Провадження № 2/344/621/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі c/з
Дзюбак Х.Б..

з участю представника позивача ОСОБА_8,
відповідача ОСОБА_2, представника
третьої особи ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до
Івано-Франківського міського суду з
позовом до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав щодо неповнолітньої
дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду до участі в справі залучено орган
опіки та піклування виконкому
Івано-Франківської міської ради для
подання висновку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав і
просив їх задовольнити з мотивів,
викладених в позовній заяві.

Відповідач позов визнав, не заперечив
щодо позбавлення його батьківських
прав стосовно дитини.

Представник органу опіки та піклування
виконкому Івано-Франківської міської
ради надав висновок щодо доцільності
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
щодо неповнолітньої дочки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва
про розірвання шлюбу, виданого 09.11.2005
року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано (а.с.7).

В період шлюбу в подружжя народилася
дочка ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, що
посвідчується копією свідоцтва про
народження (а.с.8).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що з відповідач не проявляє
жодної цікавості щодо дитини, її
розвитку, стану здоров'я, станом на
січень 2014 року заборгованість по
аліментних платежах становить 35 676.5
грн., при цьому ввостаннє оплата такого
плату в розмірі 510 грн. була здійснена
відповідачем в лютому місяці 2008 року
(а.а.39-42).

Відповідно до ст. 141, 180 СК України
батьки мають рівні права та обов'язки
щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про
права дитини визначено, що
держави-учасниці визнають право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батько (-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він не
забрали дитину з полового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують, та інше), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України і з'ясовує які безсумнівні
докази свідчать про ухилення
відповідача від виконання своїх
обов'язків щодо виховання дитини, у
чому полягає винна поведінка
відповідача, свідоме нехтування ним
своїми обов'язками, чи вживалися до
нього заходи реагування, а також
досліджує соціально-побутових умов
життя та матеріального становища
відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування.

Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Орган опіки та піклування виконкому
Івано-Франківської міської ради надав
висновок щодо доцільності позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 щодо
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.31-33), в якому
зазначив, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6
перебувають на обліку у службі у
справах дітей, як діти, що опинилися у
складних життєвих обставинах,
проживають разом з бабусею ОСОБА_7 За
результатами психологічного
обстеження дітей, при перерахуванні
членів своєї сімї батька не згадують,
найбільш значимою є бабуся, яка
належним чином доглядає дітей та
піклується ними.

Сам відповідач не заперечив щодо
позбавлення його батьківських прав
ОСОБА_2 щодо неповнолітньої дочки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43-45).

А тому, з врахуванням, що відповідач
проявляє байдужість до дитини, не бере
участь у вихованні, не сплачує аліменти
на утримання дочки, а також те, що
відповідач позовні вимоги визнав, суд
вважає, що позовні вимоги щодо
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
щодо неповнолітньої дочки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, є обґрунтованими.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України, керуючись
ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційнрий номер - НОМЕР_1,
батьківських прав відносно
малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем реєстрації народження
дитини.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 18 лютого 2014 року.

Суддя
Польська М.В.