У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р. Справа №607/2499/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі Круцько О.Б.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої
особи ПП ''СОВР'' - Паранчук О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог - приватне мале
підприємство ''СОВР'', Перша
Тернопільська державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог - ПМП ''СОВР'', Перша
Тернопільська державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на квартиру АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

У ході судового розгляду справи,
позивачка уточнила позовні вимоги та
просила визнати за нею право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та на ? частину
квартири АДРЕСА_1, як на частку
спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування вимог вказує, що з 1976
року перебувала у зареєстрованому
шлюбі із ОСОБА_4За час спільного
подружнього життя ними було повністю
сплачено пайовий внесок за квартиру
АДРЕСА_1, а тому вона є спільним
сумісним майном подружжя. За життя
ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів все
належне йому майно позивачці.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його
смерті відкрилась спадщина за
заповітом на належне йому майно. ОСОБА_1
у встановленому законом порядку
прийняла спадщину, оскільки на день
смерті спадкодавця постійно проживала
разом із ним. Звернувшись у нотаріальну
контору із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
спірну квартиру після смерті ОСОБА_4
отримала відмову, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів. Посилаючись на наведене,
просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала повністю,
зіславшись на доводи викладені у заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги визнав повністю, не
заперечив щодо задоволення позову.

Представник третьої особи - ПП ''СОВР'' у
судовому засіданні не заперечила щодо
задоволення позову та зазначила, що
спадкодавцем ОСОБА_4 повністю сплачено
пайові внески за спірну квартиру.

Представник нотаріальної контори у
судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце судового засідання був
повідомлений у встановленому законом
порядку. Попередньо надіслав суду
заяву про слухання справи у його
відсутності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1
з 27 листопада 1976 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1, виданим міським відділом
ЗАГСу м.Тернопіль, про що зроблено
актовий запис за №1399.

За час спільного подружнього життя
подружжя ОСОБА_1 придбало квартиру
АДРЕСА_1

Відповідно до довідки ПМП ''СОВР'' за №3
від 04.02.2014 року, подружжя ОСОБА_1
повністю сплатило пайові внески за
квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 46 327 грн.

06 грудня 2011 року ОСОБА_4 на випадок
своєї смерті зробив заповідальне
розпорядження, яким заповів ОСОБА_1 все
належне йому майно на день смерті, у
тому числі, ? частину квартири АДРЕСА_1,
що підтверджується заповітом,
посвідченим 06.12.2011 року приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального кругу ОСОБА_5 та
зареєстрованим в реєстрі за №7939.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1, виданим
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції, про що
зроблено актовий запис за №1588.

Після його смерті відкрилася спадщина
на належне йому майно за заповітом, у
тому числі, на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1, яка є спадкоємцем
майна за заповітом, у встановленому
законом порядку прийняла спадщину,
оскільки на день смерті спадкодавця
постійно проживала разом із
спадкодавцем, що підтверджується
довідкою за №43 від 04.02.2014 року, виданою
ПМП ''СОВР''.

Крім того, частково оформила свої
спадкові права, отримавши свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
автомашину, грошові вклади та земельну
ділянку.

29 травня 2013 року ОСОБА_1 звернулася у
нотконтору із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на спірну квартиру.

Постановою Першої Тернопільської
державної нотаріальної контори за
№1911/02-1 від 16.07.2013 року позивачці
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів.

З технічного паспорту на квартиру від
30 серпня 2013 року, виданого ПП ОСОБА_6,
встановлено, що загальна площа
квартири становить 86,4 кв.м., а житлова -
53,9 кв.м.

Суд, розглянувши справу, заслухавши
пояснення учасників судового розгляду
справи, дослідивши та оцінивши зібрані
по справі докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення,
виходячи із наступного.

Відповідно до вимог
ст.ст.22,24,28 КпШС України, яка діяла на
час виникнення правовідносин, ст.60
Сімейного Кодексу кожна річ набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно з вимогами ст.15
Закону України "Про власність", що діяв
на час виникнення правовідносин, у
члена ЖБК виникає право на надану йому
квартиру при повному внесенні внеску
за неї. Тому в разі, коли право на пай в
зв'язку з повною виплатою якого
виникло право власності на квартиру в
будинку ЖБК належало й іншим особам (
другому з подружжя, членам сім'ї члена
кооперативу), останні з цих підстав
набувають право власності на квартиру
пропорційно частці їх паю в загальній
сумі внесеного за квартиру пайового
внеску.

Таким чином, спірна квартира
після повної сплати пайового внеску
стала спільним майном подружжя,
оскільки пай на спірну квартиру був
сплачений під час перебування сторін у
шлюбу, за час спільного проживання та
за рахунок спільних коштів.

Отже, позивачка набула право власності
на ? частини, а тому позовні вимоги в
частині визнання за нею права
власності на ? частину квартири як на
частку у спільному сумісному майні
подружжя.слід задовольнити.

Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК України, якщо спадщина
відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу
України право на спадкування мають
особи визначені у заповіті.

В силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_4 належного йому на
праві власності майна. У тому числі ?
чатсинпи спірної квартири. У
встановлений законом строк прийняла
спадщину.

Спадкоємців, які б мали право на
обов'язкову частку не має.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не визнається іншою особою, а
також у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги
та встановлені обставини справи, суд
приходить до переконання, що за
позивачем слід визнати право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 86,4 кв.м. та житловою 53,9
кв.м., у порядку спадкування за
заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 та на ? частину, як на частку в
спільному сумісному майні подружжя.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215, 223, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 368, 370, 392, 1223, 1268, 1270
Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 61
СК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог -
приватне мале підприємство ''СОВР'',
Перша Тернопільська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 86,4
кв.м. та житловою 53,9 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем у загальному порядку до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуюча-підпис:
І.М. Черніцька

Копія вірна

Суддя

Головуючий суддяІ. М. Черніцька