Ухвала

іменем україни

12 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу у справі за позовом
ОСОБА_4 до державного підприємства
«Конярство України» про стягнення
заборгованості з оплати праці за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 23 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 13 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що вона з 21 лютого 1984 року працює на
державному підприємстві «Конярство
України» (далі - ДП «Конярство України»)
на посаді бухгалтера центральної
контори. У період з 2010 року по 22 червня
2012 року на підприємстві діяв
колективний договір між
адміністрацією та профспілковим
комітетом ДП «Запорізький кінний завод
№ 86». 9 червня 2011 року управління
соцзахисту населення було проведене
реєстрацію доповнень до договору.
Згідно п. 6.25 та доповнень до договору на
2010-2011 рр. адміністрація господарства
взяла на себе зобов'язання за
інтенсивність праці, при отриманні
чистого прибутку та збільшенні
рентабельності видати премії
працівникам господарства у розмірі 100 %
середньої заробітної плати щорічно та
щоквартально. Зазначала, що у зв'язку зі
звільненням бухгалтера матеріального
відділу ОСОБА_5, її посадові обов'язки
були розділені між заступником
головного бухгалтера Новак Г.М. та нею,
з доплатою 40 % посадового окладу
вивільненої особи на кожного. З травня
2012 року виплату 40 % доплати
було припинено без жодних попереджень.
Станом на 23 жовтня 2012 року відповідач
не нарахував та не сплатив доплату за
період травень-липень 2012 року у розмірі
2 138 гр 40 коп.

З урахуванням наведеного, позивачка
просила стягнути з відповідача на її
користь премію за 2011 рік у розмірі
середньомісячної заробітної плати в
сумі 2 456 грн, стягнути премію за
результатами І кварталу 2012 року у
розмірі середньомісячної заробітної
плати в сумі 2 625 грн, стягнути доплату у
розмірі 40 % посадового окладу ОСОБА_5 за
період за травень-липень 2012 року у сумі
2 138 грн 40 коп.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від
23 вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 13 листопада 2013 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Суди, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК
України щодо врахування висновків і
мотивів суду касаційної інстанції, з
яких скасовані попередні судові
рішення, на підставі доказів, поданих
сторонами, які належним чином оцінені
(ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що
підстав, передбачених нормами КЗпП
України, колективним договором для
виплати позивачці премії, немає, так як
не доведено наявність одночасно
чистого прибутку підприємства,
збільшення рентабельності та
інтенсивності праці позивачки.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від
23 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 13 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д.
Луспеник