ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-44/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:

головуючого судді
Сухомлінова С.М.

секретарів Пришляк
З.В., Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Дочірнього підприємства "Агентство
охоронної безпеки "Беркут", третя особа
- ОСОБА_3 про відшкодування моральної та
матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом по
стягнення з охоронного підприємства
«Атлант» 4000 грн. матеріальної шкоди та
106000грн. моральної шкоди, а в подальшому
первісний відповідач був замінений
належним відповідачем - Дочірнє
підприємство "Агентство охоронної
безпеки "Беркут".

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що робітник
відповідача ОСОБА_3 09.10.2008р. в
приміщенні школи №291 м. Київ умисно
заподіяв йому легкі тілесні
ушкодження, пошкодив верхній одяг та
спричинив моральну шкоду. Стверджував,
що охоронець ОСОБА_3 завдав йому
матеріальну шкоду під час виконання
своїх трудових обов'язків, а тому
відповідальність повинна нести
юридична особа - ДП "Агентство
охоронної безпеки "Беркут".

В процесі розгляду справи позивач
збільшив свої вимоги і просив стягнути
з відповідача 7899,38 грн. витрат на ліки
та лікування, 274700 грн. на лікування за
період з 2009р. по 2018р., 2000грн. за
пошкодження одягу та 109450 грн. моральної
шкоди.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала збільшені позовні
вимоги, а представник відповідача
позов не визнав і стверджував, що
позивачем не доказана вина охоронця
ОСОБА_3 в заподіянні ОСОБА_2
матеріальної та моральної шкоди.

Вислухавши пояснення сторін, свідків
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає необхідним позов задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з договору, витягу з
реєстру (а.с.118-122) та пояснень
представника відповідача, 01.09.2007р. був
укладений договір по охороні об'єкта
середньої школи №291 в м. Києві
співробітниками дочірнього
підприємства "Агентство охоронної
безпеки "Беркут".

В період дії цього договору в жовтні
2008р. співробітник відповідача ОСОБА_3
виконував свої службові обов'язки і
знаходився 09.10.2009р. на своєму робочому
місці в приміщенні школи №291 м. Києва,
що не заперечував представник
відповідача.

Як вбачається з постанови (а.с.40-42) та
пояснень свідка ОСОБА_2, останній
приблизно о 18-00 год. 09.10.2009р. прийшов до
школи №291 де навчається в четвертому
класі його сестра ОСОБА_4 і в приміщенні
школи на сходах на другий поверх його
наздогнав охоронець ОСОБА_3, якому він
пояснив причину свого появлення в
школі. Після цього ОСОБА_3 його
штовхнув, в результаті чого ОСОБА_2 впав
на східці, а потім ОСОБА_3 почав його
тягти східцями на перший поверх. У
вестибулі школи ОСОБА_3 схопив ОСОБА_2
за куртку в області грудей і
продовжував тягти по підлозі до виходу,
де за дверима школи відпустив його,
після того як позивач показав своє
посвідчення інваліда.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4, остання
09.10.2008р. після закінчення занять у
вестибулі свої школи зустріла свого
брата ОСОБА_2, у якого був схвильований
вигляд і порвана куртка, з яким вона
потім повернулась додому, де брат
розповів як його в приміщенні школи
штовхав і тягав по підлозі охоронець
ОСОБА_3

Як вбачається з листка
непрацездатності, виписки з медичної
книжки (а.с.16-19), позивач з 10.10.2008р. по
14.10.2008р. знаходився на амбулаторному
лікуванні і лікарем-терапевтом були
виявлені ссадини на грудях, спині та
біль у руці і правій нозі, що згідно
акту (а.с.12-13) відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Згідно довідки (а.с.15), ОСОБА_2, страждає
дитячим церебральним паралічем, є
інвалідом 2 групи (а.с.148), а з 2012р.
визнаний інвалідом 1 групи (а.с.148) і
потребує лікування за основним
захворюванням. Відповідно довідки
(а.с.189), позивачу як інваліду 1 групи
рекомендовано санаторно-курортне
лікування в санаторіях неврологічного
профілю щорічно в літній період.

Відповідно вимог ч.1 ст.1172 ЦК України,
юридична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових службових
обов'язків, а згідно вимог ч.1 ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними діями
відшкодовується особою, яка її задала,
за наявності її вини.

Оцінюючи представлені докази, суд
вважає доказаним факт завдання
позивачу матеріальної шкоди у вигляді
пошкодження його куртки та взуття в
розмірі 2000грн., протиправності дій
охоронця ОСОБА_3 і наявності причинного
зв'язку між завданою шкодою та
протиправними діями.

Що стосується матеріальної шкоди у
вигляді витрат на лікування,
харчування для відновлення здоров'я
позивача в сумі 7899грн. (а.с.170) та витрат
на санаторне лікування за 5 років в сумі
187350грн., то ці витрати не підлягають
відшкодуванню, оскільки позивачем не
доведений причинно-наслідковий зв'язок
між протиправними діями ОСОБА_3 та
необхідністю лікування позивача в
результаті цих дій. Суд вважає, що
належним доказом цих вимог може бути
висновок судово-медичної експертизи,
клопотання про призначення якої
сторони не заявляли, а суд, в силу вимог
ЦПК України, такого права призначити
експертизу позбавлений.

Що стосується вимог про відшкодування
моральної шкоди, то представником
відповідача не доказана відсутність
вини працівника ОСОБА_3 в заподіянні
позивачу болю, фізичних страждань, яких
позивач зазнав у зв'язку з ушкодженням
свого здоров'я, а також у душевних
стражданнях яких позивач зазнав у
зв'язку із пошкодженням свого майна.

При визначенні розміру моральної шкоди
судом враховується умисний характер
правопорушення, глибина фізичних та
душевних страждань позивача, який є
інвалідом з дитинства та позбавлений
можливості самостійно захистити свої
права. Приймаючи до уваги вимоги
розумності і справедливості, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі
20000грн., а врешті позовних вимог слід
відмовити за необґрунтованістю.

Вирішуючи позов таким чином, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
судові витрати в розмірі 487,20грн. на
користь держави, оскільки позивач
звільнений від сплати судового збору
за законом.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з
Дочірнього підприємства "Агентство
охоронної безпеки "Беркут" - 2000 (дві
тисячі) грн. матеріальної шкоди та 20000
(двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Агентство охоронної безпеки "Беркут"
на користь держави - 487 (чотириста
вісімдесят сім) грн. 20 коп. судових
витрат.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів до Апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва.

СУДДЯ:
С.М. Сухомлінов