Справа № 184/161/14-ц
Номер провадження 2/184/124/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014м. Орджонікідзе
Орджонікідзевський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
судді Томаш В.І.,

при секретарі -
Попівніч І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Орджонікідзе цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади м. Орджонікідзе
в особі виконкому Орджонікідзевської
міської ради Дніпропетровської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про визнання
майна таким, що було набуто під час
спільного проживання, поділу майна та
виділення зі спільної сумісної
власності ? частину житлового будинку
та визнання права власності на ??
частину житлового будинку з самочинної
забудовою», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги по підставам вказаним у
позовній заяві та просить суд визнати
житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними
спорудами таким, що належить на праві
спільної сумісної власності йому -
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, узаконити самочинну
реконструкцію житлового будинку
АДРЕСА_1, а саме прибудову літери «а»
розміром 1,55 метрів на 4,27 метрів, зміну
розміру літньої кухні літери «Б» 3,37
метрів на 5,5 метрів, сараю літери «б»
розміром 2,10 метрів на 2,70 метрів, зміну
загальної площі будинку з 34,5
квадратних метрів на 40,3 квадратних
метрів, жилої площі будинку з 11,7
квадратних метрів на 30,8 квадратних
метрів та провести поділ майна,
визнаного спільною сумісною власністю
подружжя за час спільного проживання,
виділив ОСОБА_1 ? частини спільного з
ОСОБА_4 житлового будинку АДРЕСА_1 з
надвірними спорудами: погріб «А-1»,
літня кухня «Б», сарай «б», убиральня
«В», спорудження № 1,2, визнати за ОСОБА_1
право власності на ? частину житлового
будинку «А-1» зі зміною житлової площі з
11,7 квадратних метрів на 30,8 квадратних
метрів, загальної площі з 34,5 квадратних
метрів на 40,3 квадратних метрів, а також
на ? частину прибудови «а», ? частину
літньої кухні «Б», ? частини сараю «б» ?
частину погребу «А-1», ? частину
споруджень № 1,2 вартістю 22923 грн., які
розташовані на території
домоволодіння АДРЕСА_1.

Представник територіальної громади
м.Орджонікідзе в судове засідання
повторно не з'явився, про місце та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки до
суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечувала.

Представник відповідача - ОСОБА_3 -
ОСОБА_8 в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи і оцінивши
їх в сукупності, прийшов до висновку, що
заявлені позивачем вимоги
обґрунтовані, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні та
підлягають задоволенню в повному
обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 7
липня 1980 року ОСОБА_4 за власні кошти
придбала житловий будинок АДРЕСА_1
житловою площею 11,2 кв.м. та надвірні
споруди: сарай, вбиральня, водопровід
загальною вартістю 1054 грн. Будинок був
дуже давній і фактично не був придатний
для нормального проживання. З весни 1988
року позивач став проживати з ОСОБА_4 як
чоловік з жінкою без реєстрації шлюбу в
її будинку. Позивач разом з ОСОБА_4 вели
спільне господарство до дня її смерті,
а саме по 12 липня 2013 року. В будинку
ОСОБА_4 позивач був зареєстрований з
26.04.1988 року по 15.10.1996 року, а потім за
згодою ОСОБА_4, щоб вона мала право на
оформлення субсидії, позивач
перереєструвався на іншу адресу. Однак
фактично проживав і проживає по цей час
в будинку ОСОБА_4. Це підтверджено
рішенням Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від
27.12.2013 року, яке набрало законної сили.
Після здійснення поховання ОСОБА_4
позивач продовжує проживати в її
будинку і по цей час. На протязі всього
спільного проживання з ОСОБА_4 з метою
утворення спільної сумісної власності
позивач разом з померлою за сімейні
кошти здійснили добудову,
реконструкцію та капітальний ремонт
житлового будинку та інших споруд. У
зв'язку з чим будинок замість однієї
житлової кімнати розміром 11,7 кв.м. вже
має 4 житлові кімнати. Також за спільні
кошти газифікували житловий будинок.
За час сумісного пробивання шляхом
капітального ремонту, реконструкції
переобладнали сарай у літню кухню,
зробили капітальний ремонт. Замінили
старий водопровід на новий. Тобто,
вказане домоволодіння, за час
сумісного проживання однією сім'єю
позивача разом з ОСОБА_4 без реєстрації
шлюбу протягом 25 років, істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових та грошових витрат.
Внаслідок спільної добудови,
реконструкції вартість житлового
будинку в теперішній час становить 45.846
грн.. Збільшилась житлова площа з 11,7
кв.м. на 30,8 кв.м., тобто на 19,1 кв.м. (на 68%
що складає 21 750 грн.); вартість літньої
кухні становить 5503 грн.; сараю - 1441 грн.;
убиральня 719 грн.; спорудження № 1.2 - 4576
грн.. Тобто фактично за період
спільного проживання житловий будинок
та надвірні споруди були покращені з
зростанням ціни з 1054 грн. на 45846 грн.
Тобто вартість спільного покращення
домоволодіння становить 44 792 грн., з
розрахунку (45846 грн.- 1054 грн.= 44 792 грн.).
Вартість нерухомого майна на половину
його вартості, а саме на 22 396 грн.
відповідно до вимог закону повинно
належати позивачеві. Ця частка складає
половину вартості домоволодіння.

