У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Висоцької В.С., Умнової О.В.,Колодійчука
В.М., Фаловської І.М., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
кредитної заборгованості, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Харківське обласне управління
акціонерного товариства «Ощадбанк» на
заочне рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 26 червня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 09 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» звернулося до суду із
вказаним позовом, у якому просило
стягнути солідарно з відповідачів суму
заборгованості за кредитним договором
від 11 липня 2008 року в розмірі 25 600 грн,
посилаючись на те, що 11 липня 2008 року
між відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_8 було укладено кредитний
договір, відповідно до якого
позичальник отримав грошові кошти у
сумі 18 тис. грн на споживчі потреби з
терміном остаточного погашення не
пізніше 10 липня 2011 року, із
зобов'язанням сплачувати 30 % річних за
користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору було укладено
договори поруки від 11 липня 2008 року між
ОСОБА_6, ОСОБА_8 та кредитором і від
11 липня 2008 року між ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та кредитором.

ОСОБА_8 зобов'язань за кредитним
договором належним чином не виконує
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка станом на 11 квітня
2013 року становить 25 600 грн 69 коп.

Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 26
червня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 09 вересня 2013 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто на користь публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Харківського обласного управління
акціонерного товариства «Ощадбанк»
солідарно із ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 заборгованість за кредитним
договором від 11 липня 2008 року в розмірі
19 239 грн 95 коп. Решту позовних вимог
залишено без задоволення. Вирішено
питання про судові витрати.

У касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Харківське обласне управління
акціонерного товариства «Ощадбанк»
просить змінити оскаржувані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги
щодо стягнення із боржників пені в
розмірі 10 784 грн 79 коп., посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи,
вважає, що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При вирішенні спору суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що
11 липня 2008 року між відкритим
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» в особі Філії
Харківське обласне управління
відкритого акціонерного товариства
«Ощадбанк», назву якого було змінено на
публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України», було
укладено кредитний договір, за яким
банк надав ОСОБА_8 кредит у розмірі 18
тис. грн на споживчі потреби з терміном
остаточного погашення кредиту не
пізніше 10 липня 2011 року, із
зобов'язанням сплачувати 30% річних за
користування кредитом.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором було укладено
договір поруки від 11 липня 2008 року між
ОСОБА_6, ОСОБА_8 та кредитором і договір
поруки від 11 липня 2008 року між ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та кредитором, відповідно до
яких поручитель зобов'язався
відповідати солідарно в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
зобов'язань боржником.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку заборгованості за
кредитним договором, остання станом на
11 квітня 2013 року становить 25 600 грн 69
коп., з яких:

- прострочена заборгованість по
кредиту - 10 090 грн 81 коп.;

- прострочена заборгованість по
процентам - 4 725 грн 09 коп.;

- нарахована сума пені за прострочення
терміну повернення кредиту та
процентів - 10 784 грн 79 коп.

Позичальнику та поручителям 02 серпня
2010 року було направлено
рекомендованими листами вимоги щодо
погашення заборгованості за кредитним
договором (а. с. 25, 27, 29, 26, 28, 30), однак
зазначені листи залишені без належного
реагування з боку відповідачів.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, а саме: про
стягнення заборгованості по кредиту та
процентам - у повному обсязі; про
стягнення пені - в межах строку
позовної давності (за ст. 258 ЦК України -
1 рік), суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і
апеляційний суд, обґрунтовано
керувався нормами ст. ст. 258, 526, 625, 536, 1049,
1050, 554 Цивільного кодексу
України та виходив з наявності
правових підстав для часткового
задоволення заявлених позовних вимог,
їх обґрунтованості та доведеності.

За таких обставин, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не вбачає підстав для скасування
оскаржуваних судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій, так як
вони ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Харківське обласне управління
акціонерного товариства «Ощадбанк»
відхилити.

Заочне рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 26
червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області
від 09 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова
І.М. Фаловська