АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/328/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19,27 Клочко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. РІШЕННЯ
13 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Сіренко Ю. В. суддів
Магда Л. Ф. , Трюхан Г. М. при
секретарі Посипайко А.І., Яремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_7 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 16 грудня 2005 року у справі за
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, третя особа:
ОСОБА_9 про стягнення боргу, заслухавши
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та доводи
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2005 року ОСОБА_8 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_7, третя
особа: ОСОБА_9 про стягнення боргу,
посилаючись на те, що 26.04.2004 року в його
присутності та від його імені ОСОБА_9
надала відповідачу ОСОБА_7 позику в
сумі 4000 чотири тисячі ЄВРО , що було
щомісячно та терміном до 01.12.2004 року.
ОСОБА_7 було повернуто лише 1780 гривень,
що є відсотками за користування
позикою за їхньою домовленістю.
Суму позики відповідач до визначеної
дати не повернув, а тому, він змушений
звертатись з даним позовом до суду .
Просив суд стягнути з відповідача на
його користь суму боргу за договором
позики, що становить, виходячи з даних
співвідношення курсу української
гривні до ЄВРО станом на час розгляду
При цьому, факт передачі грошових
коштів стверджується даними розписки
від 26.04.2004 року, яка надана суду, а сума
позики з врахуванням встановленого
Національним банком України
офіційного курсу гривні до євро та
Крім того, оскільки відповідач
тривалий період часу суму позики не
повертав, цим самим спричинив йому
моральні страждання та переживання,
просив суд стягнути з відповідача
моральну шкоду в сумі 5000 гривень.
Судові витрати просив суд покласти на
Заочним рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 16 грудня
2005 року позов ОСОБА_8 задоволено
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8
суму боргу за договором позики в сумі
вісімдесят три гривні 90 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
4000 чотири тисячі гривень.
Вирішено питання про судові витрати.
У серпні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із заявою про перегляд заочного
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 16 грудня 2005 року.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 05.12.2013 року заяву
ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 16.12.2005 року ОСОБА_7 оскаржив
його в загальному порядку. Зокрема,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення скасувати та ухвалити
нове про відмову позивачу в
задоволення позовних вимог.

9 грудня 2006 року помер позивач ОСОБА_8.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 23 січня 2014 року до участі у
справі в якості правонаступника
позивача ОСОБА_8 залучено його дружину
ОСОБА_9.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в порядку
статті 303 ЦПК України, колегія суддів
судової палати приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим та містити, зокрема,
викладені обставини; встановлені судом
мотиви, з яких суд вважає встановленою
наявність або відсутність фактів,
якими обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, бере до уваги або відхиляє
докази, застосовує зазначені в рішенні
нормативно-правові акти.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення
відповідає не в повній мірі.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона передає у власність другій
стороні грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

По справі встановлено, що 26 квітня 2004
року, між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 укладено
договір позики, за яким останній взяв в
борг у ОСОБА_9 4000 ЄВРО та зобов'язався
повернути 1 грудня 2004 року з
урахуванням передбачених відсотків за
користування грошима. (а.с. 4)

На підтвердження укладеного договору
позики представлена письмова розписка
позичальника (а.с. 4)

ОСОБА_7, свої зобов'язання щодо
повернення суми боргу не виконав,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка згідно розрахунків позивача
становить 40283,90 грн.

Сума та розрахунок заборгованості
апелянтом не спростовані належними та
допустимими доказами.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення
з відповідача суми боргу за договором
позики, суд першої інстанції вірно
встановив, що правовідносини, які
виникли між сторонами регулюються
ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України та дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що оскільки відповідач
ОСОБА_7 брав у борг кошти у ОСОБА_9, про
що не заперечує сам ОСОБА_7, то з
вимогами про стягнення боргу повинна
була б звернутись саме ОСОБА_9, а не
ОСОБА_8, який був чоловіком позикодавця.

Проте, вказане не є підставою для
скасування по суті правильного та
справедливого рішення суду першої
інстанції, так як згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 16.08.2007
року спадкоємицею всього майна ОСОБА_8,
який помер 9 грудня 2006 року є його
дружина ОСОБА_9 Спадкове майно, на яке
видано вказане свідоцтво складається,
зокрема, з права на грошові суми в
розмірі 44288, 90 грн., що стягнуті на
користь спадкодавця згідно
оскаржуваного рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси, виконавчий лист № 2-6152 від
16.12.2005 року.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст. 545 ЦК України, прийнявши
виконання зобов'язання, кредитор
повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі. Якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає.

Досліджена в судовому засіданні
колегією суддів розписка ОСОБА_7
містить запис лише про те, що останній
взяв в борг кошти та зобов'язався
повернути 1 грудня 2004 року.

Належних доказів повернення боргу,
відповідач не надав, не встановлено
таких доказів і в ході розгляду
апеляційної скарги.

Між тим, колегія суддів не може
погодитись з висновками суду про
стягнення з відповідача моральної
шкоди.

Вимоги позивача щодо відшкодування
моральної шкоди колегія суддів вважає
такими, що до задоволення не
підлягають, оскільки відшкодування
моральної шкоди відбувається у
випадках, передбачених Конституцією
України чи випливають з її положень, ЦК
України та іншим законодавством.
Порушення договірних зобов'язань, які
виникли між сторонами із правовідносин
договору позики не передбачає
відшкодування моральної шкоди.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а рішення суду
першої інстанції зміні, шляхом
скасування його в частині задоволення
позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди та ухвалення в цій
частині нового рішення про відмову в
позові.

В решті рішення суду є законним,
обґрунтованим та справедливим і
підстав для його скасування за
наведеними у апеляційній скарзі
доводами колегія суддів судової палати
не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 -
задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 16 грудня 2005 року у
даній справі - змінити, скасувавши його
в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_8 4000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди .

Правонаступнику померлого ОСОБА_8 -
ОСОБА_9 в задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

В решті рішення суду залишити без мін.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :