Справа № 583/272/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого - судді
Ільченко В.М.

при секретарі
Вербі Н.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Охтирці
справу за позовом ОСОБА_2 до
Малопавлівської сільської ради
Охтирського району Сумської області,
третя особа: Управління
Держземагентства в Охтирському районі
Сумської області про визнання права
власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2014 року відкрито провадження в
даній справі. Позивач свої вимоги
мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
його батько ОСОБА_3, після смерті якого
він прийняв спадкове майно, а саме:
житловий будинок з надвірними та
побутовими спорудами, який знаходився
на приватній земельній ділянці в
АДРЕСА_1. На підставі свідоцтва про
прийняття спадщини 28.11.2001 року позивач
отримав Державний акт на право
приватної власності на землю серії І-СМ
№ 026699. Через те, що оригінал державного
акту на зазначену земельну ділянку був
втрачений, йому було відмовлено в
привласненні кадастрового номеру, в
зв'язку з чим він не має змоги
розпорядитися належним йому майном, а
саме продати зазначене домоволодіння.
Тому просить визнати за ним право
власності на зазначену земельну
ділянку.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі та просив задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений, заяв про відкладення
розгляду справи не надавав.

Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання не з'явилися,
надали заяви про слухання справи без їх
участі.

Суд проаналізував матеріали справи,
вислухав пояснення представника
позивача, дослідив письмові докази,
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2,
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом серії АВЕ № 367978,
посвідченого 02.02.2000 року завідуючим
Охтирською районною державної
нотаріальної конторою Воропай В.В.,
успадкував після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 жилий будинок
з надвірними та побутовими спорудами,
жилою площею 17,5 кв.м., який знаходиться
на приватній ділянці в АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
позивачем 28.11.2001 року був отриманий
Державний акт на право приватної
власності на землю серії І-СМ № 026699 на
земельну ділянку площею 0,48 га для
обслуговування житлового будинку (0,06
га) та ведення особистого підсобного
господарства (0,42 га), що знаходиться на
території Малопавлівської сільської
ради Охтирського району Сумської
області, який 28.11.2001 року був
зареєстрований у Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 616, що також
підтверджується довідкою
Малопавлівської сільської ради
Охтирського району Сумської області
від 25.04.2012 року № 353.

Відповідно до ст. 78 ЗК України право
власності на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками. Право власності
на землю набувається та реалізується
на підставі Конституції України,
Земельного Кодексу, а також інших
законів, що видаються відповідно до
них.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі, зокрема,
прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЗК України,
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується: а)
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою; б)
свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, обов'язковою умовою фактичного
використання земельної ділянки є
наявність у особи, що її використовує,
правовстановлюючих документів на цю
земельну ділянку.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України у постанові № 7 від 14.04.2004
року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», право користування
земельною ділянкою виникає після
одержання її власником або
землекористувачем документу, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування або укладання
договору оренди, їх державної
реєстрації та встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про Державний земельний кадастр»,
земельні ділянки, право власності на
які виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від присвоєння
їм кадастрового номеру. У разі, якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів).

Позивач звернувся до землевпорядної
організації для виготовлення
технічної документації з метою
привласнення зазначеної земельній
ділянці кадастрового номера, однак
йому було відмовлено через відсутність
оригіналу державного акту, який був
втрачений.

Статтею 392 ЦК України визначено право
власника майна пред'являти позов про
визнання його права в разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, враховуючи те, що позивач
на законних підставах набув право
власності на земельну ділянку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
28.11.2001 року отримав державний акт на
право приватної власності на землю
серії І-СМ № 026699 на зазначену земельну
ділянку, оригінал якого в послідуючому
був втрачений, що перешкоджає в
реалізації права володіння,
користування та розпорядження
земельною ділянкою, аналізуючи
наведені норми закону та достовірно
встановлені обставини справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
392 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 90, 125, 126 ЗК
України, Законом України «Про
державний земельний кадастр», ст. ст. 10,
11, 58-60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку площею 0,48 га, з яких 0,06
га - для обслуговування житлового
будинку, 0,42 га - для ведення особистого
підсобного господарства, розташовану
на території Малопавлівської
сільської ради Охтирського району
Сумської області за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Охтирський міськрайонний суд
Сумської області протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при проголошенні рішенні - в той же
строк з часу отримання його копії.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області
В.М. Ільченко