РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Шеремета Г. І.

при секретарі Козак О.

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 звернулася з позовом до
відповідачки ОСОБА_2, який декілька
разів уточнювала щодо об»єму вимог,
відповідачів, третіх осіб, просить
стягнути з відповідачки матеріальну
шкоду в сумі 3000 грн. та 5000 грн. моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, суду пояснила, що
діями відповідачки їй заподіяно
матеріальну шкоду, яку оцінює у 3000 грн.,
а саме нею понесені збитки по оплаті
комунальних послуг квартири, власником
якої є її син. Моральна шкода заподіяна
діями відповідачки, що виразились у
тому, що між ними постійно виникають
конфлікти щодо користування квартирою
АДРЕСА_1, оплати за комунальні послуги,
у неї є претензії до відповідачки, як до
голови ОСББ. Сім»я відповідачки
самовільно захопила приміщення у
будинку, одного разу вона не мала
можливості потрапити у підвальне
приміщення будинку через що з
відповідачкою в черговий раз виник
конфлікт. Через усі ці сварки її було
госпіталізовано до лікарні. Зазначила,
що такі дії відповідачки
продовжувались протягом 2009- 2012 років та
спричиняли їй душевні страждання.

Відповідачка в судовому засіданні
проти позову заперечила, суду пояснила,
що жодної шкоди позивачці, як
матеріальної так і моральної не
заподіювала. Вимоги позивачки не
доведені жодними доказами. Виклик
швидкої допомоги позивачці жодним
чином не пов»язаний з їх особистими
стосунками.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши
в сукупності зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що в
заявлених позивачкою вимогах слід
відмовити в повному об»ємі виходячи з
наступного.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що
майнова шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи або юридичної особи, а також
шкода завдана майну фізичної або
юридичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її
завдала.Моральна шкода завдана
фізичній чи юридичні особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою,
яка її завдала за наявності її вини,
крім випадків встановлених ч.2 ст.1167 ЦК
України.

Позивачкою ОСОБА_1 заявлено вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 3000 грн., як вартість понесених нею
витрат по оплаті за комунальні послуги
квартири АДРЕСА_1. Заподіяну моральну
шкоду оцінює у 5000 грн. та вважає, що така
заподіяна неправомірними діями
відповідачки щодо вище вказаної
квартири.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на квартиру від 16.06.1994 року
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. ( а.с.157)

Рішенням суду від 8.09.2011 року, яке
вступило в законну силу, припинено
право ОСОБА_3 на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

На запитання суду позивачка
підтвердила, що дійсно не є власником
спірної квартири, її син теж перестав
бути власником квартири у 2011 році за
рішенням суду. Вважає, що оскільки вона
від імені сина опікувалась квартирою,
все що відбувалось з квартирою
безпосередньо пов»язано з нею, має з
квартирою історичний зв»язок - у ній
народилася та проживала. Не знає чи
мають власники квартири будь-які
претензії до відповідачки щодо подій,
які мали місце протягом 2009 -2012 років.
Також позивачка вважає, що у зв»язку з
конфліктом, що мав місце з
відповідачкою у 2010 році у неї
погіршився стан здоров»я та вона
змушена була викликати швидку
допомогу.

Як встановлено судом з повідомлення
від 25.07.2012 року дійсно 11.08.2010 року о 11
год. 46 хв. виїжджала бригада швидкої
медичної допомоги №16 за адресою
Лисенка 44 кв.3 до ОСОБА_1 та їй
встановлено діагноз сечокам»яна
хвороба, ниркова коліка, затримка сечі,
гіпертонічний криз - госпіталізовано
до ЛШМД.

Дослідивши та оцінивши в сукупності з
іншими доказами вище вказане
повідомлення, суд приходить до
висновку, що відсутній причино -
наслідковий зв»язок між
госпіталізацією позивачки у ЛШМД та, як
стверджує остання конфліктами з
відповідачкою, оскільки встановлений
позивачці діагноз не відноситься до
такого, що спричинений душевними
стражданнями та заподіяною моральною
шкодою.

Враховуючи наведене вище, суд критично
оцінює пояснення позивачки про
заподіяння їй як матеріальної так і
моральної шкоди неправомірними діями
відповідачки щодо квартири АДРЕСА_1,
оскільки як встановлено в судовому
засіданні та підтвердила позивачка
власником такої квартири вона не є, так
як і не є власником її син, від імені
якого діяла.

Керуючись ст.ст.3,4,6, 57-60, 207, 209, 294 ЦПК
України, ст.ст.16,23,1166,1167 Цивільного
кодексу України,

суд-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Львівської області в порядку та строки,
передбачені ст..294 ЦПК України.

Суддя:
Шеремета Г. І.