Справа № 495/45/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 лютого 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації,
Староцаричанської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про встановлення
факту прийняття спадщини і визнання
права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
встановлення факту прийняття спадщини
і визнання права власності на: земельну
ділянку площею 3,22 га, що розташована на
АДРЕСА_1, яка надана для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його тітка ОСОБА_2, після смерті
якої відкрилась спадщина у вигляді
вищезазначеного майна, на яке він
претендує як єдиний спадкоємець за
заповітом, оскільки спадкоємців інших
черг за законом, заповітом або
спадкоємців які б мали право на
обов'язкову спадкову частку, не має.
Оформити свої спадкові права
нотаріально позивач не може в зв'язку з
тим, що при зборі документів до
нотаріуса було втрачено оригінал
державного акту на право власності на
земельну ділянку, у зв'язку з чим
позивач звертається до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився,
представив заяву згідно якої позовні
вимоги підтримує, просить справу
розглядати за його відсутністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав заяву
згідно якої просив розглянути справу
за його відсутністю, не заперечуючи
проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані докази, суд вважає, що позов
підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка
позивача ОСОБА_2, якою 22 червня 2011 року
був складений заповіт, зареєстрований
в реєстрі за № 166, відповідно до якого
все майно, де би воно не находилось і в
чому б воно не складалось померла
ОСОБА_2 заповідала позивачу ОСОБА_1. За
життя ОСОБА_2 належала земельна
ділянка площею 3,22 га, що розташована на
АДРЕСА_1, яка надана для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, згідно державного акту на
право приватної власності на землю
серії III-ОД № 058157 від 31.01.2003 року, акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 4797.

При зверненні до нотаріальної контори
позивачу було відмовлено в оформленні
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з відсутністю оригінала
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку, а саме державного
акту на право приватної власності на
землю, тому позивач був вимушений
звернутися з позовною заявою до суду.

Згідно рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 16.10.2013 року
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серії
III-ОД № 058157 від 31.01.2003 року визнано
втраченим.

На даний час позивач фактично прийняв
зазначене спадкове майно, оскільки
повністю керує і цілком володіє
спадковим майном, прийняв на
зберігання правовстановлюючі
документи.

У відповідності зі ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право
прийняти спадщину, і незалежно від часу
його прийняття вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків спадщини від фізичної особи,
яка померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки спадкодавця, а тому прийняття
спадщини частинами не можливе.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст, 392 ЦК України в разі
відсутності документів на право
власності, власник може вимагати
визнання права власності в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу
України передбачено, що громадяни
України набувають право власності на
земельні ділянки на підставі прийняття
спадщини.

Відповідно до ч. З ст. 152 Земельного
кодексу України - захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання прав.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що позивач являється єдиним
спадкоємцем за заповітом майна, яке
повністю прийняла у своє володіння, суд
вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття спадщини
і визнання права власності на спадкове
майно обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню, визнавши за
ним право власності на спадкове майно,
що складається з: земельної ділянки
площею 3,22 га, що розташована на АДРЕСА_1,
яка надана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії
III-ОД № 058157 від 31.01.2003 року, акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 4797 належить
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
попередньо встановивши факт
приналежності земельної ділянки
померлій.

Керуючись ст.ст.1233 - 1235, 1258, 1261, 1268 ЦК
України, ст. ст.. 10,11, 130, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Встановити факт приналежності
земельної ділянки площею 3,22 га, що
розташована на території
Староцаричанської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області - ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини, що відкрилась за заповітом
після смерті - ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, та складається з:
земельної ділянки площею 3,22 га, що
розташована на АДРЕСА_1, яка надана для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії
III-ОД № 058157 від 31.01.2003 року, акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 4797 належить
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:
земельну ділянку площею 3,22 га, що
розташована на АДРЕСА_1, яка надана для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії
III-ОД № 058157 від 31.01.2003 року, акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 4797 належить
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: