Справа №705/3925/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Коваля А.Б.

при секретарі Безвенюк Н.В.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Умані
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особи: ОСОБА_4, Орган опіки
та піклування Уманської міської ради
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом про те, що 18 червня 2004 року його
син ОСОБА_4, уклав шлюб з відповідачем
ОСОБА_3 і у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилася донька ОСОБА_5.

03 серпня 2010 року між ВАТ
«Уманьферммаш», в особі заступника
генерального директора по кадровій та
правовій роботі ОСОБА_6 та ним було
укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1

Так як син з сім'єю проживали у
гуртожитку ВАТ «Уманьферммаш» по
АДРЕСА_1 він запропонував переїхати
проживати до придбаної квартири. 20
жовтня 2010 року подружжя ОСОБА_3
переїхали проживати у його квартиру.

Спільне життя його сина та відповідача
не склалося і 16 березня 2012 року шлюб між
ними було розірвано. Після розлучення
відповідач переїхала проживати в інше
місце.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 18 березня
2013 року за відповідачем визнано право
користування його квартирою, що
знаходиться по АДРЕСА_1 так як
відповідно до вимог ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. За згодою власника
будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім'ї.

Право членів сім'ї власника житла на
користування ним є особистим
сервітутом, який встановлюється фактом
визнання певних осіб членами сім'ї
власника житла.

Підставою вселення відповідача в
квартиру було укладення шлюб з його
сином. У зв'язку з тим, що шлюб сина
розірвано, відповідно до вимог п.п. 4 п. 1
ст. 406 ЦК України відповідач втратила
право користування квартирою, що
належить йому на праві приватної
власності.

Просить визнати відповідача, ОСОБА_3,
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Виселити відповідача ОСОБА_3 з квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача на його користь
судові витрати.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні в
повному об'ємі підтримав позовні
вимоги та пояснив, що є власником
квартири, у якій зареєстрована
відповідач. На цей час він ще сплачує
кошти за квартиру згідно
договору, оскільки її вартість ще не
відшкодована. Вважає, що

відповідач через розлучення з його
сином, третьою особою по справі,
втратила право користування цією
квартирою. Після розлучення з його
сином відповідач забрала із квартири
усі речі, а також гроші, на які мав
робитися ремонт у цій квартирі. З цього
приводу він вимушений був звернутися
до правоохоронних органів, але
відповіді ще не отримав. Підтвердив, що
рішення суду щодо визнання за
відповідачем права користування та
вселення у квартиру виконав частково, а
саме залишив їй лише одну кімнату та
туалет, оскільки з її сторони мали
місце погрози про те, що квартиру вона
взірве. Відомо, що онука проживає разом
з відповідачем у гуртожитку, але не має
письмового підтвердження про те, що
дитина забезпечена житлом. Також
зазначив, що має ще одного сина, який
через ситуацію, що склалася, має
знімати інше житло. У зв'язку з цим
вимушений звернутися до суду з цим
позовом та просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, пояснила, що
на ремонт спірної квартири надавала
кошти і вона, і її мати. На цей час вона з
донькою не мають іншого житла, і не
мають можливості придбати якесь житло,
оскільки позивач та третя особа по
справі все у неї забрали. Просить суд
відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, позов вважає необґрунтованим.
Пояснила, що наявне рішення Уманського
міськрайонного суду про вселення
ОСОБА_3 у спірну квартиру, яке було
винесено коли спільне проживання між
останньою та третьою особою по справі
було припинено і відповідач правомірно
була вимушена звернутися до суду,
оскільки не мала іншого житла. Зараз
позивач вищевказане рішення не
виконує належним чином, відповідачу та
її дочці не надано доступу до ванної
кімнати, що позбавляє їх нормального
існування, тому про це було складено
акт та відповідач вимушена була
звернутися до міліції. За цією заявою
було відкрито кримінальне провадження
щодо невиконання рішення суду, яке на
цей час знаходиться на завершальній
стадії. Позивач не надав жодного
документу про встановлення сервітуту,
тому просить суд відмовити у
задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав та
пояснив, що з відповідачем по справі
перебував у зареєстрованому шлюбі. Він
разом з членами своєї сім'ї перебували
на квартирній черзі ВАТ
«Уманьферммаш», але коли їм було
запропоновано придбати квартиру, через
відсутність коштів вони цього зробити
не змогли, тому він звернувся до батька,
позивача по справі, який погодився
купити квартиру за свої кошти і лише
батько є власником квартири. На цей час
він, відповідач по справі та їх донька
перебувають у черзі на отримання житла.
Він також не має житла. Йому відомо, що
рішення щодо вселення у квартиру
відповідача виконано частково.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Уманської міської ради
Калінчук А.М. в судовому засіданні
позов не підтримує, оскільки при
задоволенні цього позову будуть
порушені права дитини. Згідно чинного
законодавства, якщо батьки позбавлені
можливості забезпечити житлом дитину,
таку можливість мають бабуся чи дідусь.

Згідно витягу Уманського виробничого
відділку комунального підприємства
«Черкаське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно за № 27062700 від 19 серпня 2010 року
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2
(підстава виникнення права власності:
договір купівлі-продажу № 2467 від 03
серпня 2010 року).

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану Уманського
міського управління юстиції
Черкаської області батьками ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є: батьком - ОСОБА_4, матір'ю
- ОСОБА_3.

Згідно рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 18 березня 2013 року за ОСОБА_3
та її малолітньою донькою ОСОБА_5
визнано право на користування
квартирою АДРЕСА_1 та вселення їх у цю
квартиру. Зобов'язано відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не перешкоджати
ОСОБА_3 та її малолітній дочці ОСОБА_5
користуватися квартирою АДРЕСА_1

Згідно рішення апеляційного суду
Черкаської області від 29 квітня 2013 року
вищевказане рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області змінено в частині задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідачів зареєструвати позивача
та її малолітню дочку у спірній
квартирі.

Згідно повідомлення Уманського МВ УМВС
України в Черкаській області від 20.09.2013
року 01 серпня 2013 року в Уманському МВ
УМВС за № 6187 Єдиного обліку
зареєстроване подання державного
виконавця про притягнення ОСОБА_4 до
кримінальної відповідальності. По
вказаному факту відкрито кримінальне
провадження за № 0001325 від 02.08.2013
року за ч. 1 ст. 382 КК України.

Згідно акту, складеного 14 листопада 2013
року комісією у складі: юрисконсульта
КП РЕУ № 3 ОСОБА_8, майстрів КП РЕУ № 3
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, в житловому будинку
АДРЕСА_1, перевірено місце проживання
ОСОБА_3 та встановлено, що згідно
рішення апеляційного суду Черкаської
області у вказану квартиру було
вселено ОСОБА_3 Вхідні двері в кімнату
спальні і туалет були відкриті, двері
до жилої кімнати, кухні та ванни
закриті. Ключів у ОСОБА_3 від приміщень
загального користування
вищезазначеної квартири не має.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь
у розгляді справи та вивчивши письмові
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено, що
рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 29 квітня 2013 року за ОСОБА_3
та її малолітньою донькою ОСОБА_5
визнано право на користування
квартирою АДРЕСА_1 та вселення їх у цю
квартиру. Рішення суду в частині
вселення відповідача з її малолітньою
донькою виконано, що підтверджується
актами державного виконавця від 02
липня 2013 року (а.с. 17, 18), але згідно акту
від 14 листопада 2013 року (а.с. 45) двері до
жилої кімнати, кухні та ванни закриті,
що є підтвердженням неналежного
виконання вищевказаного рішення суду.
Також вказаний факт був підтверджений
в судовому засіданні поясненнями
позивача та третьої особи ОСОБА_4

Судом також встановлено, що жодного
сервітуту щодо предмету позову
встановлено не було.

За вказаних обставин, суд вважає, що
відсутні підстави для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 402, 405, 406 ЦК України, ст. 72
ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
А. Б. Коваль