Провадження №2/761/1152/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - Головне управління юстиції у
м.Києві про усунення від права на
спадкування та зміну черговості
одержання права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2013 року до суду надійшла
зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивачка просить:
усунути відповідачів від права на
спадкування після померлого ОСОБА_4, а
саме: квартири АДРЕСА_1; визнати за
позивачем право на спадкування у
першій черзі після померлого ОСОБА_4.

Свої позовні вимоги позивачка
обґрунтовує тим, що вона перебувала у
шлюбі з братом померлого з 18.01.1992 року
та проживали разом в АДРЕСА_1. Як
зазначає позивачка, за період
сімейного життя вона турбувалась і про
рідного брата її чоловіка - померлого
ОСОБА_4, який проживав в квартирі
АДРЕСА_1 зазначеного будинку.

Позивачка зазначає, що вона з своїм
чоловіком здійснювала поховання
ОСОБА_4 за власні кошти. Відповідачі за
період життя батька не турбувалися про
нього. Дочка жодного разу не приходила
до нього, а син - дуже рідко приходив і
без сварок у нього з батьком не
проходило.

Також позивач просить змінити її
черговість спадкування, оскільки вона
була пов'язана із померлим спільним
побутом, а відповідачі ніколи не
проживали за місцем проживання
спадкодавця.

В судовому засіданні позивачка та її
представник заявлені вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали та просили
відмовити в їх задоволенні на тій
підставі, що позивачем не доведено, що
вони ухилялись від обов'язку
утримувати свого батька. Також
відповідач ОСОБА_3 пояснив, що його
батько зловживав спиртними напоями, а
тому він йому приносив лише продукти
харчування та ніколи не давав гроші.

Третя особа в судове засідання
представника не направила, в заяві, яка
надійшла до суду вони зазначають, що у
вирішенні позовних вимог покладаються
на розсуд суду та просять слухати
справу у відсутність їх представника.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Вислухавши позивача, її представника,
відповідачів, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 18
січня 1992 року позивачка уклала шлюб з
ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1, який був
братом ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони не надали суду
правовстановлюючі документи на
квартиру (частину будинку), спадщина на
яку відкрилась.

Як пояснили в судовому засіданні
сторони, позивач та відповідачі
звернулись до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини.

З виписки з історії хвороби, яка
міститься в матеріалах справи
вбачається, що в період з 12.09.2002 року по
11.10.2002 року ОСОБА_4 знаходився на
стаціонарному лікуванні з діагнозом:
закрита тупа травма грудної клітини та
живота; розрив селезінки; поверхній
розрив підшлункової залози … струс
головного мозку, внутрішньочеревна
кровотеча.

Як зазначила позивачка, будь-яка інша
медична документація щодо лікування
ОСОБА_4 відсутня, оскільки він не
перебував на лікуванні в лікувальних
установах.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому
засіданні пояснили, що ОСОБА_4
зловживав спиртними напоями, позивачка
приносила йому їжу. В той же час свідки
підтвердили, що ОСОБА_4 міг самостійно
ходити в магазин.

ОСОБА_8, як свідок в судовому засіданні
пояснила, що померлий ОСОБА_4 полюбляв
випити, проблем зі здоров'ям не було,
вів себе адекватно, обслуговував себе
сам (купував продукти, прибирав в
помешканні). Позивачка померлому
ніколи нічим не допомагала, а
відповідач (ОСОБА_3) приїжджав та
привозив продукти.

Частиною 5 статті 1224 ЦК України
передбачено, що за рішенням суду особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялась від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Представник позивача та позивач в
судовому засіданні пояснили, що
безпорадний стан у ОСОБА_4 був
внаслідок зловживання спиртними
напоями. В той же час позивачка та її
представник пояснили, що ОСОБА_4 не
перебував на обліку у лікаря-нарколога
та не заперечували, що померлий не
потребував стороннього догляду.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
роз'яснено, що безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування.

В судовому засіданні стороною позивача
на виконання вимог ч.1 ст.60 ЦПК України
не було надано жодного доказу на
підтвердження безпорадного стану у
ОСОБА_4, що унеможливлювало його
існування без сторонньої допомоги;
також не надано доказів, що позивач
неодноразово зверталась до
відповідачів щодо надання допомоги
спадкодавцю та вони ухилялись від
надання такої допомоги.

Суд не може взяти до уваги посилання
позивача на ту обставину, що вона
здійснювала поховання ОСОБА_4 за власні
кошти, оскільки у розумінні ч.5 ст.1224 ЦК
України це не має значення для
вирішення справи по суті.

Отже, оскільки в судовому засіданні не
доведено безпорадного стану померлого
ОСОБА_4, як і того, що відповідачі
ухилялись від надання йому допомоги,
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача не ґрунтуються
на законі, а тому не можуть бути
задоволені в частині усунення
відповідача від права на спадкування.

Частина 2 статті 1259 ЦК України визначає,
що фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Під час слухання справи судом не було
встановлено, що померлий ОСОБА_4 був у
безпорадному стані, так само не було
встановлено, що позивачка протягом
тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала та надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, не
доведено позивачем і те, що вона вела
спільний побут з померлим. А тому суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні заявлених вимог позивача
про зміну черговості одержання
позивачем права на спадкування.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч.5 ст.1224, ч.2 ст.1259 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 159, 212,214,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне
управління юстиції у м.Києві про
усунення від права на спадкування та
зміну черговості одержання права на
спадкування - відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
м.Києва через Шевченківський районний
суд м.Києва протягом десяти днів з дня
його проголошення. Сторона, яка не була
присутня при проголошенні рішення,
може його оскаржити протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Н.Г.Притула