Справа №2-2347/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
в складі:

головуючого - судді
Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з
Пискун М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі цивільну
справу

за позовом заступника прокурора м.
Житомира в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача: Житомирська
загальноосвітня школа-інтернат 1-2
ступенів для дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування
до ОСОБА_4

про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок скоєння злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Житомира в
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
Житомирської загальноосвітньої
школи-інтернату 1-2 ступенів для
дітей-сиріт і дітей, позбавлених
батьківського піклування звернувся до
суду з позовом про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 13475 грн. 60 коп,
посилаючись на те, що постановою
Богунського районного суду м. Житомира
від 07.09.2011 року відповідач був
звільнений від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України від 08.07.2011 року «Про амністію»,
а кримінальну справу, порушену проти
нього за ч.2 ст. 367 КК України закрито. На
обґрунтування вимог зазначив, що в
результаті злочинних дій відповідача
позивачу була заподіяна матеріальна
шкода, яка полягала в неотриманні
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
як дитині-сироті, оскільки відповідач,
працюючи директором Житомирської
загальноосвітньої школи-інтернату 1-2
ступенів для дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування,
а також будучи державним опікуном
дітей, які виховуються в даному
закладі, внаслідок невиконання своїх
службових обов'язків не подав до
Управління пенсійного фонду України в
Богунському районі м. Житомира заяви
про призначення пенсії, а відтак просив
стягнути на користь позивачів по 3368
грн. 90 коп. та на користь Житомирської
загальноосвітньої школи-інтернату 1-2
ступенів для дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування
суму 6737 грн. 80 коп.

Ухвалою Богунського районного суду від
30.10.2013 року, на підставі поданої заяви
позивачем, прийнята відмова від позову
в частині стягнення з відповідача на
користь Житомирської
загальноосвітньої школи-інтернату 1-2
ступенів для дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування
6737 грн. 80 коп. та провадження в цій
частині закрито.

В судовому засіданні представник
прокуратури позов підтримала згідно
доводів викладених в позовній заяві.

Позивачі та їх представники в судове
засідання не з'явилися, надіслали заяви
в яких позовні вимоги підтримали,
просили розглянути справу в їх
відсутності.

Відповідач позов не визнав, просив в
позові відмовити, не дивлячись на те, що
був звільнений від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України від 08.07.2011 року «Про амністію»,
а кримінальну справу, порушену проти
нього за ч. 2 ст. 367 КК України закрито. В
останнє судове засідання не з'явився з
невідомих причин, хоча був завчасно
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи, а відтак суд розглянув
справу на підставі наданих доказів
сторонами.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінюючи докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються вимогами ст. 1166
ЦК України, чинними на день їх
виникнення.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
даного спору про відшкодування
матеріальної шкоди підлягає
з'ясуванню: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діяннями
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Судом встановлено, що відповідач,
працюючи директором Житомирської
загальноосвітньої школи-інтернату 1-2
ступенів для дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування,
а також будучи державним опікуном
дітей, які виховуються в даному
закладі, внаслідок невиконання своїх
службових обов'язків в період 2009-2010
року не подав до Управління пенсійного
фонду України в Богунському районі м.
Житомира заяви про призначення пенсії
ОСОБА_2, ОСОБА_3, в результаті чого
позивачам була заподіяна матеріальна
шкода в сумі по 3368 грн. 90 коп. кожному,
яка полягала в неотриманні пенсії у
зв'язку з втратою годувальника як
дитині-сироті,

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 07.09.2011 року відповідач
буз звільнений від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України від 08.07.2011 року «Про амністію»,
а кримінальну справу, порушену проти
нього за ч.2 ст. 367 КК України закрито.
/а.с.7-11/.

Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України,
обставини, визнані судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Крім
того, вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце дії та чи вчинені
вони цією особою./ ст. 61.ч.4 ЦПК України/.

Таким чином, судом встановлена
протиправність дій відповідача та
його вина, а також причинний зв'язок між
наявною шкодою і протиправними
діяннями заподіювача, оскільки
постанова Богунського райсуду м.
Житомира від 07.09.2011 року/а.с.7, 11/ є
обов'язковою для суду, дана обставина є
підставою для звільнення від
доказування щодо вини відповідача.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для відшкодування
матеріальної шкоди, суд керується
вимогами ст. 1166 ЦК України, згідно яких
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями, чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної абр юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вищезгаданої постанови,
розмір шкоди становить по 3368 грн. 90 коп.
кожному, які підлягають відшкодуванню
відповідачем на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,
ст. 1166 ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992
року "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" із змінами та
доповненнями, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди суму
3368 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування матеріальної шкоди суму
3368 грн. 90 коп.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати судового
збору, враховуючи його матеріальне
становище та наявність інвалідності 111
групи.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:

Н.Ф.Слюсарчук