Дата документу 18.04.2014 Справа № 554/2066/14-ц
Провадження № 2/554/1463/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

18 квітня 2014 року Октябрський
районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Токар О.А.

за участю позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача -
Александрової С.В., представників
третьої особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Полтавської обласної державної
адміністрації, третя особа Обласний
фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі, про
поновлення на роботі, визнання
незаконними та скасування
розпоряджень голови Полтавської
обласної державної адміністрації,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Полтавської обласної державної
адміністрації, третя особа Обласний
фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі, про
поновлення на роботі, визнання
незаконними та скасування
розпоряджень голови Полтавської
обласної державної адміністрації -
відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Л.І.Савченко

Справа № 554/2066/14-ц

Провадження № 2/554/1463/2014

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 року Октябрський
районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Токар О.А.

за участю позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача -
Александрової С.В., представників
третьої особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Полтавської обласної державної
адміністрації, третя особа Обласний
фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі, про
поновлення на роботі, визнання
незаконними та скасування
розпоряджень голови Полтавської
обласної державної адміністрації,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідача Полтавської
ОДА про визнання незаконними та
скасування розпоряджень голови
Полтавської обласної державної
адміністрації «Про звільнення ОСОБА_1.»
від 09 грудня 2013 року № 503-к, «Про
призначення ОСОБА_5.» від 18 грудня 2013
року № 513-к та про поновлення на роботі
в Обласному фонді підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі на посаді голови Фонду,
посилаючись на те, що він з 1998 року
обіймав посаду голови Обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі згідно
розпоряджень голови Полтавської
облдержадміністрації № 252 «Про
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» від 26 травня 1998 року, «Про
затвердження Положення про обласний
фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі та
внесення змін до розпорядження голови
облдержадміністрації від 26 травня 1998
року № 252» від 23 червня 1998 року № 302 та
«Про ОСОБА_1.» від 25 травня 2012 року № 89-к.
Розпорядженням голови Полтавської ОДА
від 09 грудня 2013 року «Про звільнення
ОСОБА_1.» № 503-к його звільнено з посади
голови Фонду за одноразове грубе
порушення згідно ст. 41 КЗпП України.
Розпорядження голови Полтавської ОДА
від 18 грудня 2013 року «Про призначення
ОСОБА_5.» № 513-к головою Фонду
призначено ОСОБА_5 Вважає
розпорядження про його звільнення
незаконним, оскільки під грифом «к»
звільняються працівники, які числяться
в установах чи на підприємствах і
трудові книжки яких знаходяться в цих
установах чи на підприємствах. Фонд є
самостійною кредитно-господарською
організацією і його звільнення можливе
лише через суд, а не головою ОДА. Також
зазначає, що в розпорядженні не вказано
в чому саме полягає одноразове грубе
порушення і яким чином п.1 ст. 41 КЗпП
України узгоджується з п.3 ст. 40 цього ж
Кодексу, якщо до нього раніше не
застосовувалися заходи
дисциплінарного стягнення. В
розпорядженні також не зазначено
ступінь тяжкості його проступку і
заподіяну шкоду, як того вимагає ст. 149
КЗпП України. Вважає, що зафіксовані
начальником Держфінінспекції в
Полтавській області порушення не
можуть бути підставою для його
звільнення, оскільки законність
надання пільгового кредиту сільським
забудовникам підтверджена вироком
Октябрського районного суду м.Полтави
від 07 березня 2012 року. Вважає, що мав
право на пільгове кредитування
забудовників селищ, до якого входять
колишні селища міського типу, а
управління містобудування та
архітектури Полтавської ОДА не мало
права вносити подання на звільнення,
оскільки не має ніякого відношення до
Фонду.

Ухвалою суду від 04 квітня 2013 року
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних
вимог, залучено Обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав у повному
обсязі, надав пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві. Вважає, що
строк звернення до суду з позовом ним
не пропущений.

Представник відповідача
Александрова С.В. у судовому засіданні
позов не визнала, пояснила, що згідно
розпорядження голови Полтавської ОДА
від 10 квітня 2012 року № 141 реалізацію
державної політики щодо діяльності
Фонду покладено на управління
містобудування та архітектури
Полтавської ОДА. Розпорядженням голови
Полтавської ОДА від 23 червня 1998 року №
302 (в редакції від 15 травня 2012 року № 194)
затверджено в новій редакції Положення
про Обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі, згідно п.6.1 якого голова Фонду
призначається та звільняється
розпорядженням голови ОДА на підставі
подання управління містобудування та
архітектури Полтавської ОДА. Державна
фінансова інспекція в Полтавській
області своїми листами повідомила
облдержадміністрацію про порушення
фінансово-бюджетної дисципліни за
результатами перевірки
фінансово-господарської діяльності
Фонду за період з 01 січня 2012 року по 01
жовтня 2013 року , про незабезпечення
виконання вимог щодо усунення порушень
фінансово-бюджетної дисципліни
головою Фонду. На підставі подань
вказаних установ, ОСОБА_1 09 грудня 2013
року звільнено з посади голови Фонду
відповідно до ч.1 ст. 41 КЗпП України. З
розпорядженням про звільнення позивач
ознайомитися відмовився, про що
складений відповідний акт. Вважає, що
він пропустив місячний строк звернення
до суду з позовом, оскільки звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду 13 січня 2014 року,
а до Октябрського районного суду
м.Полтави 17 лютого 2014 року, тоді як
дізнався про своє звільнення 09 грудня
2013 року.

Представники третьої особи
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечували, пояснили, що на підставі
Акту позапланової виїзної ревізії
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі за період з 01 січня 2012 року по 01
жовтня 2013 року, проведеного
Держфінінспекцією в Полтавській
області, встановлено заподіяння шкоди
бюджетам усіх рівнів внаслідок
порушення вимог чинного законодавства
при наданні пільгових кредитів, а також
нецільове використання бюджетних
коштів. Також у Фонді наявна вимога
Держфінінспекції про перерахування до
бюджетів різних рівнів коштів у сумі 3
055 120 грн. У судовому порядку дії та
результати перевірки Держфінінспекції
незаконними не визнані, тому підлягали
виконанню. Голова Фонду ОСОБА_5 була
призначена на посаду, коли вона була
вже вакантною, тому розпорядження
голови ОДА про її призначення є
законним. Також зазначили, що ОСОБА_1
про своє звільнення дізнався 09 грудня
2013 року, а звернувся в суд з позовом
пропустивши місячний строк, тому в
позові слід відмовити.

Заслухавши сторони, перевіривши
фактичні обставини справи письмовими
доказами, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Обласний
фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі
створений розпорядженням голови
Полтавської обласної державної
адміністрації № 252 від 26 травня 1998 року
на виконання Постанови Кабінету
Міністрів України № 376 від 22 квітня 1997
року «Про заходи щодо підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» та Указу Президента України №
222/98 від 27 березня 1998 року «Про заходи
щодо підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі».

Пунктом 1 розпорядження голови
Полтавської ОДА від 10 квітня 2012 року №
141 «Про Обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» покладено реалізацію
державної політики щодо діяльності
Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі на управління містобудування
та архітектури облдержадміністрації
(а.с.67).

Розпорядженням голови
Полтавської ОДА від 15 травня 2012 року №
194 «Про затвердження Положення про
Обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі в новій редакції» затверджено
Положення про Обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі, затверджене розпорядженням
голови Полтавської ОДА від 23 червня 1998
року № 302, в новій редакції (а.с.68).

Відповідно до п.1.2, 1.3 Положення
засновником фонду є Полтавська обласна
державна адміністрація, Фонд є
спеціалізованою кредитно-фінансовою,
господарською організацією у формі
державного підприємства.

Згідно п.6.1 Положення Фонд очолює
голова фонду, який призначається та
звільняється розпорядженням голови
облдержадміністрації за поданням
управління містобудування та
архітектури облдержадміністрації на
контрактній основі.

Пунктом 6.3 Положення передбачено
персональну відповідальність голови
Фонду за виконання покладених на нього
завдань.

Голова Фонду вживає необхідних
заходів за результатами ревізій і
перевірок із використання коштів
Фонду, що встановлено п.6.3.4 Положення.

Позивач ОСОБА_1 був призначений на
посаду голови Фонду на підставі
розпорядження голови Полтавської ОДА
від 23 червня 1998 року № 302 «Про
затвердження Положення про обласний
фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі та
внесення змін до розпорядження голови
обласної державної адміністрації від 26
травня 1998 року № 252».

Розпорядженням голови обласної
державної адміністрації «Про
звільнення ОСОБА_1.» від 09 грудня 2013
року № 503-к, ОСОБА_1 звільнено з посади
голови Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі за одноразове грубе порушення
трудових обов»язків, пункт 1 статті 41
КЗпП України, на підставі подання
управління містобудування та
архітектури Полтавської ОДА від 04
грудня 2013 року № 1138/02-02 та від 20
листопада 2013 року № 02-10/351, пояснень
ОСОБА_1 від 25 листопада 2013 року № 678,
довідки юридичного відділу апарату
облдержадміністрації до документу №
10512/01-44 від 29 листопада 2013 року та до
документів № 9869/01-44 від 11 листопада 2013
року та № 9919/01-44 від 12 листопада 2013
року, подання Державної фінансової
інспекції в Полтавській області від 11
листопада 2013 року № 16-07-06-15/8028 та від 11
листопада 2013 року № 16-05-6-15/8029 (а.с.9).

31 жовтня 2013 року Державною
фінансовою інспекцією в Полтавській
області складено Акт позапланової
виїзної ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Полтавського обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі за період з 01 січня
2012 року по 01 жовтня 2013 року, яким
встановлено, що Фондом за вказаний
період надано 54 державних пільгових
кредитів особам, які не мали на них
право на загальну суму 3 405 700 грн., що є
нецільовим використанням бюджетних
коштів, так як напрям їх використання
не відповідає напрямам, визначених у
паспорті бюджетної програми та планах
використання бюджетних коштів, зокрема
надано 50 кредитів особам, які
проживають не в сільській місцевості,
чим порушено п.24 ст. 116 Бюджетного
Кодексу. Позичальниками, по яких
встановлено порушення повернуто 350 580
грн. , тому залишок коштів використаних
за нецільовим призначенням становить 3
055 120 грн. В переважній більшості справ
встановлено порушення п.11 Правил
надання довгострокових кредитів
індивідуальним забудовникам на селі,
затверджених Постановою КМУ від 05
жовтня 1998 року № 1597, оскільки
позичальниками надавалися довідки про
склад сім»ї річної давності, не
надавалися довідки про
працевлаштування, а також клопотання
органів місцевого самоврядування про
надання пільгових кредитів. Також
встановлено, що кредити 18
позичальникам надавалися особам, які
працюють на підприємствах, установах
та організаціях, перелік яких
відсутній в п.4 Правил на суму 1 307 100 грн.
В порушення п.4 Правил з позичальниками
укладалися додаткові угоди щодо
збільшення сум, тоді як надання кредиту
передбачено одноразово. Розмір
матеріальної шкоди заподіяний
бюджетам усіх рівнів склав 3 055 120 грн.
(а.с. 20-32).

В своїх поданнях від 11 листопада
2013 року № 16-07-06-15/8028 «Про не
забезпечення виконання вимог щодо
усунення порушень» та від 11 листопада
2013 року № 16-05-6-15/8029 «Про застосування
фінансових санкцій» на ім»я голови
Полтавської обласної державної
адміністрації, Державна фінансова
інспекція в Полтавській області
повідомила про порушення
фінансово-бюджетної дисципліни за
результатами перевірки
фінансово-господарської діяльності,
проведених в Обласному фонді підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі за період з 01 січня 2012 року по 31
жовтня 2013 року та про не забезпечення
виконання вимог щодо усунення порушень
фінансово-бюджетної дисципліни за
результатами контрольних заходів,
проведених в Обласному Фонді протягом
2009-2012 років головою Фонду (а.с.72-73, 80).

19 листопада 2013 року начальник
юридичного відділу апарату
облдержадміністрації склав довідку до
документів № 9869/01-44 від 11 листопада 2013
року та № 9919/01-44 від 12 листопада 2013 року
на ім»я начальника управління
містобудування та архітектури
облдержадміністрації щодо невиконання
директором Фонду ОСОБА_1 вимог
Держфінінспекції та застосування
фінансових санкцій, наслідком чого
останній може бути притягнутий до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани або звільнення, на
підставі п.1 ст. 41 КЗпП України (а.с.77).

20 листопада 2013 року за вих.№ 02-10/351
начальник управління містобудування
та архітектури облдержадміністрації
звернувся з поданням до голови
Полтавської ОДА про звільнення ОСОБА_1
за п.1 ст.41 КЗпП України (а.с.79).

В своїх поясненнях від 25
листопада 2013 року за вих. № 678 на ім»я
голови Полтавської ОДА голова Фонду
ОСОБА_1 повідомив, що всі вимоги
фінінспекції до Фонду - незаконні, а
виконувати їх - означає скоювати злочин
проти сільських забудовників, які
мають законне право на пільгове
кредитування. Зазначає, що єдиним
Законом, яким передбачено пільги для
індивідуальних сільських забудовників
є Закон України «Про пріоритетність
соціального розвитку села та
агропромислового комплексу в
народному господарстві» від 17 жовтня
1990 року, у ст. 11 якого встановлено:
індивідуальні сільські забудовники
користуються державним пільговим
кредитом за умови їх проживання (або
переселення для постійного проживання)
у сільській місцевості в межах сіл і
селищ, а також за межами сіл і селищ у
відокремлених фермерських садибах та
підтвердження ними своєї
платоспроможності. Ці умови
повторюються в п.7 Правил надання
довгострокових кредитів
індивідуальним забудовникам житла на
селі, затверджених постановою КМУ від 05
жовтня 1998 року № 1597. Тобто для
отримання кредиту позичальнику
необхідно проживати у сільській
місцевості (а.с.75-76).

27 листопада 2013 року за вих.№
16-05-6-15/8580 Державна фінансова інспекція
в Полтавській області повідомила
голову ОДА про проведення позапланової
виїзної ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Фонду за період з 01 січня 2012 року по 01
жовтня 2013 року, за результатами якої
встановлено використання за
нецільовим призначенням бюджетних
коштів у сумі 3 055 120 грн. 11 листопада 2013
року до Фонду направлено Вимогу про
повернення бюджетних коштів до
відповідного бюджету за вих. 16-05-3-14/8159,
однак в порушення п.9 Порядку
повернення коштів до відповідного
бюджету в разі їх нецільового
використання, затвердженого
Постановою КМУ від 22 грудня 2010 року №
1163, Фондом протягом 10 днів не
перераховано зазначеної у вимозі суми.
На запрошення для складення протоколу
про адміністративне правопорушення
від 22 листопада 2013 року ОСОБА_1 не
з»явився, тому за невиконання вимог
Держфінінспекції прохали розглянути
питання про відповідність займаній
посаді чи розірвання контракту з
головою Фонду (а.с.74).

03 грудня 2013 року начальник
юридичного відділу апарату
облдержадміністрації склав довідку до
документів № 10512/01-44 від 29 листопада 2013
року на ім»я начальника управління
містобудування та архітектури
облдержадміністрації щодо невиконання
директором Фонду ОСОБА_1 вимог
Держфінінспекції щодо усунення
порушень фінансово-бюджетної
дисципліни, наслідком чого останній
може бути притягнутий до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани або звільнення, на
підставі п.1 ст. 41 КЗпП України (а.с.87).

04 грудня 2013 року за вих.1138/02-02
начальник управління містобудування
та архітектури звернувся до голови ОДА
з повторним поданням про звільнення
ОСОБА_1, в якому зазначив, що виходячи з
норм ст. 133 Конституції України,
«Положення про порядок вирішення
питань
адміністративно-територіального
устрою Української РСР», затвердженого
Указом Президії Верховної Ради
Української РСР від 12 березня 1981 року №
1654 «Про порядок вирішення питань
адміністративно-територіального
устрою Української РСР», до міських
населених пунктів належать міста
республіканського, обласного,
районного підпорядкування і селища
міського типу, до сільських -села і
селища незалежно від їх
адміністративної підпорядкованості.
Згідно з таблицею 1.1 (з приміткою)
статті 1 «Загальні положення» ДБН 360-92**
«Планування та забудова міських і
сільських поселень» селища міського
типу включено до групи малих міст.
Таким чином, висновок
Держфінінспекції, яий оскаржує ОСОБА_1
відповідає чинному законодавству та
будівельним нормам (а.с.78).

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що не
заперечувалося позивачем, що ухвалою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року позовну заяву Фонду до
Держфінінспекції про визнання дій
неправомірними, скасування
результатів позапланової ревізії,
визнання протиправними та скасування
вимоги, розпорядження повернуто
позивачеві.

Таким чином, вимоги Держфінінспекції у
встановленому Законом порядку
незаконними не визнані.

Згідно ст. 119 Бюджетного Кодексу
України нецільове використання коштів
- це витрачання на цілі, що не
відповідають бюджетним призначенням,
встановленим законом про Державний
бюджет України (рішення про місцевий
бюджет), напрямам використання
бюджетних коштів, визначених у
паспорті бюджетної програми ( у разі
застосування програмно-цільового
методу у бюджетному процесі) або в
порядку використання бюджетних коштів
та бюджетним асигнуванням (розпису
бюджет, кошторису, плану використання
бюджетних коштів).

Відповідно до ст. 121 Бюджетного
Кодексу України посадові особи, з вини
яких допущено порушення бюджетного
законодавства, несуть цивільну,
дисциплінарну, адміністративну або
кримінальну відповідальність згідно з
законом. Порушення бюджетного
законодавства, вчинене розпорядником
чи одержувачем бюджетних коштів, може
бути підставою для притягнення до
дисциплінарної відповідальності
згідно з законами України його
керівника чи інших відповідальних
посадових осіб, залежно від характеру
вчинених ним діянь.

Пунктом 2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2006
року № 1673 «Про стан
фінансово-бюджетної дисципліни, заходи
щодо посилення боротьби з корупцією та
контролю за використанням державного
майна і фінансових ресурсів»
встановлено, що підставою для розгляду
питання про відповідність займаній
посаді керівників центральних і
місцевих органів виконавчої влади,
бюджетних установ або розірвання
контракту з керівниками суб»єктів
господарювання державного сектору
економіки є недотримання ними
фінансового та бюджетного
законодавства, а також незабезпечення
виконання в установлені строки
законних вимог Державної фінансової
інспекції та її територіальних
органів.

Згідно п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України
трудовий договір з ініціативи власника
може бути розірваний в разі
одноразового грубого порушення
трудових обов»язків керівником
підприємства, установи, організації
всіх форм власності (філіалу,
представництва, відділення та іншого
відокремленого підрозділу), його
заступниками, головним бухгалтером
підприємства, установи, організації,
його заступниками, а також службовими
особами митних органів, державних
податкових інспекцій, яким присвоєно
персональні звання, і службовими
особами центральних органів
виконавчої влади, що реалізують
державну політику у сферах державного
фінансового контролю за цінами.

Відповідно до ч.1 ст. 147 КЗпП
України за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення.

Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України
встановлено, що дисциплінарні
стягнення застосовуються органом,
якому надано право прийняття на роботу
(обрання, затвердження і призначення на
посаду) даного працівника.

Зі змісту ч.1 ст. 148 КЗпП України
вбачається, що дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв»язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

До застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення, що встановлено
вимогами ч.1 ст. 149 КЗпП України.

Відповідно до ч.3 ст. 149 КЗпП
України при обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Проаналізувавши викладене, суд
приходить до висновку про порушення
Фондом вимог ст. 11 Закону України «Про
пріоритетність соціального розвитку
села та агропромислового комплексу в
народному господарстві» від 17 жовтня
1990 року, п.п.4, 7 Правил надання
довгострокових кредитів
індивідуальним забудовникам житла на
селі, затверджених постановою КМУ від 05
жовтня 1998 року № 1597, п.11 Положення про
порядок формування і використання
коштів фондів підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі, затвердженого Постановою КМУ
від 03 серпня 1998 року № 1211, та Цільової
регіональної програми «Власний дім» на
2012-2016 роки, затвердженої рішенням
восьмої сесії Полтавської обласної
ради шостого скликання від 07 грудня 2011
року, а тому наявність підстав для
застосування до ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення, на підставі п.1 ст. 41 КЗпП
України.

