У х в а л а

іменем україни

3 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Мостової Г.І.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
договору позики недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 5 грудня 2012 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 27 травня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики.

ОСОБА_2 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання договору позики недійсним.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 5 грудня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 27 травня 2013 року, позов ОСОБА_1
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 заборгованість у
розмірі 167 484 грн 44 коп., судовий збір у
розмірі 1 440 грн та 234 грн 89 коп., та
витрати на правову допомогу в розмірі 10
737 грн 50 коп. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 5 грудня 2012 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 27 травня 2013 року скасувати,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази,
застосувавши норму закону, яка
підлягала до застосування, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення первісного позову та
відмову в задоволенні зустрічних
позовних вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 5 грудня 2012 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 27 травня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк Г.І.
Мостова М.І. Наумчук