Ухвала

іменем україни

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,

Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на
дії головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Юлдашева А.А., за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк» на
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 27 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 26 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду зі скаргою на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Юлдашева А.А., в
обґрунтування якої зазначила, що
державний виконавець призначив
реалізацію належного їй майна -
нежилого приміщення підвалу №? 81
першого поверху літ. А-14, А', загальною
площею 536, кв.м, розташованого в будинку
АДРЕСА_1, з заявленою ціною 2 039 845 грн,
однак нею не було отримано жодної
постанови чи іншого документа з
відділу державної виконавчої служби, з
результатами оцінки майна вона не була
ознайомлена. Нею був отриманий лист
філії Приватного підприємства «Нива -
В.Ш.» від 16 серпня 2013 року про повторні
прилюдні торги, які були призначені на
02 вересня 2013 року, при цьому
повідомлень про призначення торгів на
липень та серпень 2013 року вона не
отримувала.

Станом на 02 вересня 2013 року звіт про
оцінку майна втратив чинність, а
державний виконавець Юлдашев А.А. не
провів його переоцінку.

Враховуючи наведене, заявник просила
визнати дії державного виконавця
Юлдашева А.А. щодо передачі
арештованого майна боржника на
реалізацію, а також щодо порядку
проведення його оцінки неправомірними,
усунути порушення її прав шляхом
скасування заявки від 05 квітня 2013 року
на реалізацію арештованого майна -
нежилого приміщення 1 поверху літ.
А-14, А' загальною площею 536 кв.м,
розташованого по АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2013 року,
яка залишена без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 26 листопада 2013 року, скаргу ОСОБА_3
задоволено.

Визнано незаконними дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Юлдашева А.А. щодо
передачі на реалізацію арештованого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_3, а
саме: нежилого приміщення підвалу № 81
першого поверху літ. А-14, А', загальною
площею 536 кв.м, розташованого в будинку
АДРЕСА_1, та щодо порядку проведення
оцінки вищевказаного нерухомого майна.

Скасовано заявку від 05 квітня 2013 року
за вих. № 2472-2/11 на реалізацію
арештованого майна - нежилого
приміщення підвалу № 81
першого поверху літ. А-14, А', загальною
площею 536 кв.м, розташованого в будинку
АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі Публічне
акціонерне товариство «Фідобанк»,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 27
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 26
листопада 2013 року, постановити нову
ухвалу про відмову у задоволенні
скарги.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 24 вересня 2010
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом від 01 жовтня 2010 року про
солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь ПАТ «СЕБ Банк» 9 463 162 грн 09 коп.,
16 лютого 2011 року під час вчинення
виконавчих дій було проведено опис та
арешт нерухомого майна - нежилого
приміщення підвалу № 81 першого поверху
літ. А-14, А', загальною площею 536 кв.м,
розташованого в будинку АДРЕСА_1, яке
належить ОСОБА_3 на праві власності.

Постановою державного виконавця від 01
березня 2011 року призначено експерта у
виконавчому провадженні, 11 червня 2013
року між відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області та Приватним підприємством
«Нива - В.Ш.» укладено договір про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна за ціною
2 039 845 грн.

Перші прилюдні торги були призначені
на 10 липня 2013 року і не відбулися,
повторні торги призначалися на 14
серпня 2013 року зі знижкою ціни
нерухомого майна на 5 %, за ціною 1 937 852
грн 75 коп., які також не відбулися за
відсутністю купівельного попиту. Треті
прилюдні торги були призначені на 02
вересня 2013 року зі знижкою ціни майна
на 50 % - 1 019 922 грн 50 коп.

Задовольняючи скаргу, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що державний
виконавець діяв не у відповідності до
Закону України «Про виконавче
провадження», так як належним чином не
повідомив боржника ОСОБА_3 про оцінку
належного їй майна. Крім того, звертав
увагу на те, що звіт про оцінку майна,
відповідно до ч. 5 ст. 58 Зазначеного
закону у виконавчому провадженні
вважається чинним протягом шести
місяців з дня його підписання суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання. Після закінчення цього
строку оцінка майна проводиться
повторно, що не було зроблено державним
виконавцем.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби може бути подано до суду у
десятиденний строк, а при оскарженні
постанови про відкладення провадження
виконавчих дій - у триденний строк, які
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Однак, коли в законі
встановлено спеціальний порядок
обчислення строків звернення заявника
зі скаргою до суду, їх перебіг має
визначатися за цими нормами, а не за
нормами ст. 385 ЦПК України.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець повідомляє про результати
визначення вартості чи оцінки майна
сторонам. У разі якщо сторони не згодні
з результатами визначення вартості
чи оцінки, вони мають право подати
державному виконавцю заперечення в
десятиденний строк з дня надходження
повідомлення. Сторона вважається
ознайомленою з результатами
визначення вартості чи оцінки
арештованого майна, якщо їй надіслано
повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання
чи перебування такої сторони,
достовірно встановленим державним
виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

Якщо скаргу подано з пропуском строку,
встановленого законом, та відсутнє
клопотання про його поновлення, така
скарга суддею одноособово залишається
без розгляду при її прийнятті та
повертається заявникові. При цьому
заявникові може бути роз'яснено право
на повторне звернення до суду на
загальних підставах.

Суди не з'ясували, чи пропущено
заявником ОСОБА_3 строк для звернення
до суду із зазначеною скаргою, якщо так,
то поважність причин його пропуску та
наявність законних підстав для його
поновлення.

Згідно зі ст. 26 ЦПК України сторона
виконавчого провадження, яка
звернулася до суду зі скаргою, бере
участь в її розгляді як заявник, а інші
учасники цього провадження, прав і
обов'язків яких безпосередньо
стосується розгляд і вирішення цієї
скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
посадової особи державної виконавчої
служби розглядаються судом за
загальними правилами ЦПК з
особливостями, встановленими статтею
386 ЦПК України, за участю державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби, рішення,
дії або бездіяльність якої
оскаржуються. До участі у справі як
заінтересована особа залучається інша
сторона виконавчого провадження,
оскільки судовим рішенням може бути
вирішено питання про її права чи
інтереси.

Враховуючи, що суди на зазначене не
звернули уваги, не встановили фактичні
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, не
залучили до участі у справі інших
учасників виконавчого провадження,
судові рішення не відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк»
задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 27 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 26 листопада 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О.
Дьоміна

Судді:

О.П. Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

С.П. Штелик