Справа № 341/625/14-ц
Провадження № 22-ц/779/994/2014
Головуючий у 1 інстанції Максимчин Ю.Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

17 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Васильковського В.М., Фединяка В.Д.,

секретаря
Яковин М.Я.,

з участю
позивача - ОСОБА_2 та його

представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Галицького районного суду від 25
березня 2014 року -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Галицького районного суду від
25 березня 2014 року задоволено заяву
представника ОСОБА_2 про забезпечення
позову. Постановлено накласти арешт на
рухоме і нерухоме майно та грошові
кошти ОСОБА_4 в розмірі заявлених
позовних вимог в сумі 206222 грн.

Не погоджуючись із даною ухвалою,
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
процесуального права. Апелянт вказує
на те, що суд в оскаржуваній ухвалі не
обґрунтував необхідність вжиття, вид
та спосіб обрання заходів забезпечення
позову. Також, на думку апелянта, судом
не враховано того, що він є
громадянином Республіки Польща,
постійно проживає на її території, а за
адресою, яку вказав позивач,
знаходиться господарське товариство,
співзасновником якого він являється.
Крім того, майно, яким він володіє і на
яке ухвалою суду накладено арешт, також
знаходиться на території Польщі, а
тому, зазначає апелянт, виникає питання
про законність виконання даної ухвали
на території Польщі. Також ОСОБА_4
вказує, що між ним та позивачем немає
ніяких зобов'язань, оскільки ним не
укладались жодні правочини. Зазначає,
що кошти, які ним було взято в борг у
ОСОБА_2, повернуті, про що йому надано
відповідні розписки. Посилаючись на
незаконність ухвали, просив її
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову в забезпеченні позову.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_4,
ОСОБА_7 і представник ТзОВ "Еко-прод" не
з'явились з невідомих причин, хоч
судові повідомлення їм направлені та
вручені завчасно. Отже, є правові
підстави для розгляду справи у їх
відсутності.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_2
та його представник доводи апеляційної
скарги заперечили.

Вислухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги з таких підстав.

Згідно ч.1 статті 153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

В п.1 постанови Пленуму Верховного
Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснено, що
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч.4
ст.151 ЦПК України), якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Однак, суд першої інстанції в порушення
порядку, встановленого цивільним
процесуальним законодавством, заяву
про забезпечення позову ОСОБА_2
розглянув 25 березня 2014 року, тобто ще до
постановлення ухвали від 27 березня 2014
року про відкриття провадження в даній
справі.

В п.4 названої вище постанови Пленуму
Верховного суду України вказано, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

Задовольняючи заяву представника
позивача ОСОБА_2 про забезпечення
позову та накладаючи арешт на рухоме і
нерухоме майно та грошові кошти
відповідача ОСОБА_4, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
невжиття заходів забезпечення позову в
подальшому може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Проте, такий висновок нічим не було
обґрунтовано. Крім того, колегія суддів
зауважує, що в матеріалах справи
відсутні будь-які документальні докази
місця проживання або зареєстрованого у
встановленому законом порядку місця
перебування ОСОБА_4.

Приймаючи до уваги вище наведене,
колегія суддів вважає, що оскаржена
ухвала не являється законною і
обгрунтованою. Тому вона не може бути
залишена в силі.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 218, 307; 312; 313-315; 319; 325 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково. Ухвалу Галицького районного
суду від 25 березня 2014 року в даній
справі скасувати, а питання
забезпечення позову за заявою ОСОБА_2
щодо накладення арешту на майно ОСОБА_4
передати на новий розгляд в той же суд.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення, і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
В.М.
Васильковський

В.Д. Фединяк