АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/6063/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Малинников
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду
міста Києва

В складі : головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Слободянюк
С.В.

- Оніщука М.І.

при секретарі - Дем»янчук
Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору дарування

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року позивач звернувся в
суд з позовом до відповідачів про
визнання недійсним договору дарування.

У березні 2014 року ОСОБА_3 подав до суду
клопотання про забезпечення позову,
мотивоване тим, що ОСОБА_2 не маючи
наміру повернути йому незаконно
отриману квартиру АДРЕСА_1 та знаючи
про розгляд даної справи про визнання
договору дарування недійсним, 29.01.2014
року оформила реєстрацію собі та своїй
доньці.

З врахуванням наведеного просив, вжити
заходи забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1;
та до набрання чинності рішенням у
справі заборонити будь-яким особам у
будь-який спосіб вчиняти будь-які дії
щодо квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року
задоволено заяву ОСОБА_3 про
забезпечення позову. Накладено арешт
на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено
будь-яким особам у будь-який спосіб
вчиняти будь-які дії щодо квартири
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду.

Зазначає, що вона є законним власником
спірної квартири та не має наміру її
відчужувати.

Крім того, ухвалою Дарницького
районного суду м. Києва від 11.02.2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5
про відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, якою заяву
позивача про забезпечення позову було
задоволено частково та накладено арешт
на спірну квартиру, тому повторне
накладення арешту не потрібне.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ОСОБА_2, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про
забезпечення позову суд першої
інстанції підставно виходив з того, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно до ч.ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК
позов дозволяється забезпечувати
шляхом заборони вчиняти певні дії.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
зазначено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо необхідності
забезпечення позову, оскільки невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити виконання можливого рішення
суду про задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції вірно
забезпечив позов шляхом накладення
арешту на спірну квартиру та заборони
вчиняти будь-які дії щодо спірної
квартири.

Відповідно до п.1 ч.1.ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з
дотриманням норм процесуального
права, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав до її
скасування.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть постановленої ухвали не
впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 17 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий :

Судді :