міськрайонний суд
головуючого судді
секретаря Вараниці Н.В.,
розглянувши у судовому засіданні в
місті Хмельницькому справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідачів про визнання за нею права
власності на квартиру АДРЕСА_1. На
обґрунтування своїх вимог позивачка
зазначила, що дана квартира хоч і
придбана нею за період шлюбу з ОСОБА_4,
Позивачка подала до суду клопотання
про розгляд справи без її участі,
вказує, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та не заперечує проти
прийняття заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, своїх повноважних
представників не направили, про
причини неявки не повідомили, а тому у
відповідності до ст.224 ЦПК України,
враховуючи згоду позивачки, суд
знаходить можливим прийняти заочне
рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Як об'єктивно встановлено судом,
позивачка з 22 липня 2000 року перебувала
в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 до дня
його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

До шлюбу позивачці на праві власності
належала квартира АДРЕСА_2. ОСОБА_4
належав будинок по АДРЕСА_5.

Позивачка 28 січня 2004 року продала свою
квартиру за адресою АДРЕСА_2, що
підтверджує копією договору
купівлі-продажу від 28 січня 2004 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 328, а 2
лютого 2004 року придбала квартиру
АДРЕСА_1, вартістю 34 588 грн., що
підтверджує копією договору
купівлі-продажу квартири від 2 лютого
2004 року зареєстрованого в реєстрі за №
382.

Оскільки спірна квартира була придбана
за особисті кошти позивачки, то
відповідно тільки вона була вказана
покупцем в договорі купівлі-продажу
квартири від 2 лютого 2004 року і на цю
квартиру, як одну цілу, було
зареєстровано право власності на ім'я
позивачки в Хмельницькому БТІ, про що
підтверджується копією Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 3 лютого 2004 року за № 2725787 та
копією технічного паспорта на спірну
квартиру.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого майнового права та
інтересу. Згідно цієї ж норми одним із
способів захисту цивільних прав є
визнання судом такого права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України,
особистою приватною власністю дружини
є майно набуте нею за час за час шлюбу,
але за кошти які належали їй особисто.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Виходячи з вищевикладеного суд прийшов
до висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати слід покласти на
відповідачів, в зв'язку із задоволенням
позову.

Керуючись ст.392 ЦК України, ст.57 СК
України, ст.ст. 88, 212-215, 224 ЦПК України,
суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1, придбану нею за час шлюбу, але
за кошти, які належали їй особисто.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному
порядку судові витрати в сумі 345,88 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:
Д.І. Приступа