Справа № 127/501/14-ц
Провадження № 2/127/1438/14
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
ПАТ КБ «Надра», яке є правонаступником
ВАТ КБ «Надра», звернулось до суду з
вищевказаним позовом до відповідача,
який мотивовано тим, що 05 серпня 2008 року
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 56/МК/2008-980/02,
відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу грошові кошти в сумі 20 000,00
грн. строком до 05 серпня 2010 року зі
сплатою 26% відсотків річних. Умовами
кредитного договору передбачено за
порушення строку та повноти сплати
кредиту і відсотків за користування
ним позичальник сплачує пеню в розмірі
0,5% від суми прострочене них зобов'язань
за кожен день прострочки, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ. Крім
того, в порушення строків повернення
кредиту та/чи сплати відсотків за
користування кредитом позичальник
сплачує штраф в розмірі 5% від суми
заборгованості. Відповідач взяті на
себе зобов'язання належним чином не
виконує, а тому станом на 23.09.2013 року
його заборгованість становить 19 565,02
грн., з яких: основний борг - 7638,20 грн.,
7972,10 грн. - відсотки за користування
кредитом, 780,52 грн. - штраф, 2101,25 грн. -
пеня, 1072,95 грн. - індекс інфляції. За
таких обставин позивач просить
стягнути з відповідача вказану
кредитну заборгованість та понесені
судові витрати.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала на
підставах, викладених в позовній заяві,
та просила їх задовольнити, не
заперечувала щодо заочного розгляду
справи.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча про день, час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, про що свідчить
оголошення в пресі, а тому суд вважає за
необхідне провести заочний розгляд
справи та ухвалити заочне рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, оскільки представник позивача
не заперечувала проти такого порядку
розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
Судом встановлено наступні фактичні
обставини справи та правовідносини,
які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 256,
257,258, 261, 267, 526, 527, 530, 546, 549, 559, 610-611, 625, 629,
1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, Закону України
«Про захист прав споживачів».
Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором,
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за
договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом. Кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року
між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником
якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_1
укладений кредитний договір №
56/МК/2008-980/02, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу грошові
кошти в сумі 20 000,00 грн. строком до 05
серпня 2010 року зі сплатою 26% відсотків
річних. Відповідно до умов вказаного
договору (п. 1.2) кредит надано на
споживчі потреби. Позивач свої
зобов'язання виконав, надавши кошти в
сумі 20 000,00 грн. Пунктом 4.1.1 кредитного
договору встановлено, що повернення
кредиту та сплата відсотків
здійснюється згідно графіка
повернення кредиту та сплати
відсотків, який є невід'ємною частиною
кредитного договору.
Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав. За
розрахунком позивача заборгованість
за кредитним договором станом на 23.09.2013
року становить 19 565,02 грн., з яких:
основний борг - 7638,20 грн., 7972,10 грн. -
відсотки за користування кредитом., 780,52
грн. - штраф, 2101,25 грн. - пеня, 1072,95 грн. -
індекс інфляції. Разом з тим., суд
звертає увагу, що на момент закінчення
строку кредитного договору, як
вбачається з розрахунку,
заборгованість позивача становила:
основний борг - 7638,20 грн., 1661,22 грн. -
відсотки за користування кредитом.
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права та
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до ч.1 ст.252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
Як вбачається кредит надався по 05
серпня 2010 року включно, що і являється
датою погашення кредиту та строком дії
Згідно ч.ч.1, 2 ст.509 ЦПК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Зі змісту ч.2 ст.11 ЦК України, однією з
підстав виникнення зобов'язання є
договори та інші правочини.
Таким чином, зобов'язання є більш
ширшим поняттям ніж договір, а останній
являється лише однією із підстав
виникнення зобов'язання.
Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
Зі змісту вказаних норм вбачається, що
нарахування банком відсотків за
користування кредитом по даному
договору можливе лише за період його
дії, оскільки це є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права та
виконувати обов'язки по договору, а
нарахування відсотків після
закінчення строку його дії ним не
передбачено та суперечить ст.631 ЦК
України. Разом з тим, зобов'язання по
цьому договору по поверненню кредиту,
відсотків та інших платежів,
нарахованих за період дії договору, не
припинилось і підлягає виконанню.
Закінчення строку договору не звільняє
відповідача від відповідальності за
невиконання умов договору, в тому числі
передбаченої ст.625 ЦК України.
З огляду на викладене в задоволенні
позовних вимог про стягнення відсотків
за користування кредитом нарахованих
банком після закінчення строку дії
договору (05 серпня 2010 року) необхідно
Крім того, суд звертає увагу, що
відповідно до п.п. 9.1, 9.2, 9.2 кредитного
договору за порушення строків
повернення кредиту позичальник
сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми
прострочених зобов'язань за кожен день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ; за порушення
строків повернення відсотків за
користування кредитом позичальник
сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми
прострочених зобов'язань за кожен день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ; за порушення
строків повернення кредиту та/чи
сплати відсотків позичальник сплачує
штраф в розмірі 5% від суми
заборгованості та/чи сплати відсотків.
Тобто, за одне й те саме порушення
зобов'язання передбачена подвійна
відповідальність одного виду. При
цьому, ст. 61 Конституції України
зазначає, що ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення. Тому, з огляду
на положення ст.61 Конституції України
вимога про стягнення штрафу є
безпідставною та не підлягає
Щодо суми заборгованості на момент
закінчення строку договору, яка
встановлена в судовому засіданні, то
суд враховує, що відповідно до умов
кредитного договору відповідачу
надавався кредит на споживчі цілі (п. 1.2
Договору). Таким чином до спірних
правовідносин застосовуються
положення Закону України «Про захист
При цьому суд враховує, що відповідно
до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Як вбачається з умов договору, договір
укладався 05 серпня 2008 року, відповідач
мав здійснювати щомісячне погашення
суми заборгованості та повністю
виконати договірне зобов'зання щодо
повернення кредиту в термін до 05 серпня
2010 року включно. Останній платіж, як
вбачається з розрахунку, він здійснив 17
Згідно ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
Ст. 257 ЦК України, передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до п.7 ч.13 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
кредитору забороняється вимагати
повернення кредиту від споживача строк
давності, якого минув.
Відповідно до п.31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин», суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку.
Суд звертає увагу, що кредитним
договором встановлено строк виконання
зобов'язання, а саме 05 серпня 2010 року,
тому останній день для звернення до
суду з вимогою про повернення боргу є 05
серпня 2013 року. Натомість, позивач із
данним позовом звернувся до суду 14.01.2014
року, тобто після спливу строку
Враховуючи викладене вище, суд вважає
за необхідне застосувати строк
позовної давності та відмовити в
задоволенні позову. Суд звертає увагу,
що доказів поважності пропуску строку
позовної давності позивачем суду не
надано та відповідного клопотання про
поновлення не заявлено.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України судові витрати залишаються за
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 256, 257, 258. 261, 267, 526, 527, 530, 546, 549, 559, 610-611,
625, 629, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, Законом
України «Про захист прав споживачів»,
постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд, -
У позові Публічного акціонерного
товариства комерційного банку «Надра»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором від 05 серпня 2008
року № 56/МК/2008-980/02 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте
Вінницьким міським судом Вінницької
області за письмовою заявою
відповідачів, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: