Головуючий суду 1 інстанції - Полтавець
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 414/937/13-ц
Провадження № 22ц/782/551/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого судді - Коротенка Є.В.,

суддів - Гаврилюка В.К., Коновалової
В.А.,

при секретарі - Вербицькому І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, на ухвалу
Кремінського районного суду
Луганської області від 17 січня 2014 року
у цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_3 до Сватівського районного суду
Луганської області про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

Ухвалою Кремінського районного суду
Луганської області від 17.01.2014 року на
підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України закрито
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до Сватівського
районного суду Луганської області про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Не погодившись із вказаною ухвалою
суду з питань підсудності, ОСОБА_2, яка
діє в інтересах ОСОБА_3, звернулася до
суду з апеляційною скаргою на неї.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом норм
цивільного процесуального права,
просив вказану ухвалу суду скасувати
та направити справу на новий розгляд до
місцевого суду.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обгрунтованність
оскаржуємої ухвали суду першої
інстанції, судова колегія вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

При апеляційному розгляді вказаної
цивільної справи колегія суддів
приймає до уваги положення ч.1 ст.303
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідно до якого під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що в травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Кремінського районного суду
Луганської області з позовом до
Сватівського районного суду
Луганської області про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності (а.с.2-5, 75-82).

Ухвалою Кремінського районного суду
Луганської області за вказаним позовом
було відкрите провадження у цивільній
справі (а.с.83).

У пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня 2007
р. № 8 «Про незалежність судової влади»
зазначено, що виключне право перевірки
законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв із таким предметом.

У відповідності до положень статей 62,
126 і 129 Конституції України матеріальна
та моральна шкода, заподіяна при
здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного;
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, а однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями
Конституції України визначено, що
рішення суду і відповідно до цього дії
або бездіяльність судів у питаннях
здійснення правосуддя, пов'язаних з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях тощо, можуть оскаржуватись
у порядку, передбаченому
процесуальними законами, а не шляхом
оскарження їх дій (чи відшкодування
саме судами моральної чи матеріальної
шкоди) до іншого суду, оскільки це
порушуватиме принцип незалежності
судів і заборону втручання у вирішення
справи належним судом.

У зв'язку із викладеним розгляд судом
позовних вимог, незалежно від їх
викладення та змісту, предметом яких є,
по суті, оскарження процесуальних дій
судді (суду), пов'язаних із розглядом
справи (від стадії відкриття
провадження у справі до розгляду по
суті, перегляду судових рішень у
передбачених процесуальним законом
порядках і їх виконання), нормами ЦПК
України чи іншими законами України не
передбачено. Таким чином, у відкритті
провадження у такій справі слід
відмовити на підставі пункту 1 частини
другої статті 122 ЦПК України, а у разі
відкриття провадження у справі його
слід закрити на підставі пункту 1
частини першої статті 205 ЦПК України.

Щодо положень частини шостої статті 1176
ЦК України, яка передбачає, що шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
внаслідок іншої незаконної дії або
бездіяльності чи незаконного рішення
органу дізнання, попереднього
(досудового) слідства, прокуратури або
суду, відшкодовується на загальних
підставах, то застосування цього
законодавчого положення можливе у
випадку, коли предметом позову є інші
дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які
не пов'язані зі здійсненням правосуддя,
відправленням судочинства, яке має на
меті прийняття акту органом судової
влади.

Тобто це інші дії суддів (суду) при
здійсненні правосуддя, коли спір не
вирішується по суті, у разі їх
незаконних дій або бездіяльності і
якщо вина судді встановлена не лише
вироком суду, а й іншим відповідним
рішенням суду.

Таке законодавче врегулювання
відповідає вимогам статей 6, 41
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Саме така думка викладена і в
інформаційному листі № 6-182/0/4-12 від
13.02.2012 року Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Крім того, колегія суддів зауважує, що,
у відповідності до ч.1 ст.4 Закону
України „Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду", відшкодування такої шкоди
провадиться за рахунок державного
бюджету.

Таким чином судова колегія вважає, що
ухвала Кремінського районного суду
Луганської області від 17.01.2014 року
відповідає вимогам закону і підстав
для її скасування немає, достатніх
належних доказів на підтвердження
своїх доводів апелянт суду не надав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Кремінського районного суду
Луганської області від 17 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення, однак її може
бути оскаржено шляхом подання
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: