 для вирішення питання отримання
спадщини після смерті матері.

Пояснити невідповідність по
батькові матері в складеному заповіті
позивачка може лише помилкою посадових
осіб сільської ради, які при видачі
офіційних документів ОСОБА_2
переплутали її по батькові.

Факт належності заповіту
померлій ОСОБА_2 підтверджується
документально. Так в свідоцтві про
смерть матері та у складеному заповіті
однакові імена та прізвища померлої та
заповідача (ОСОБА_2), майже однакові по
батькові, відмінність тільки в кількох
літерах (ОСОБА_2 - ОСОБА_2), що не виключає
помилки. ОСОБА_2 проживала в с. Рудня
разом з позивачкою, в тому ж селі вона і
померла, в тому ж селі живе і вказаний у
заповіті заповідач. Посадові особи
сільської ради не будуть заперечувати
того факту, що померла є матір'ю ОСОБА_1,
і те що саме вона склала заповіт на
користь позивачки ОСОБА_1

ОСОБА_1 вважає, що документальних
доказів достатньо для встановлення
даного факту.

ОСОБА_1 вважає, що знаходження у неї
заповіту та інших документів на право
померлої на майно, підтверджує той
факт, що заповіт складений саме її
матір'ю ОСОБА_2 Інші особи, із вказаним у
заповіті прізвищем, іменем, по батькові
спадкодавця, крім матері позивачки, в с.
Рудня Корюківського району
Чернігівської області раніше не
проживали і не проживають зараз.

Відповідно до діючої на час
виникнення спірних правовідносин ст. 529
ЦК України 1963 року, у першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. У померлих на час їх
смерті батьків не було, після смерті
вітчима, тобто ОСОБА_3, спадкоємцем його
майна була тільки його дружина, тобто
ОСОБА_2, (мати позивачки). Після смерті
ОСОБА_2 спадкоємцем її майна є тільки
позивачка, як її дочка.

Відповідно до діючої на час
виникнення спірних правовідносин ст. 549
ЦК України 1963 року, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав до державної нотаріальної
контори по місцю відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Згідно діючої на той час
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
затвердженої наказом №18/5 Міністерства
юстиції України від 18.07.1994 року, доказом
вступу в управління або у володіння
спадковим майном може бути наявність у
спадкоємців ощадкнижок та інших
документів.

Після смерті вітчима, тобто
ОСОБА_3, спадщину прийняла його дружина,
тобто ОСОБА_2, (мати позивачки), так як
вона проживала разом з ним на час його
смерті, мати позивачки фактично
вступила у володіння спадковим майном -
жилим будинком, бо ремонтувала його,
обробляла город, мала при собі
правовстановлюючі документи на
спадкове майно свого померлого
чоловіка. Після смерті матері
позивачка прийняла її спадщину, так як
продовжувала проживати і володіти
жилим будинком, мала при собі
правовстановлюючі документи на
спадкове майно вітчима та матері:
свідоцтва про право власності на
майнові паї та сертифікати про право
власності на земельну частку (пай), що
прирівнюється до прийняття спадщини.
Інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає.

Той факт, що ОСОБА_1 є спадкоємцем,
тобто власником майнових паїв вітчима
та матері, підтверджується
документально: свідоцтвами про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства (майновий сертифікат)
серії ЧНКК №07272 та серії ЧНКК №07273
виданих на померлих Шишківською
сільською радою 08 січня 2014 року,
свідоцтвами про смерть ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, свідоцтвом про народження
ОСОБА_1, довідками Шишківської
сільської ради.

Крім позивачки ОСОБА_1 на спадщину
померлих ніхто не претендує, тому
відповідачем по справі має бути орган
самоврядування - Шишківська сільська
рада, на території якої знаходиться
спадкове майно, бо у разі не прийняття
позивачкою спадщини майно померлих
батьків є відумерлим і переходить у
власність територіальної громади на
підставі ст. 1277 ЦК України.

Згідно свідоцтва про право власності
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧНКК №07272,
вартість майна майнового фонду
підприємства, на яке мала право ОСОБА_2,
визначено в розмірі 1733,09 грн. Згідно
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧНКК №07273,
вартість майна майнового фонду
підприємства, на яке мав право ОСОБА_3,
визначено в розмірі 7863,90 грн. Загальна
вартість спірних майнових паїв
становить 9596,99 грн., що і є ціною позову.

Позивачка просила суд визнати за
нею, тобто ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Шишківка Корюківського
району Чернігівської області, право
власності на спадкове майно, що
належало спадкодавцю, її матері ОСОБА_2,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме, визнати
за ОСОБА_1 право власності на майновий
пай у пайовому фонді майна
колективного сільськогосподарського
підприємства ім.. Куйбишева,
реорганізованого в ПСП «Діброва» села
Шишківка Корюківського району
Чернігівської області в розмірі 1733,09
грн., що належить померлій на підставі
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧНКК №07272
виданого Шишківською сільською радою 08
січня 2014 року. Також позивачка просила
суд визнати за нею, тобто ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с. Шишківка
Корюківського району Чернігівської
області, право власності на спадкове
майно, що належало спадкодавцю, ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме, визнати
за ОСОБА_1 право власності на майновий
пай у пайовому фонді майна
колективного сільськогосподарського
підприємства ім.. Куйбишева,
реорганізованого в ПСП «Діброва» села
Шишківка Корюківського району
Чернігівської області в розмірі 7863,90
грн., що належить померлому на підставі
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧНКК №07273
виданого Шишківською сільською радою 08
січня 2014 року.

05 лютого 2014 року позивачка подала
заяву про уточнення позовних вимог в
яких окрім раніше заявлених позовних
вимог також просила суд винести
рішення і встановити факт належності
ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4, як
заповідачу, заповіту складеного від
імені ОСОБА_2 та посвідченого 17 серпня
1999 року Шишківською сільською радою
Корюківського району Чернігівської
області, зареєстрованого в реєстрі за
№4.

Позивач в судове засідання не з»явився
подав до суду письмовий договір про
надання юридичних послуг з боку ОСОБА_7.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове
засідання не з»явився подав письмову
заяву про слухання справи без їх
участі, позовні вимоги позивача
підтримує повністю.

Представник Шишківської сільської
ради Корюківського району в судове
засідання не з»явився подав письмову
заяву в якій вказала, що не заперечує в
задоволенні позову позивача та просить
суд розглянути справу без їх участі.

Представник третьої особи на боці
відповідача Корюківської районної
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з»явилась подала
письмову заяву зазначила, що
відповідно до алфавітної книги обліку
спадкових справ за 1996-2001 роки, спадкова
справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3 заведена в 1997 році за №240/1997.
Свідоцтво про право на спадщину видане
09 грудня 1997 року за №2311. Документи
Корюківської районної державної
нотаріальної контори за 1995-1997 роки
знаходяться на зберіганні в Державному
нотаріальному архіві Чернігівської
області, місцезнаходження : м.Чернігів
вул.Щорса буд.55. Просить суд розглянути
справу без її участі.

Відповідно до отриманої з Державного
нотаріального архіву Чернігівської
області копії спадкової справи №
№240/1997 після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла спадщину ОСОБА_2
на ім»я якої нотаріальною конторою
видано свідоцтво про право на
спадщину, яке видане 09 грудня 1997 року за
№2311. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

В зв»язку з неявкою до суду сторін
фіксація судового процесу відповідно
до ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає за необхідне позов задовольнити
за наступних підстав. По справі
встановлено, що ОСОБА_1 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шишківка,
Корюківського району Чернігівської
області. Її родове прізвище було
«ОСОБА_1», та після укладення шлюбу вона
залишила собі прізвище «ОСОБА_1».

Батьками ОСОБА_1 є: ОСОБА_2, а
батько записаний зі слів матері.

Мати позивачки, тобто ОСОБА_2,
проживала з вітчимом ОСОБА_3, з яким 3
лютого 1990 року уклала шлюб. Після
укладення шлюбу мати позивачки змінила
своє прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_3».

Позивачка ОСОБА_1 разом з матір'ю
та вітчимом проживала в житловому
будинку в АДРЕСА_1.

За життя позивачки та вітчим були
членами місцевого колективного
господарства ім.. Куйбишева,
реорганізованого в ПСП «Діброва» с.
Шишківка Корюківського району
Чернігівської області, під час
розпаювання якого, мати та вітчим були
включені до списку осіб, які мають
право на майновий пай та земельний пай
в ПСП «Діброва».

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були видані
сертифікати на право на земельну
частку (пай) та свідоцтва про право
власності на майновий пай.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1 з
матір'ю залишилися проживати вдвох.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з права на
земельну частку (пай). ОСОБА_3 за життя
не розпорядився своїм майном, заповіту
не склав. ОСОБА_2 є дружиною померлого, є
спадкоємцем першої черги на майно
померлого. ОСОБА_2 прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_3, бо на час його
смерті вона проживала разом з ним, вона
прийняла спадщину після його смерті,
але не оформила спадщину належним
чином у нотаріуса. У ОСОБА_2 знаходився
виданий на ОСОБА_3 сертифікат на право
на земельну частку (пай). Інших
спадкоємців у померлого немає. Факт
проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3
підтверджується довідкою Шишківської
сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла. На її
майно відкрилася спадщина, яка
складається з прав на земельну частку
(пай) та майнового паю, які належать
самій померлій та прийнятих нею за
життя у спадок після смерті чоловіка.
ОСОБА_2 за життя розпорядилася своїм
майном, склала заповіт на користь
позивачки ОСОБА_1 в якому заповідала їй
все своє майно. Заповіт посвідчений 17
серпня 1999 року в Шишківській сільській
раді Корюківського району
Чернігівської області,
зареєстрованого в реєстрі за №4. ОСОБА_1
прийняла спадщину після смерті матері,
так як проживала та була зареєстрована
з нею за однією адресою (де зараз і
проживає), мала при собі сертифікати на
право на земельну частку (пай) матері та
вітчима.

Після смерті матері та вітчима
Шишківською сільською радою взамін
старих свідоцтв про право власності на
майновий пай були видані на померлих
нові свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновими сертифікатами): вітчиму
серії ЧНКК №07273 виданого Шишківською
сільською радою 08 січня 2014 року, матері
серії ЧНКК №07272 виданого Шишківською
сільською радою 08 січня 2014 року.

Зараз позивачка ОСОБА_1 вирішила
отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на спадкове
майно її померлої матері та на прийняту
нею спадщину вітчима, а саме на майнові
паї та на права на земельні частки (паї).
Для вирішення даного питання ОСОБА_1
звернулась до Корюківської районної
державної нотаріальної контори, але
державний нотаріус, пославшись на ст.
1218 ЦК України, проінформував ОСОБА_1, що
не може видати їй свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на спадкове
майно матері, бо свідоцтва про право
власності на майновий пай видані вже
після смерті матері. Крім того, у
складеному від імені ОСОБА_2 заповіті
вказано по батькові матері-заповідача
«ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2».

За таких обставин нотаріус
направила позивачку до суду для
вирішення даного питання, бо
успадкована ОСОБА_1 спадщина на право
на майновий пай не входить до складу
спадщини, так як право власності у
померлих на майновий пай виникло після
їх смерті, крім того, у заповіті матері
позивачки невірно вказано її по
батькові.

Відповідно до ст. 392 ЦК України 2003
року, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати документу, який засвідчує
його право власності.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з іменем, по батькові, прізвищем, місцем
і часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1
вимушена звернутися до суду для
визнання права власності на спадкове
майно та для встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу-заповіту. Встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
вирішуються судом в порядку окремого
провадження, але враховуючи те, що
виник спір про право, є спір про
спадщину, тому позивачка вимушена
вирішити питання встановлення даного
факту в позовному провадженні.
Встановлення даного факту необхідно
ОСОБА_1 для вирішення питання отримання
спадщини після смерті матері.

Пояснити невідповідність по
батькові матері в складеному заповіті
позивачка може лише помилкою посадових
осіб сільської ради, які при видачі
офіційних документів ОСОБА_2
переплутали її по батькові.

Факт належності заповіту
померлій ОСОБА_2 підтверджується
документально. Так в свідоцтві про
смерть матері та у складеному заповіті
однакові імена та прізвища померлої та
заповідача (ОСОБА_2), майже однакові по
батькові, відмінність тільки в кількох
літерах (ОСОБА_2 - ОСОБА_2), що не виключає
помилки. ОСОБА_2 проживала в с. Рудня
разом з позивачкою, в тому ж селі вона і
померла, в тому ж селі живе і вказаний у
заповіті заповідач. Посадові особи
сільської ради не будуть заперечувати
того факту, що померла є матір'ю ОСОБА_1,
і те що саме вона склала заповіт на
користь позивачки ОСОБА_1

ОСОБА_1 вважає, що документальних
доказів достатньо для встановлення
даного факту.

ОСОБА_1 вважає, що знаходження у неї
заповіту та інших документів на право
померлої на майно, підтверджує той
факт, що заповіт складений саме її
матір'ю ОСОБА_2 Інші особи, із вказаним у
заповіті прізвищем, іменем, по батькові
спадкодавця, крім матері позивачки, в с.
Рудня Корюківського району
Чернігівської області раніше не
проживали і не проживають зараз.

Відповідно до діючої на час
виникнення спірних правовідносин ст. 529
ЦК України 1963 року, у першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. У померлих на час їх
смерті батьків не було, після смерті
вітчима, тобто ОСОБА_3, спадкоємцем його
майна була тільки його дружина, тобто
ОСОБА_2, (мати позивачки). Після смерті
ОСОБА_2 спадкоємцем її майна є тільки
позивачка, як її дочка.

Відповідно до діючої на час
виникнення спірних правовідносин ст. 549
ЦК України 1963 року, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав до державної нотаріальної
контори по місцю відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Згідно діючої на той час
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
затвердженої наказом №18/5 Міністерства
юстиції України від 18.07.1994 року, доказом
вступу в управління або у володіння
спадковим майном може бути наявність у
спадкоємців ощадкнижок та інших
документів.

Після смерті вітчима, тобто
ОСОБА_3, спадщину прийняла його дружина,
тобто ОСОБА_2, (мати позивачки), так як
вона проживала разом з ним на час його
смерті, мати позивачки фактично
вступила у володіння спадковим майном -
жилим будинком, бо ремонтувала його,
обробляла город, мала при собі
правовстановлюючі документи на
спадкове майно свого померлого
чоловіка. Після смерті матері
позивачка прийняла її спадщину, так як
продовжувала проживати і володіти
жилим будинком, мала при собі
правовстановлюючі документи на
спадкове майно вітчима та матері:
свідоцтва про право власності на
майнові паї та сертифікати про право
власності на земельну частку (пай), що
прирівнюється до прийняття спадщини.
Інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає.

Той факт, що ОСОБА_1 є спадкоємцем,
тобто власником майнових паїв вітчима
та матері, підтверджується
документально: свідоцтвами про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства (майновий сертифікат)
серії ЧНКК №07272 та серії ЧНКК №07273
виданих на померлих Шишківською
сільською радою 08 січня 2014 року,
свідоцтвами про смерть ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, свідоцтвом про народження
ОСОБА_1, довідками Шишківської
сільської ради.

Крім позивачки ОСОБА_1 на спадщину
померлих ніхто не претендує, тому
відповідачем по справі має бути орган
самоврядування - Шишківська сільська
рада, на території якої знаходиться
спадкове майно, бо у разі не прийняття
позивачкою спадщини майно померлих
батьків є відумерлим і переходить у
власність територіальної громади на
підставі ст. 1277 ЦК України.

Згідно свідоцтва про право власності
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧНКК №07272,
вартість майна майнового фонду
підприємства, на яке мала право ОСОБА_2,
визначено в розмірі 1733,09 грн. Згідно
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧНКК №07273,
вартість майна майнового фонду
підприємства, на яке мав право ОСОБА_3,
визначено в розмірі 7863,90 грн. Загальна
вартість спірних майнових паїв
становить 9596,99 грн., що і є ціною позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що за даних обставин справи,
вимоги позивача про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу та про визнання власником
спадкового майна не суперечать вимогам
діючого законодавства, є
обґрунтованими, законними та
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору слід залишити за позивачем
ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 529,534,548,549 ЦК України 1963
року, ст.ст. 392, 1218, 1277 ЦК України, ст.ст. 3,
10, 60, 208-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш
и в:

Позов ОСОБА_1 до Шишківської сільської
ради про становлення факту належності
правовстановлюючого документу та
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_4, як заповідачу,
заповіту складеного від імені ОСОБА_2
та посвідченого 17 серпня 1999 року
Шишківською сільською радою
Корюківського району Чернігівської
області, зареєстрованого в реєстрі за
№4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Шишківка Корюківського
району Чернігівської області, право
власності на спадкове майно, що
належало спадкодавцю, її матері ОСОБА_2,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме, визнати
за ОСОБА_1 право власності на майновий
пай у пайовому фонді майна
колективного сільськогосподарського
підприємства ім.. Куйбишева,
реорганізованого в ПСП «Діброва» села
Шишківка Корюківського району
Чернігівської області в розмірі 1733,09
грн., що належить померлій на підставі
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧНКК №07272
виданого Шишківською сільською радою 08
січня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Шишківка Корюківського
району Чернігівської області, право
власності на спадкове майно, що
належало спадкодавцю, ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме, визнати
за ОСОБА_1 право власності на майновий
пай у пайовому фонді майна
колективного сільськогосподарського
підприємства ім.. Куйбишева,
реорганізованого в ПСП «Діброва» села
Шишківка Корюківського району
Чернігівської області в розмірі 7863,90
грн., що належить померлому на підставі
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧНКК №07273
виданого Шишківською сільською радою 08
січня 2014 року.

Судові витрати по сплаті судового
збору в сумі - 243 (двісті сорок три)
гривень 60 копійок та в сумі 121 ( сто
двадцять одна) гривня 80 копійок
залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Чернігівського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня винесення
рішення апеляційної скарги до
Корюківського районного суду.

Суддя
О. І. Корх