За час сумісного проживання позивач не
заявляв своїх прав на частину
вказаного домоволодіння, тому, що його
прав на володіння та користування
житлом ніхто не оспорював, і він був
впевнений у тому, що доживу у ньому свій
вік. Позивач був впевнений і у тому, що
ОСОБА_4 переживе його, і у нього не буде
проблем з житлом. Тому при житті з
ОСОБА_4 позивач не здійснював ніяких
заходів для того, щоб визнати за собою
право власності на частину вказаного
домоволодіння.

Згідно ст. 74 Сімейного Кодексу України,
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, не знаходяться в шлюбі
між собою, майно, придбане ними за час
спільного проживання належить їм на
праві загальної спільної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

Згідно ч. 2 ст. 72 Сімейного Кодексу
України, на майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки і
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюється положення глави цього
Кодексу.

Згідно ст. 62 Сімейного Кодексу України,
якщо майно дружини, чоловіка за час
шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
та грошових витрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
Якщо один із подружжя своєю працею і
(або) коштами брав участь в утриманні
майна, належного другому з подружжя, в
управлінні цим майном чи догляді за
ним, то дохід, одержаний від цього
майна, у разі спору за рішенням суду
може бути визнаний об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на її житловий будинок
АДРЕСА_1. При житті ОСОБА_4 заповіту не
залишила. Спадкоємців першої черги за
законом після її смерті немає.
Спадкоємцями другої черги вважають
себе сестри померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, однак у них відсутні будь - які
документи, якими підтверджуються
родинні відносини. Вони помилково
вважають, що позивач ніякого
відношення до будинку їх сестри не має.

В технічного паспорті на вказаний
житловий будинок, виданого 9.01.2014 року
КЗ «Нікопольського міжміського бюро
технічної інвентаризації» зазначено
самочинне будівництво, а саме:
реконструкція житлового будинку (А-1) зі
зміною житлової площі з 11,7 кв.м. на 30,8
кв.м., загальної площі з 34,5 кв.м. на 40,3
кв.м., а також прибудови (а); літної кухні
зі зміною розмірів (Б), сараю (б).
Фактично позивач разом з ОСОБА_4
виконали відповідні реконструкції,
перебудови та побудови, але ОСОБА_4 не
ввела ці споруди в експлуатацію і не
отримала відповідні документи з права
власності.

В теперішній час, так як ОСОБА_4 померла,
то позивач не має можливості від її
імені отримати дозвіл на узаконення
самочинної реконструкції, перебудови,
добудови житлового будинку та побудову
надвірних споруд, так як згідно ст. 376 ЦК
України, це могла зробити при житті
тільки ОСОБА_4.

