Справа № 591/6000/13-ц
Провадження № 2/591/52/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року
м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді
Сидоренко А.П.

з участю секретаря - Попович
Ю.О.

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки -
ОСОБА_2

представника відповідача -
Колесник О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства Сумської міської ради
«Електроавтотранс» про визнання
рішення комісії по трудових спорах
незаконним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

Позивачка завернулася до суду з
вказаним позовом та свої вимоги
мотивує тим, що з 11 січня 1969 року вона
працює в КП Сумської міської ради
«Електроавтотранс», раніше водієм, в
дійсний час кондуктором на різних
маршрутах. Наказом № 193 від 30 квітня 2013
року за неналежне виконання службових
обов'язків, винні дії при
безпосередньому обслуговуванні
грошових цінностей їй об'явлена
догана. Не погоджуючись з вказаним
наказом, зазначає, що 24 квітня 2013 року
вона працювала кондуктором на маршруті
№ 10, на зупинці « 9- й мікрорайон» в
тролейбус, який вона обслуговувала
зайшли працівники відповідача -
інженер служби руху ОСОБА_4 і касир
підприємства ОСОБА_5, повідомили їй, що
вони повинні провести інвентаризацію
грошових коштів, виручених від продажу
квитків, запропонували їй вийти з
тролейбуса і підійти до легкового
автомобіля, який стояв неподалік. В
автомобілі їй дали коробку, куди
запропонували викласти кошти -
виручені за продані квитки, що вона
виконала та виклала кошти, які були в
кондукторські сумці, в автомобілі було
тісно, вона була скована в рухах, коли
перевірили скільки продано квитків,
підрахували кошти, то виявилося що була
недостача коштів, вона з цим не
погодилася, так як під час руху
тролейбуса пасажирів було мало, вона
перерахувала кошти, перевірила
кількість проданих квитків, недостачі
не було, тому коли вона вийняла з
кондукторської сумки ключі, окуляри,
квитки, ручку, між ними були ще кошти, та
з урахуванням яких недостачі не було,
вона стала говорити що недостачі немає,
але члени комісії з позивачкою не
погодилися. Вважає, що це не вірно,
других коштів у неї не було, її
особиста сумка на час перерахунку
коштів знаходилася в кабіні водія
тролейбуса, гаманець з належними їй
коштами був у сумці в кабіні водія
тролейбуса, кишень на одязі в неї не
було, докласти кошти яких було
недостатньо вона не могла, всі кошти
виручені за продаж квитків були в
сумці, приховати в неї не було
можливості. Вона звернулася до комісії
з трудових спорів КП
«Електроавтотранс» з проханням
відмінити наказ директора КП
«Електроавтотранс», але рішенням
комісії з трудових спорів від 26 червня
2013 року наказ № 193 від 30 червня 2013 року
залишений без змін, рішення вона
отримала 01 липня 2013 року. Посилаючись
на зазначені обставини, просить суд
визнати рішення комісії по трудових
спорах КП СМР «Електроавтотранс»
незаконним, скасувати наказ директора
КП Сумської міської ради
«Електроавтотранс» № 193 від 30 червня 2013
року про оголошення їй догани за
неналежне виконання посадових
обов'язків, винні дії при
безпосередньому обслуговуванні
грошових цінностей, що дають підстави
для втрати довір'я.

Позивачка та її представник в судовому
засідання позовні вимоги підтримали у
повному обсязі.

Представник відповідача з позовом не
погодилась, та свої заперечення
мотивує тим, що позивачка, за
службовими обов'язками, що передбачені
посадовою інструкцією має відношення
до грошових і матеріальних цінностей
підприємства, безпосередньо їх
обслуговує та приймає під звіт.
Комісією періодичного проведення
інвентаризації грошових коштів,
матеріальних цінностей на КП СМР
«Електроавтотранс», при проведенні
періодичної інвентаризації зібраного
виторгу 24 квітня 2013 року, за підсумками
інвентаризації було встановлено у
позивачки недостачу 4 гри. 90 коп., згідно
акту про результати інвентаризації
наявних коштів від 24 квітня 2013 p., який
був складений у присутності позивачки,
про що свідчить її особистий розпис.
Враховуючи попередню роботу позивачки
за порушення трудової дисципліни,
винні дії при безпосередньому
обслуговуванні грошових цінностей, що
дають підстави для втрати довір'я
відповідно до оспорюваного наказу
оголошено догану. Позивачка була
повідомлена про обраний вид
застосування до неї дисциплінарного
стягнення, але відмовилась
ознайомлюватися з наказом, про що було
складено акт про відмову від 15 травня
2013 року. На підставі зазначеного,
просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 за їх
необґрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, свідків, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
у трудових відносинах з КП Сумської
міської ради «Електроавтотранс» (далі -
КП «Електроавтотранс») з 11 січня 1969
року та на посаді кондуктора згідно
наказу № 106-к від 12 листопада 2004 року
(а.с. 46, 47).

Згідно наказу КП «Електроавтотранс» №
193 від 30 квітня 2013 року кондуктору
громадського транспорту ОСОБА_1
оголошено догану за неналежне
виконання посадових обов'язків, винні
дії при безпосередньому
обслуговуванні грошових цінностей, що
дають підстави для втрати довір'я (а.с.
27). Підставою для застосування
вказаного стягнення в наказі зазначено
те, що 24 квітня 2013 року комісія
періодичного проведення
інвентаризації грошових коштів
матеріальних цінностей у водіїв та
кондукторів підприємства у кондуктора
ОСОБА_1 встановила за підсумками
інвентаризації нестачу 4 грн. 90 коп.,
згідно акту про результати
інвентаризації наявних коштів від 24
травня 2013 року доведено винні дії
кондуктора ОСОБА_1, яка безпосередньо
обслуговує грошові цінності, та ці дії
дають підстави для втрати довір'я з
боку КП «Електроавтотранс».

Згідно акту про результати
інвентаризації наявних коштів від 24
квітня 2013 p. у кондуктора ОСОБА_1 було
виявлено недостачу на загальну суму 4
грн. 90 коп. (а.с.28).

Підставою для винесення вказаного
наказу стали доповідна записка
начальника служби руху та акт про
результати інвентаризації наявних
коштів від 24 квітня 2013 pоку (а.с.29)

Позивачка ОСОБА_1 була повідомлена про
обраний вид застосування до неї
дисциплінарного стягнення, але
відмовилась ознайомлюватися з наказом
від 30 квітня 2013 року, про що було
складено акт про відмову від 15 травня
2013 року( а.с.30).

Відповідно до рішення з протоколу № 4
комісії з трудових спорів від 26 червня
2013 року наказ № 193 від 30 червня 2013 року
залишено без змін (а.с. 5).

Ст. 139 КЗпП України передбачено
обов'язок працівника працювати чесно і
сумлінно, своєчасно і точно виконувати
розпорядження власника або
уповноваженого ним органу,
додержуватися трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до змісту ст. 147 КЗпП України
порушенням трудової дисципліни є
невиконання або неналежне виконання з
вини працівника покладених на нього
трудових обов'язків.

Згідно розділу IV робочої інструкції
кондуктора (служба руху), затвердженої
директором КП «Електроавтотранс» 12
січня 2012 року, кондуктор несе
відповідальність і може бути
притягнутий до дисциплінарної,
адміністративної, матеріальної,
кримінальної відповідальності в межах,
визначених чинним законодавством за
неналежне виконання або невиконання
своїх функціональних обов'язків, що
передбачені цією інструкцією; за
невиконання плану по збору виторгу;
правопорушення, скоєні в процесі
трудової діяльності, завдання
матеріальної шкоди з власної провини;
порушення законодавчих і інших
нормативних актів з охорони праці,
пожежної безпеки, електробезпеки;
створення перешкод у діяльності
посадових осіб органів державного
нагляду за охороною праці, пожежної
безпеки, електробезпеки, а також
представників профспілок, їх
організацій та об'єднань; не збереження
інформації про персональні дані
працівників відображеної в базі
персональних даних КП СМР
«Електроавтотранс» (а.с. 55-56).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» для забезпечення
достовірності даних бухгалтерського
обліку та фінансової звітності
підприємства зобов'язані проводити
інвентаризацію активів і зобов'язань,
під час якої перевіряються і
документально підтверджуються їх
наявність, стан і оцінка. Об'єкти і
періодичність проведення
інвентаризації визначаються власником
(керівником) підприємства, крім
випадків, коли її проведення є
обов'язковим згідно з законодавством.

З наказу № 554 від 22 листопада 2012 року
вбачається, що для проведення
інвентаризації зібраного виторгу та
залишків квитків у підзвіті
кондукторів та водіїв, що працюють з
готівкою, призначено постійно діючу
комісію. Вказаним же наказом
затверджено Інструкцію про
інвентаризацію грошових коштів та
матеріальних цінностей (далі -
Інструкція) (а.с. 31-33).

Відповідно до п. 1.5 Інструкції
інвентаризація проводиться з метою
перевірки виконання касової та
білетно-фінансової дисципліни
кондукторами або водіями,
контролюється у випадках:

1) наявності скарг від пасажирів і
контролюючих працівників підприємства
на порушення фінансової дисципліни з
боку кондуктора або водія;

2) прийняття відповідного рішення
адміністрацією підприємства;

3) при систематичному невиконанні плану
кондуктором або водієм, більше 2-х
місяців;

4) при встановленні фактів крадіжок або
зловживань, псування цінностей (на день
установлення таких фактів);

5) в інших випадках за розпорядженням
начальника служби руху.

