У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

12 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Гончара В.П.,
Парінової І.К.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за публічного акціонерного
товариства «БМ Банк» до товариства з
обмеженою відповідальністю «Аляска
Трейд», ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з
обмеженою відповідальністю «Аляска
ЛД» про стягнення заборгованості за
договором відновлювальної кредитної
лінії, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» на ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 5 червня 2013
року, ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 9 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року публічне акціонерне
товариство «БМ Банк» звернулося із
указаним позовом, просило стягнути
заборгованість за договором № 2007-112/DС
відновлювальної кредитної лінії від 31
жовтня 2007 року у розмірі 96 802 339 грн 53
коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31
жовтня 2007 року між банком та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Аляска Трейд» було
укладено договір відновлювальної
кредитної лінії № 2007-112/DС зі змінами та
доповненнями, внесеними додатковими
договорами № 1 від 30 квітня 2008 року, № 2
від 3 червня 2008 року, № 3 від 23 червня 2008
року, № 3-1 від 10 вересня 2008 року, № 4 від
16 вересня 2008 року, № 5 від 31 жовтня 2008
року, № 6 від 15 січня 2009 року, № 6/1 від 30
грудня 2008 року, № 7 від 21 квітня 2009 року,
№ 8 від 2 листопада 2009 року.

У забезпечення виконання зобов'язання
та кредитним договором між банком та
ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариством з обмеженою
відповідальністю «Аляска ЛД» були
укладені окремі договори поруки.

Під час розгляду справи за позовом
банку до відповідачів про стягнення
заборгованості 9 серпня 2011 року
апеляційним судом м. Києва було
затверджено мирову угоду сторін, за
умовами якої між банком та
позивальником укладається договір
відновлювальної кредитної лінії №
2007-112/DС від 31 жовтня 2007 року у редакції
додаткового договору № 9 від 28 квітня
2011 року до кредитного договору,
укладання між банком та відповідачами,
а також третіми особами договорів
забезпечення, передбачених кредитним
договором. До положень мирової угоди
увійшли також зобов'язання
позичальника щодо сплати процентів не
пізніше 29 квітня 2011 року за період з
першого дня видачі кредиту до 25 квітня
2011 року, та зобов'язання погасити
протягом 10 місяців з дати укладання
кредитного договору заборгованість за
процентами у розмірі не менше ніж 1 000 000
грн.

У подальшому до кредитного договору
були внесені зміни та доповнення
додатковими договорами.

Внаслідок невиконання затвердженої
апеляційним судом м. Києва від 9 серпня
2011 року мирової угоди сторін та
кредитного договору виникла
заборгованість, яка станом на 21 березня
2013 року становить 5 000 923,67 доларів США та
56 829 956 грн 64 коп.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 5 червня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 9 жовтня 2013 року, провадження
у справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст.
205 ЦПК України.

У касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство «БМ Банк»
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України
розглянувши касаційну скаргу на ухвалу
суду, суд касаційної інстанції
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом прийнято ухвалу з
додержанням вимог закону.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів та не
ґрунтуються на доказах. Апеляційним
судом наведено обґрунтовані мотиви
відхилення апеляційних скарг.

Як убачається з матеріалів справи, банк
просив стягнути з відповідачів всю
кредитну заборгованість, у тому числі й
за умовами мирової угоди, оскільки
відповідачі не виконують мирової угоди
та банк не може звернутись до відділу
державної виконавчої служби з метою
примусового виконання затвердженої
мирової угоди з підстав її
невідповідності вимогам виконавчого
документа.

Дійшовши висновку про закриття
провадження у справі у частині
стягнення заборгованості за договором
відновлювальної кредитної лінії №
2007-112/DС станом на 28 квітня 2011 року у
редакції додаткового договору № 9 від 28
квітня 2011 року, суди обґрунтовано
виходили з того, що спір щодо прав та
обов'язків сторін за цією кредитною
заборгованістю врегульовано станом на
визначену дату, а саме 28 квітня 2011 року,
невиконання умов мирової угоди не дає
підстав для повторного звернення до
суду з приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
доводи касаційної скарги про порушення
норм процесуального права судами
першої та апеляційної інстанцій не
дають підстав для скасування
постановлених ухвали суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення ухвали
суду першої інстанції та ухвали
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «БМ Банк»
відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 5 червня 2013 року, ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 9 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

В.П. Гончар

І.К. Парінова