Суд вважає, що ОСОБА_1, як голова Фонду,
заподіяв шкоди бюджетам усіх рівнів
внаслідок порушення вимог чинного
законодавства при наданні пільгових
кредитів в період з 01 січня 2012 року по 01
жовтня 2013 року та допустив нецільове
використання бюджетних коштів, а також
не виконав законну вимогу
Держфінінспекції від 11 листопада 2013
року № 16-05-3-14/8159 про перерахування до
бюджетів різних рівнів бюджетних
коштів у сумі 3 055 120 грн.(а.с.102).

Твердження позивача, що голова
Полтавської облдержадміністрації не
мав права своїм розпорядженням
звільняти його з посади голови Фонду,
спростовується п.6.1 Положення про
Обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі в редакції від 15 травня 2012 року
№ 194.

Відповідачем також дотримано
процедуру застосування
дисциплінарного стягнення, а саме
відібрано від порушника письмові
пояснення, враховано ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, дотриманий строк
застосування дисциплінарного
стягнення.

Доводи позивача про законність надання
пільгового кредиту сільським
забудовникам, які працюють в органах
виконавчої влади, що підтверджено
вироком суду, судом не приймаються,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов»язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з вироку Октябрського
районного суду м.Полтави від 07 березня
2012 року, предметом розгляду
кримінальної справи були дії ОСОБА_1
щодо надання кредитів в період з жовтня
2006 року по грудень 2008 року.

Предметом розгляду даної цивільної
справи є допущені ОСОБА_1 порушення за
період з 01 січня 2012 року по 01 жовтня 2013
року, тому обставини встановлені
вироком суду не є беззаперечними
доказами для даних правовідносин.

Крім того, слід зазначити, що з часу
ухвалення вироку суду Положення про
Обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі затверджено в новій редакції
від 15 травня 2012 року № 194, а тому кредити
повинні були надаватися з врахуванням
вимог вказаного Положення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання незаконним та скасування
розпорядження голови Полтавської ОДА
про його звільнення є безпідставними, а
тому в їх задоволенні необхідно
відмовити.

Не знаходить суд підстав і для
задоволення позовних вимог про
визнання незаконним та скасування
розпорядження голови Полтавської ОДА
«Про призначення ОСОБА_5.» від 18 грудня
2013 року № 513-к, оскільки останнє видане
після звільнення ОСОБА_1 09 грудня 2013
року щодо вакантної посади.

Суд також вважає, що позивачем
пропущений строк звернення до суду з
позовом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду у справах про звільнення - в
місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

ОСОБА_1 про своє звільнення
дізнався 09 грудня 2013 року, що особисто
підтвердив у судовому засіданні, однак
від отримання розпорядження про
звільнення відмовився, що
підтверджується Актом працівників ОДА
та їхніми службовими записками (а.с.63-66).

До Полтавського окружного
адміністративного суду позивач
звернувся з позовом 13 січня 2014 року,
тобто з пропуском місячного строку з
дня ознайомлення його з розпорядженням
про звільнення. Ухвалою суду від 16
січня 2014 року у відкритті провадження
за його позовом відмовлено, після чого
до Октябрського районного суду
м.Полтави він звернувся лише 17 лютого
2014 року. При цьому поважності причин
пропуску строку звернення до суду з
позовом не навів, а навпаки у судовому
засіданні зазначив, що не вважає строк
пропущеним.

Судові витрати слід віднести за
рахунок держави, відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Полтавської обласної державної
адміністрації, третя особа Обласний
фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі, про
поновлення на роботі, визнання
незаконними та скасування
розпоряджень голови Полтавської
обласної державної адміністрації -
відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ.І. Савченко