У Х В А Л А

17 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Завгородньої І.М.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 в особі
представника за довіреністю ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чорногори» про визнання недійсними
договорів оренди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чорногори» (далі - ТОВ «Чорногори»),
який уточнив у процесі розгляду справи,
і остаточно просив визнати недійсними
92 договори оренди землі.

На обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що йому на праві
власності належать спірні земельні
ділянки, розташовані у селі Бистрець
Верховинського району
Івано-Франківської області, які
протягом 2007- 2008 років він передав
відповідачу в оренду на 49 років для
використання за цільовим призначенням
для будівництва
туристично-відпочинкового комплексу
гірськолижного курорту.

Вказав, що як власник, він розраховував
отримувати дохід у вигляді орендної
плати протягом усього строку оренди,
однак орендну плату отримав тільки
один раз в сумі 46 425 грн 66 коп., що
підтверджується платіжним дорученням
від 14 березня 2008 року.

Зазначив, що договори оренди не містять
істотних умов, зокрема, умов про розмір
орендної плати та строки її сплати, що у
відповідності до ч. 2 статті 15 Закону
України «Про оренду землі» є підставою
для визнання таких договорів
недійсними, у зв'язку з чим просив
задовольнити позовні вимоги.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Рішенням Верховинського районного
суду Івано-Франківської області від 22
квітня 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24 липня
2013 року апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилено, рішення
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області від 22
квітня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних спав від 30 жовтня 2013 року
касаційну скаргу представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 відхилено, рішення
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області від 22
квітня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 24
липня 2013 року залишено без змін.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ст. ст. 15, 21 Закону України «Про
оренду землі».

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права заявник
посилається на надані із Єдиного
державного реєстру судових рішень:

- копію постанови Верховного Суду
України від 06 лютого 2012 року,
ухвалену за результатами розгляду
заяви про перегляд рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 вересня 2011 року;

- копію постанови Вищого
господарського суду України від
26 листопада 2012 року, ухвалену за
результатами розгляду касаційної
скарги на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 19 вересня 2012
року у справі за позовом про внесення
змін до договору оренди землі та
зустрічним позовом про внесення змін
до договору оренди землі, якою
оскаржувану постанову про відмову у
задоволенні позову залишено без змін;

- копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду
Хмельницької області від 06 лютого 2013
року у справі за позовом про визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок, якою оскаржуване рішення про
задоволення позовних вимог залишено
без змін.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», під судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстав, передбаченої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, можуть бути
рішення :

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов᾽?язковим є те,
щоб цими рішеннями, що набрали законної
сили, був вирішений спір по суті та в
них судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

За викладених обставин, посилання
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
постанову Верховного Суду України від
06 лютого 2012 року, ухвалену в
порядку глави 3 ЦПК України, тобто не як
судом касаційної інстанції, не є
підтвердженням підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте, зі змісту інших рішень судів
касаційних інстанцій від 26
листопада 2012 року та від 23 жовтня 2013
року, наданих у приклад неоднакового
застосування норм матеріального права,
не вбачається передбаченої ч. 1 ст. 355
ЦПК України підстави для перегляду
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 жовтня 2013
року, оскільки у рішеннях предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог і фактичні обставини справи не є
тотожними у порівнянні з ухвалою суду,
про перегляд якої подано заяву.

Наведені заявником доводи щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права, на які
посилається заявник, зводяться до
оцінки судом фактичних обставин справи
щодо конкретного спору, а тому не
можуть бути підставами згідно вимог ч. 1
ст. 355 ЦПК України для перегляду судових
рішень.

Із урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року Верховним
Судом України.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Чорногори» про
визнання недійсними договорів оренди,
за заявою ОСОБА_3 в особі представника
за довіреністю ОСОБА_4 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 жовтня 2013
року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Євтушенко

Судді:
Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк