У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Макарчука М.А., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - приватний
нотаріус Петропавлівського
нотаріального округу ОСОБА_6, про
визнання заповіту недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 19 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є єдиним
спадкоємцем після смерті двоюрідного
брата ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. У
лютому 2009 року позивачу стало відомо,
що ОСОБА_7 усе належне йому майно, у тому
числі квартиру АДРЕСА_1, заповів ОСОБА_5
Позивач вважає, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його внутрішній волі,
оскільки цей заповіт було складено за
декілька днів до смерті брата, який
дуже сильно хворів, перебував на
стаціонарному лікуванні, зловживав
наркотичними засобами і був
наркозалежним. На підставі вказаного,
ОСОБА_4 просила визнати недійсним
заповіт.

Рішенням Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 06
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 грудня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_9 зазначає, що оскаржуване
рішення апеляційного суду є законним і
обґрунтованим, у процесі розгляду
справи судом не порушені норми
матеріального і процесуального права,
а тому це судове рішення необхідно
залишити без змін, а касаційну скаргу
відхилити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
рішення апеляційного суду залишити без
змін.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 не
дають підстав для висновку про
порушення судом норм процесуального та
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Задовольняючи позов, апеляційний суд,
на підставі встановлених судом
обставин, дійшов обґрунтованого
висновку, що ОСОБА_7 у момент вчинення
оспрюваного заповіту не усвідомлював
значення своїх дій та не міг ними
керувати, а тому цей правочин необхідно
визнати недійсним.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Отже, оскаржуване рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. Леванчук М.А. МакарчукТ.О. Писана