№ 2/255/3164/2013
14 лютого 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:
головуючого - судді Пруднікової Г.М.,
при секретарі - Гавриловій Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом Прокурора
Борівського району в інтересах держави
в особі Донецького національного
медичного університету ім. М. Горького
до ОСОБА_1 про стягнення витрат на
Прокурор Борівського району звернувся
до суду в інтересах держави в особі
Донецького національного медичного
університету ім. М. Горького з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення витрат на
лікування, посилаючись на наступне.
27.05.2013 року близько 11.30 год. ОСОБА_1 в
порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем ТОУОТА
RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_2, з пасажиром
переднього сидіння ОСОБА_3 рухався по
асфальтній автомобільній дорозі
«Борова-Дружелюбівка-Червоний Лиман» у
напрямку с. Шийківка Борівського
району Харківської області зі
швидкістю більше 100 км/год, тим самим
перевищив допустиму швидкість на
дорогах іншого значення, чим порушив
Правила дорожнього руху України, а саме
п. 12.6, в якому зазначено, що поза
населеними пунктами на всіх дорогах та
на дорогах, що проходять через населені
пункти, позначені знаком 5.47,
дозволяється рух зі швидкістю не
ОСОБА_1 під час руху на автомобілі
проігнорував дорожній знак 1.2
«Небезпечний поворот ліворуч», та
продовжуючи рух автомобіля з
перевищенням швидкості, знову порушив
Правила дорожнього руху України, а саме
п. 12.1 де вказано, що при виборі в
установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен урахувати
дорожню обстановку, а також п. 12.9, яким
передбачено заборону перевищувати
максимальну швидкість, вказану в п.
Внаслідок порушення вищевказаних
пунктів Правил дорожнього руху України
ОСОБА_1, ніяким чином не відреагувавши
на зміну дорожньої обстановки, не
впорався з керуванням та допустив з'їзд
автомобіля на узбіччя і кювет дороги,
та подальше перекидання авто.
В результаті дорожньо-транспортної
пригоди, яку допустив ОСОБА_1 з власної
необачності, потерпілому ОСОБА_3
заподіяні тілесні ушкодження у вигляді
відкритого скільчатого перелому
правої гомілкової кістки зі зміщенням,
відривного перелому голівки
малоберцової кістки правої Гомілки,
ушкодження зовнішньої бокової зв'язки
правого колінного суглоба, закритого
оскільчатого внутрішньо-суглобного
перелому проксимального відділу
великогомілкової кістки лівої гомілки
без значного зміщення, закритого
кураєвого перелому маківки зовнішньої
кістки правої гомілки без зміщення,
забійної рани правої скроневої
області, струсу головного мозку, забою
грудної клітини, забою нирок, чисельних
синців кінцівок, що згідно висновку
судово-медичної експертизи №518-ІЗ/13 від
16.09.2013 року є тяжкими тілесними
Внаслідок отриманих під час ДТП травм
28.05.2013 року ОСОБА_3 було доставлено до
науково-дослідного інституту
травматології і ортопедії Донецького
національного медичного університету
ім. М. Горького відділення поєднаної
травми, де потерпілий перебував на
стаціонарному лікуванні з 28.05.2013 року
Згідно до розрахунку Донецького
національного медичного університету
ім. М. Горького витрати на лікування за
весь час перебування ОСОБА_3 у лікарні
Просив стягнути з відповідача ОСОБА_1
на користь Донецького національного
медичного університету ім. М. Горького
витрати на лікування потерпілого від
В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.
Проти ухвалення заочного рішення не
Відповідач в судове засідання не
з'явився. На підставі абз. 4, абз. 5 ч. 5 ст.
74 ЦПК України вважається належним
чином повідомленим про дату, час та
місце слухання справи. Згідно вимог ст.
224 ЦПК України суд вважає за можливе
ухвалити по цій справі заочне рішення
на підставі доказів, що є в матеріалах
справи, оскільки відповідач був
повідомлений про слухання справи, не
повідомив суд про причини своєї
Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобовязаний сплачувати
проценти, розмір яких встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Судом встановлені наступні обставини.
27.05.2013 року близько 11.30 год. ОСОБА_1 в
порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем ТОУОТА
RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_2, з пасажиром
переднього сидіння ОСОБА_3 рухався по
асфальтній автомобільній дорозі
«Борова-Дружелюбівка-Червоний Лиман» у
напрямку с. Шийківка Борівського
району Харківської області зі
швидкістю більше 100 км/год, тим самим
перевищив допустиму швидкість на
дорогах іншого значення, чим порушив
Правила дорожнього руху України, а саме
п. 12.6, в якому зазначено, що поза
населеними пунктами на всіх дорогах та
на дорогах, що проходять через населені
пункти, позначені знаком 5.47,
дозволяється рух зі швидкістю не
ОСОБА_1 під час руху на автомобілі
проігнорував дорожній знак 1.2
«Небезпечний поворот ліворуч», та
продовжуючи рух автомобіля з
перевищенням швидкості, знову порушив
Правила дорожнього руху України, а саме
п. 12.1 де вказано, що при виборі в
установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен урахувати
дорожню обстановку, а також п. 12.9, яким
передбачено заборону перевищувати
максимальну швидкість, вказану в п.
Внаслідок порушення вищевказаних
пунктів Правил дорожнього руху України
ОСОБА_1, ніяким чином не відреагувавши
на зміну дорожньої обстановки, не
впорався з керуванням та допустив з'їзд
автомобіля на узбіччя і кювет дороги,
та подальше перекидання авто.
В результаті дорожньо-транспортної
пригоди, яку допустив ОСОБА_1 з власної
необачності, потерпілому ОСОБА_3
заподіяні тілесні ушкодження у вигляді
відкритого скільчатого перелому
правої гомілкової кістки зі зміщенням,
відривного перелому голівки
малоберцової кістки правої Гомілки,
ушкодження зовнішньої бокової зв'язки
правого колінного суглоба, закритого
оскільчатого внутрішньо-суглобного
перелому проксимального відділу
великогомілкової кістки лівої гомілки
без значного зміщення, закритого
кураєвого перелому маківки зовнішньої
кістки правої гомілки без зміщення,
забійної рани правої скроневої
області, струсу головного мозку, забою
грудної клітини, забою нирок, чисельних
синців кінцівок, що згідно до висновку
судово-медичної експертизи №518-ІЗ/13 від
16.09.2013 року є тяжкими тілесними
Внаслідок отриманих під час ДТП травм
28.05.2013 року ОСОБА_3 було доставлено до
науково-дослідного інституту
травматології і ортопедії Донецького
національного медичного університету
ім. М. Горького відділення поєднаної
травми, де потерпілий перебував на
стаціонарному лікуванні з 28.05.2013 року
Визначення суми витрат на лікування
потерпілого за один ліжко-день
провадиться виходячи з фактичної
кількості ліжко-днів і загальної суми
фактичних витрат за місяць.
Згідно до розрахунку Донецького
національного медичного університету
ім. М. Горького витрати на лікування за
весь час перебування ОСОБА_3 у лікарні
Згідно до ст. 121 Конституції України на
прокуратуру покладено обов'язок
представництва інтересів держави у
випадках, визначених законом.
Випадки представництва прокуратурою
інтересів держави в судах визначені ст.
36-1 Закону України "Про прокуратуру",
якою передбачено представництво
прокуратурою у формі звернення до суду
із заявою про захист прав юридичних
осіб, коли порушуються інтереси
Підставою представництва інтересів
держави в судах є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів унаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчинюються між ними або з
Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа,
яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину. Якщо
лікування проводилося закладом
охорони здоров'я, що є у державній
власності, кошти на відшкодування
витрат на лікування зараховуються до
відповідного бюджету.
Відповідно до ч. 2 Постанови КМУ від
16.07.1993 року № 545 Про затвердження
Порядку обчислення розміру фактичних
витрат закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочинного діяння та зарахування
стягнених з винних осіб коштів до
відповідного бюджету і їх
використання, сума коштів, яка підлягає
відшкодуванню, визначається закладом
охорони здоров'я, в якому перебував на
лікуванні потерпілий, виходячи з
кількості ліжко-днів, проведених ним в
Виходячи з викладеного, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги Прокурора Борівського району в
інтересах держави в особі Донецького
національного медичного університету
ім. М. Горького до ОСОБА_1 про стягнення
витрат на лікування і стягнути з
відповідача на ОСОБА_1 користь
Донецького національного медичного
університету ім. М. Горького витрати на
лікування потерпілого від злочину в
Згідно ст. 88 ЦПК України підлягає
стягненню з відповідача ОСОБА_1 в дохід
держави судовий збір в розмірі 229,40
На підставі ст. 121 Конституції України,
ст. 1206 ЦК України та керуючись ст. ст. 5,
60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Прокурора Борівського
району в інтересах держави в особі
Донецького національного медичного
університету ім. М. Горького до ОСОБА_1
про стягнення витрат на лікування -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Донецького національного медичного
університету ім. М. Горького витрати на
лікування потерпілого від злочину в
дев'яносто три) гривні 04 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір в розмірі 229,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте
Ворошиловським районним судом м.
Донецька за заявою відповідача про
перегляд такого рішення, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через даний суд протягом місяця з
наступного дня після його оголошення.
При цьому заява про апеляційне
оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті
у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька
Г.М. Пруднікова