Суд дає критичну оцінку доводам
відповідача ОСОБА_2 та представника
відповідача - ОСОБА_3 - ОСОБА_8,
висловлені ними в судовому засіданні
стосовно невизнання позовних вимог
позивача, оскільки вони є голослівними,
безпідставними та нічим не
підтвердженими і спростовуються
стабільними поясненнями позивача,
наданими ним письмовими доказами,
матеріалами справи в їх сукупності.
Відповідачі не оспорюють той факт, що
позивач дійсно проживали з ОСОБА_4
протягом останніх 30 років однією сім'єю
як чоловік та жінка, за час проживання
поліпшили умови проживання, не
заперечують і проти того, щоб позивач
проживав у вказаному житловому
будинку, але безпідставно вважають, що
позивач не має право на належний ОСОБА_4
житловий будинок АДРЕСА_1. Окрім того,
відповідачі, вважаючи себе
спадкоємцями майна, що залишилося
після смерті ОСОБА_4 не зверталися до
суду з відповідним позовом щодо
визнання за ними права власності на
частину спірного житлового будинку, а
бажають отримати від позивача грошову
компенсацію частки майна, яке їм на
сьогоднішній день не належить.

Вирішити питання щодо вказаного
житлового будинку через нотаріуса
сторонам не вдалося, оскільки не
збереглися всі необхідні документи для
посвідчення нотаріальної дії, а також і
тому, що позивачем було здійснена
реконструкція житлового будинку та
надвірних споруд.

Таким чином суд, вважає необхідним
визнати житловий будинок АДРЕСА_1 з
надвірними спорудами таким, що
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4, узаконити
самочинну реконструкцію житлового
будинку АДРЕСА_1, а саме прибудову
літери «а» розміром 1,55 метрів на 4,27
метрів, зміну розміру літньої кухні
літери «Б» 3,37 метрів на 5,5 метрів, сараю
літери «б» розміром 2,10 метрів на 2,70
метрів, зміну загальної площі будинку з
34,5 квадратних метрів на 40,3 квадратних
метрів, жилої площі будинку з 11,7
квадратних метрів на 30,8 квадратних
метрів та провести поділ майна,
визнаного спільною сумісною власністю
подружжя за час спільного проживання,
виділив ОСОБА_1 ? частини спільного з
ОСОБА_4 житлового будинку АДРЕСА_1 з
надвірними спорудами: погріб «А-1»,
літня кухня «Б», сарай «б», убиральня
«В», спорудження № 1,2, визнати за ОСОБА_1
право власності на ? частину житлового
будинку «А-1» зі зміною житлової площі з
11,7 квадратних метрів на 30,8 квадратних
метрів, загальної площі з 34,5 квадратних
метрів на 40,3 квадратних метрів, а також
на ? частину прибудови «а», ? частину
літньої кухні «Б», ? частини сараю «б» ?
частину погребу «А-1», ? частину
споруджень № 1,2 вартістю 22923 грн., які
розташовані на території
домоволодіння АДРЕСА_1.

Керуючись ст.. ст.. 60, 61, 62, 63, 74 Сімейного
кодексу України, ст.. ст.. 15, 16, 375, 376, 383, 386,
1216 - 1223, 1258, 1262, 1268 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209 - 213
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 з
надвірними спорудами таким, що
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Узаконити самочинну реконструкцію
житлового будинку АДРЕСА_1, а саме
прибудову літери «а» розміром 1,55
метрів на 4,27 метрів, зміну розміру
літньої кухні літери «Б» 3,37 метрів на 5,5
метрів, сараю літери «б» розміром 2,10
метрів на 2,70 метрів, зміну загальної
площі будинку з 34,5 квадратних метрів на
40,3 квадратних метрів, жилої площі
будинку з 11,7 квадратних метрів на 30,8
квадратних метрів та провести поділ
майна, визнаного спільною сумісною
власністю подружжя за час спільного
проживання, виділив ОСОБА_1 ? частини
спільного з ОСОБА_4 житлового будинку
АДРЕСА_1 з надвірними спорудами: погріб
«А-1», літня кухня «Б», сарай «б»,
убиральня «В», спорудження № 1,2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на ? частину житлового
будинку «А-1» зі зміною житлової площі з
11,7 кв.адратних метрів на 30,8 квадратних
метрів, загальної площі з 34,5 квадратних
метрів на 40,3 квадратних метрів, а також
на ? частину прибудови «а», ? частину
літньої кухні «Б», ? частини сараю «б» ?
частину погребу «А-1», ? частину
споруджень № 1,2 вартістю 22923 грн., які
розташовані на території
домоволодіння АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 - днів до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Орджонікідзевський
міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
Томаш В.І.