П. 1.6 Інструкції встановлює, що для
проведення інвентаризації наказом
керівника підприємства створюється
робоча інвентаризаційна комісія, а з п.
1.7 Інструкції вбачається, що проведення
інвентаризації дозволяється у
присутності не менше 3-х членів комісії.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він
являється виконуючим обов'язки
директора КП «Електроавтотранс» і 24
квітня 2013 року вони в складі комісії:
він як начальник служби руху, яким він
тоді являвся, інженером ОСОБА_4 і
касиром виїхали, щоб зробити
інвентаризацію, перевірку на лінії
кондукторів. Вони під'їхали до зупинки 9
мікрорайон в бік об'їзної дороги,
підійшли до тролейбусу, номер не
пам'ятає, в якому працювала кондуктором
позивачка ОСОБА_1 Залишили в тролейбусі
ревізора ОСОБА_3, позивачку запросили
до автомобіля. Він знаходився на 1-му
сидінні, зліва сидів касир, позивачка
та ОСОБА_4. ОСОБА_4 дістала коробочок і
запропонувала позивачці дістати усі
наявні грошові кошти, готівку і квитки.
Позивачка сказала, що усі кошти дістала
для інвентаризації. Він декілька разів
наголошував, щоб вона добре
передивилася. Після перерахування
грошових коштів було виявлено
недостачу, ніби 4 грн. ОСОБА_1 поставила
свій підпис у акті і виявили нестачу
4,90 грн. Вони це їй оголосили, та ОСОБА_1
почала заперечувати та від підпису
відмовилась. Точну суму коштів при
проведенні інвентаризації не пам'ятає.
Сумка була особистою позивачки, з неї
вона дістала все. Кошти перераховували
касир і ОСОБА_4 та після виявлення
нестачі, звідкись ОСОБА_1 дістала кошти,
звідки він не бачив. Вона нікуди не
виходила, була в автомобілі. Свідок
також зазначив, що ОСОБА_1 була
матеріально відповідальною особою, з
нею було укладено договір про
матеріальну відповідальність; договір
він не оглядав, але вважає, що ОСОБА_1 не
видали б кошти, якби такий договір з нею
не було укладено. Наказу про проведення
інвентаризації на підприємстві не
було, зазначає, що було усне
розпорядження директора ОСОБА_9, проте
чи був письмовий наказ, не може
відповісти. Причиною здійснення
інвентаризації стало те, що дійшла
інформація, що кондуктора не
обілечують пасажирів, а тому він
попросив у керівництва автомобіль,
розпорядження він не виносив та він сам
вирішив, хто поїде брати участь у
інвентаризації, оскільки касири були
йому підлеглі. Метою проведення
інвентаризації був будь-який
кондуктор, а не особисто позивачка.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 24
квітня 2013 року вони проводили
інвентаризацію: вона, ОСОБА_6 і ревізор
ОСОБА_3. Зайшли до тролейбусу, та вона
сказала ОСОБА_1, щоб вона взяла квитки,
гроші і вийшла до автомобіля «Деу».
Спереду сидів ОСОБА_6, зліва касир,
ОСОБА_1 і вона. Вони попросили, щоб
ОСОБА_1 виклала кошти та усі квитки.
Вони використали коробку з-під паперу,
в яку запропонували викласти усе з
сумки. ОСОБА_1 підписала акт, що все
дістала. Касир перерахувала скільки
повинно бути коштів. ОСОБА_1
перераховувала гроші. При перевірці
виявили нестачу 200 квитків. ОСОБА_1
повідомила, що забула їх в кабіні. Вона
запропонувала зазначити, як такі, що є,
а якщо не виявиться, то - будуть
повторно рахувати. Після перерахування
виявилася нестача. Після того, як
дописували акт, ОСОБА_1 вийняла
звідкілясь гроші, звідки вона не
бачила, які вони не прийняли. ОСОБА_1
закреслила свій підпис, та відмовилась
від пояснень. Скільки було грошей
взагалі - не пам'ятає. Вони не брали до
уваги кошти, які ОСОБА_1 дістала
пізніше, зазначає, що ОСОБА_1 могла їх
дістати з сумки, з кишені, бо на той час
ОСОБА_1 була з власною сумкою, яку
використовувала, як кондукторську.
Причиною перевірки стало те, що вони
постійно роблять інвентаризацію, по
декілька разів на місяць, хто давав
розпорядження про проведення
перевірки вона не пам'ятає, зазначає,
що вони їхали на конкретний маршрут,
але вказівки, що саме ОСОБА_1 перевіряти
не було. Наказу на кожний випадок
перевірки немає, зазначила, що вона
також може бути ініціатором перевірки,
у разі якщо не виконається план.
Керівник служби руху визначає, хто буде
проводити інвентаризацію. Чи була
ОСОБА_1 на момент перевірки
матеріально відповідальною особою,
вона не знає.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що
минулого року, точної дати вона не
пам'ятає, до неї в касу прийшла ОСОБА_4, і
сказала, що треба поїхати на лінію і
зняти касу конкретно в ОСОБА_1 Вони її
забрали, приїхали до тролейбусу,
ОСОБА_10 залишилася в тролейбусі, вони
забрали ОСОБА_1, в машині сіли касу
знімати. ОСОБА_4 сказала, щоб ОСОБА_1
висипала гроші з сумки, вона їх
перерахувала і була нестача до п'яти чи
шести гривень. ОСОБА_4 склала акт,
ОСОБА_1 сказала, що не буде підписувати
його, а той підпис, що вона підписала -
вона закреслила. Після цього вони
поїхали в управління. Свідок також
зазначила, що ОСОБА_1 користувалася
особистою сумочкою, та вона не пам'ятає
чи пропонувала ОСОБА_1 докласти свої
гроші. Кондуктори щодня виручку здають,
при здачі в касу цієї нестачі могло б і
не бути. Також повідомила, що
кондуктори є матеріально
відповідальними особами, бо
відповідають за збереження талонів і
грошей.

З показань зазначених свідків
вбачається, що проведення
інвентаризації наявних коштів у ОСОБА_1
24 квітня 2013 року здійснено з порушенням
Інструкції, про що свідчить
відсутність наказу керівника
підприємства про створення робочої
інвентаризаційної комісії. Письмових
доказів на підтвердження такого
розпорядження суду не надано, та доводи
свідка ОСОБА_6 про те, що саме ним було
прийнято рішення, хто саме буде входити
у склад робочої інвентаризаційної
комісії дають підстави вважати про
відсутність такого наказу керівника
підприємства. В судовому засіданні не
було доведено відповідачем і мету
здійснення інвентаризації 24 квітня 2013
року, оскільки показання свідків як
членів інвентаризаційної комісії
містять суперечності, зокрема в
частині того, що об'єктом здійснення
інвентаризації був будь-який водій або
кондуктор, чи конкретно позивачка.
Жодної з визначених п. 1.5 Інструкції
причин ініціювання інвентаризації
матеріальних цінностей доведено не
було.

Крім вказаного, при застосуванні до
позивачки дисциплінарного стягнення,
відповідачем не було в повній мірі
з'ясовано обставини вчиненого
проступку, зокрема не надано оцінки тій
обставині, що сума нестачі була
виявлена безпосередньо після
здійснення підрахунку коштів, та
виявлений розмір коштів відповідав
недостаючій сумі нестачі. Зазначені
обставини були підтверджені в судовому
засіданні показаннями членів
інвентаризаційної комісії, які
надавали показання як свідки, при цьому
доказів на підтвердження наявності у
позивачки під час здійснення
інвентаризації особистих коштів в
судовому засіданні здобуто не було.

Крім того, відповідно до ст. 149 КЗпП
України при обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен врахувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку та заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких його вчинено,
і попередню роботу працівника.

Проте на думку суду при застосуванні
зазначеного дисциплінарного стягнення
вказані вимоги трудового
законодавства не були дотримані, та не
взято до уваги зокрема тривалий час
праці позивачки на зазначеному
підприємстві, а також обсяги
заподіяної внаслідок вчинення такого
порушення шкоди.

Оскільки в судовому засіданні не було
встановлено, що під час вирішення
комісією по трудових спорах КП
«Електроавтотранс» вказані обставини
були предметом перевірки, та комісією
не було виявлено вказаних порушень
вимог законодавства, суд приходить до
висновку, що рішення комісії від 26
червня 2013 року слід визнати незаконним.

З огляду на встановлені судом
обставини, підлягають задоволенню і
позовні вимоги про скасування
оскаржуваного наказу КП
«Електроавтотранс» № 193 від 30 квітня 2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути на
користь держави судовий збір в сумі 243
грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 139, 147 КЗпП України,
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним рішення комісії по
трудових спорах Комунального
підприємства Сумської міської ради
«Електроавтотранс» від 26 червня 2013
року.

Скасувати наказ Комунального
підприємства Сумської міської ради
«Електроавтотранс» №193 від 30 квітня 2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності.

Стягнути з Комунального підприємства
Сумської міської ради
«Електроавтотранс» на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А.П.Сидоренко