пр. № 6/759/225/14
ун. № 759/3120/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -

Лопатюк Н.Г.,

при секретарі -
Фещук
Т.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Бабій В.О. про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Бабій В.О.
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

Своє подання мотивує тим, що на
виконанні ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві перебуває виконавче провадження
по виконанню виконавчого листа №2-2807
від 05.07.2004 року, виданого Святошинським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання
дітей, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
щомісячно, аліментів в розмірі ?
частини з усіх видів його заробітку,
але не менше за неоподаткований
мінімум доходів громадян на кожну
дитину, починаючи з 16.06.2004 року і
продовжуючи до повноліття дитини.

Оскільки виконавчий документ
відповідає вимогам ст.19 Закону України
«Про виконавче провадження» та поданий
за належним місцем виконання рішення,
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, та на підставі заяви
стягувача було направлено запити до
відповідних установ з метою
встановлення наявності майна у
боржника.

Відповідно до рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 07.11.2013 року, яке станом на 18.11.2013 року
набрало законної сили, здійснено
перерахунок аліментів з ? на 1/3 частину
доходів з 09.08.2010 року, у зв'язку з
досягненням сином ОСОБА_5 повноліття.

Згідно відповіді ДАІ від 23.10.2012
року, за боржником транспортних
засобів не зареєстровано. Пенсійним
фондом України 19.11.2012 року надано
відповідь про те, що в базі даних
системи персоніфікованого обліку
відомостей пенсійного фонду, які
накопичені відносно підприємств,
установ та організацій, з яких
надходили відомості про відрахування
до пенсійного фонду стосовно ОСОБА_2,
інформація відсутня.

Згідно відповіді № від
20.01.2014 року Державної податкової служби
України про джерела отримання доходів
боржників - фізичних осіб за
результатами обробки запиту,
інформація про боржника не значиться у
ДРФО. Крім того, боржник як платник
податків на обліку в органах ДПС не
перебуває. Боржником 25.10.2013 року надано
копію останньої сторінки трудової
книжки, де зазначено останнє місце
роботи та дату звільнення - 20.07.1999 р.

З матеріалів справи вбачається,
що аліменти за період з 2007 по жовтень 2012
року не сплачувались, що
підтверджується довідками про
неотримання аліментів за вказані
періоди.

За період з листопада 2012 по
жовтень 2013 року, відповідно до копій
квитанцій, наданих боржником,
аліментів сплачено в розмірі 4 500 грн.

Згідно довідки про недоотримання
аліментів від 26.12.2013 року, загальна
заборгованість по аліментам станом на
26.12.2013 року становить 118 244 грн. 44 коп.

Крім того, 05.02.2014 року до відділу
надійшла заява боржника про зміну
прізвища з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», що
підтверджується копіями відповідних
документів.

На підставі вищенаведеного та
враховуючи, що ВДВС Святошинського РУЮ
у м. Києві вжито усіх заходів,
спрямованих на примусове виконання
рішення суду, державний виконавець
просить задовольнити подання та
постановити ухвалу про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця села Комисарівка
П'ятихатського району
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в АДРЕСА_1
проживаючого в АДРЕСА_2) у праві виїзду
за межі України до виконання ним як
боржником своїх зобов'язань за
виконавчим листом Святошинського
районного суду м. Києва №2-2807 від 02.07.2004
року, виданого 05.07.2004 року.

Відповідно до ч.1,2 ст.377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи
у їх сукупності та співставленні,
дійшов до висновку, що подання
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Бабій В.О.
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Судом встановлено, що дійсно на
виконанні ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві перебуває виконавче провадження
по виконанню виконавчого листа №2-2807
від 05.07.2004 року, виданого Святошинським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання
дітей, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
щомісячно, аліментів в розмірі ?
частини з усіх видів його заробітку,
але не менше за неоподаткований
мінімум доходів громадян на кожну
дитину, починаючи з 16.06.2004 року і
продовжуючи до повноліття дитини.

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 07.11.2013 року,
яке станом на 18.11.2013 року набрало
законної сили, здійснено перерахунок
аліментів з ? на 1/3 частину доходів з
09.08.2010 року, у зв'язку з досягненням
сином ОСОБА_5 повноліття.

Згідно відповіді ДАІ від 23.10.2012
року, за боржником транспортних
засобів не зареєстровано. Пенсійним
фондом України 19.11.2012 року надано
відповідь про те, що в базі даних
системи персоніфікованого обліку
відомостей пенсійного фонду, які
накопичені відносно підприємств,
установ та організацій, з яких
надходили відомості про відрахування
до пенсійного фонду стосовно ОСОБА_2,
інформація відсутня.

Згідно відповіді № від
20.01.2014 року Державної податкової служби
України про джерела отримання доходів
боржників - фізичних осіб за
результатами обробки запиту,
інформація про боржника не значиться у
ДРФО. Крім того, боржник як платник
податків на обліку в органах ДПС не
перебуває. Боржником 25.10.2013 року надано
копію останньої сторінки трудової
книжки, де зазначено останнє місце
роботи та дату звільнення - 20.07.1999 р.

З матеріалів справи вбачається,
що аліменти за період з 2007 по жовтень 2012
року не сплачувались, що
підтверджується довідками про
неотримання аліментів за вказані
періоди.

За період з листопада 2012 по
жовтень 2013 року, відповідно до копій
квитанцій, наданих боржником,
аліментів сплачено в розмірі 4 500 грн.

Згідно довідки про недоотримання
аліментів від 26.12.2013 року, загальна
заборгованість по аліментам станом на
26.12.2013 року становить 118 244 грн. 44 коп.

Крім того, 05.02.2014 року до відділу
надійшла заява боржника про зміну
прізвища з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», що
підтверджується копіями відповідних
документів, а саме: відповідною заявою
від 05.02.2014 року , копією свідоцтва про
зміну імені та копією паспорту.

Отже, відділом ДВС Святошинського
РУЮ у м. Києві були здійснені усі
можливі заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження»,
державному виконавцеві надано право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України,
в'їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Таким чином, суд дійшов до
висновку, що подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
Бабій В.О. про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, є
обгрунтованим, необхідним заходом,
підтвердженим належними доказами, а
тому підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 208-210, 377-1
ЦПК України, Законом України «Про
виконавче провадження», ч.2 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України,
в'їзду в Україну громадян України»,
суд,-

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Бабій В.О. про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово заборонити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю села
Комисарівка П'ятихатського району
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в АДРЕСА_1
проживаючого в АДРЕСА_2, виїзд за кордон
до виконання ним як боржником своїх
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду.

Копію ухвали суду негайно
надіслати на адресу Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
та ОСОБА_2 - до відома, а після набрання
ухвалою суду законної сили - на адресу
Державної прикордонної служби України,
до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д Я: