Справа № 342/189/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді:
Корюкіної М. П.,

секретаря:
Сьомкайло І.-М. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до Незвиської
сільської ради, ОСОБА_2 про визнання
права власності на житловий будинок та
господарські будівлі в порядку
спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Незвиської сільської ради, ОСОБА_2 про
визнання права власності на житловий
будинок та господарські будівлі і
споруди, розташовані по АДРЕСА_1.

В позовній заяві зазначила, що житловий
будинок та господарські будівлі і
споруди, розташовані по АДРЕСА_1,
належали її батькові ОСОБА_3. Будинок
відносився до колгоспного двору.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер. За життя
батько склав заповіт, згідно якого все
своє майно, де б воно не було і з чого б
не складалося, заповів їй - ОСОБА_1.
Після смерті батька відкрилася
спадщина. Отримати свідоцтво про право
на спадщину вона не може, так як
житловий будинок з господарськими
будівлями належав до колгоспного
двору. В зв'язку з цим змушена
звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася.
В заяві поданій до суду справу просить
слухати у її відсутності. Позовні
вимоги підтримує повністю. Позов
просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася.
Як вбачається із матеріалів справи,
справу просить слухати у її
відсутності. Позовні вимоги визнає
повністю. Щодо задоволення позову не
заперечуює.

Із заяви Незвиської сільської ради
вбачається, що відповідач просить
розглядати справу без участі їхнього
представника. Позовні вимоги визнають.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі суд вважає, що позов підлягає
задоволенню виходячи з таких підстав: в
судовому засіданні встановлено, що
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1, належав колгоспному двору,
головою якого був ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
право особистої власності на
домоволодіння від 06.09.1988 року, при
матеріалах справи.

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995
року "Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності", право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (в цей строк не
включається час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, хвороба).

Конституцією України за кожним
закріплюється право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності
(ст. 41 Конституції України).

Згідно ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. Також -
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд (ст. 319 ч. 1 ЦК України).

Як вбачається з копії заповіту від
25.07.2013 року (при матеріалах справи),
ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, все
своє майно, де б воно не було і з чого б
не складалося, заповів своїй дочці -
ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1233 ч. 1 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (копії
свідоцтва про смерть серія: НОМЕР_1 від
08.08.2013 року, при матеріалах справи).
Після його смерті відкрилася спадщина
(ст. 1220 ч. 1 ЦК України).

Згідно ст. 1216 ч. 1 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем (ст.
1222 ч. 1 ЦК України) та дочкою померлого
ОСОБА_3, що підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

ОСОБА_1 на час відкриття спадщини
постійно із спадкодавцем не проживала,
але у відповідності до ст. 1269 ч. 1 ЦК
України подала нотаріусу заяву про
прийняття спадщини у строк
встановлений 1270 ЦК України.

Згідно ст. 1296 ч. 1 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Проте нотаріусом у видачі свідоцтва
про право на спадщину ОСОБА_1
відмовлено, так як даний житловий
будинок числиться як колгоспний двір в
зв'язку з чим неможливо визначити
частку померлого батька, що
підтверджується довідкою від 10.02.2014
року № 81-01-16, при матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1296 ч. 3 ЦК України,
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно до ст. 328 ч. 1 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Як вбачається із ст. 391 ч. 1 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідачі заперечень щодо визнання
права власності за позивачкою, не
мають. Інших осіб, які б заявляли свої
вимоги по даному питанню, не
встановлено.

В зв'язку з цим суд вважає що позов слід
задовольнити та визнати за ОСОБА_1
право власності на житловий будинок та
господарські будівлі і споруди,
розташовані по АДРЕСА_1.

На підставі ст. 316 ч. 1, ст. 317 ч. 1, ст. 319 ч. 1,
ст. 328 ч. 1, ст. 391 ч. 1, ст. 1216 ч. 1, ст. 1222, ст.
1233 ч. 1, ст. ст. 1268, 1269 ЦК України,
керуючись ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218, ст. 294 ч. 1
ЦПК України,

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок та
господарські будівлі і споруди,
розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Івано-Франківського апеляційного суду
через Городенківський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Корюкіна М.П.