ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2713/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва

в складі: головуючого судді:
ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря
ДРАГА О.А.

сторін:

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та
в інтересах малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи: Відділ у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Дарницького
РУ ГУ МВС України в м. Києві; Орган
опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, який діє в інтересах
малолітньої ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_3
та ОСОБА_5 такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
квартирою АДРЕСА_1, в якості третіх
осіб залучила Відділ у справах
громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Дарницького
РУ ГУ МВС України в м. Києві; Орган
опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач ОСОБА_3 в спірній квартирі
не проживає понад рік та відмовляється
добровільно знятися з реєстраційного
обліку.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю від 06.03.2014 року
ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, просила позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, надавши свої письмові
заперечення, в подальшому позовні
вимоги визнав та не заперечував
проти їх задоволення.

Третя особа: ВГіРФО Дарницького РУ ГУ
МВС України в м. Києві в судове
засідання не направив свого
представника, проте на адресу суду
надійшла заява за вх..№ 10126 від 04.03.2014 р.
про розгляд справи без участі їхнього
представника (а.с. 18).

Третя особа: Орган опіки та піклування
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації в судове
засідання не направили свого
представника, проте на адресу суду за
вх..№ 10602 від 05.03.2014 р. надіслали
пояснення по справі, де просили
розглядати справу без участі їхнього
представника.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, допитавши
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 , дослідивши
матеріали справи у їх сукупності ,
оцінивши наявні у справі докази, судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_4 є власником квартири
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
квартири від 13.02.2008 року та
зареєстрованого КП БТІ 26.02.2008 року (а.с.
7).

Згідно довідки форми №3 від 18.01.2014 р.
виданої ЖЕД № 202, спірна квартира
складається з чотирьох кімнат жилою
площею 65, 90 кв.м, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, в квартирі
зареєстровані ОСОБА_4 (власник), ОСОБА_3
(син власника), ОСОБА_3 (відповідач син
власника), ОСОБА_5 (онука власника (а.с.
8)).

В жовтні 2010 року відповідач ОСОБА_3
одружився та проживає окремо зі своєю
дружиною, добровільно залишивши
спірну квартиру.

Влітку 2012 року відповідач придбав
трикімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_2.

Перед народженням дитини відповідач
переїхав проживати до своєї дружини
ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3, в якій
продовжує проживати разом зі своєю
донькою ОСОБА_5, вказані обставини не
спростовує і сам відповідач.

Проте, 10.04.2012 року відповідач без згоди
позивача зареєстрував свою малолітню
доньку ОСОБА_5 в спірній квартирі за
адресою: АДРЕСА_1.

17.04.2013 року на адресу ЖЕД - 202 м. Києва
позивач ОСОБА_4 написала заяву в якій
просила надати їй письмову відповідь,
на якій підставі та відповідно до яких
норм чинного законодавства булла
прописана ОСОБА_5 (а.с. 10).

Згідно листа від начальника ЖЕД №
202 Мурашкіна О.М., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
була зареєстрована 10.04.2012 року
Дарницьким районним паспортним
відділом м. Києва на підставі особистої
заяви батька дитини ОСОБА_3 та згодою
матері дитини згідно ст. 160 СК України
(а.с. 11).

Відповідно до абзацу 1 п.5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2
від 12.04. 1985 року "Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України"
питання не урегульовані житловим
законодавством регламентуються
нормами цивільного законодавства.

Згідно вимог ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на
річ ( майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника
та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім"ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно
до закону.

Частиною 2 ст.405 ЦК України
передбачено, що у разі відсутності
члена сім"ї без поважних причин
понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом, член
сім"ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно ст. 158 ЖК України наймач
користується жилим приміщенням у
будинку ( квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, відповідно до договору
найму жилого прниміщення.

Судом встановлено, що відповідач
більше двох років у спірній квартирі
не проживає, за комунальні послуги
не сплачує, не несе інших витрат по
утриманню житла та погашенню
кредиту, за рахунок якого придбано
зазначену квартиру, разом з тим
ОСОБА_3 без дозволу власника
квартири зареєстрував свою
неповнолітню доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на житлову площу спірної
квартири, яка ніколи не проживала у
спірній квартирі.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_3
та його доньки ОСОБА_5 підтверджується
актами від 24.04.2013 року, 31.05.2013 року, 11.07.2007
року, складеними комісією ЖЕД № 202 про
не проживання відповідача та його
доньки у спірній квартирі (а.с. 12, 13, 14).

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7, пояснила, що дійсно відповідач
ОСОБА_3 та його малолітня донька ОСОБА_5
досить давно вже не проживають в
АДРЕСА_1, останній раз бачила
відповідача два роки тому, а його
доньку взагалі не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6, пояснив, що він вже довгий час
не бачив, відповідача ОСОБА_3 за
адресою АДРЕСА_1, а зовсім недавно
йому стало відомо , що у нього є ще й
донька, яка зареєстрована в спірній
квартирі, яку він ніколи не бачив.

Отже, допитані свідки ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 які часто бувають у спірній
квартирі підтвердили , що протягом
зазначеного періоду в спірній
квартирі відсутній відповідач з
своєю донькою, останню вони ніколи
не бачили.

За таких обставин права власника є
порушеними.

За таких обставин, коли права власника
порушені, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, суд
приходить до висновку, що позивач
правомірно вимагає усунення будь-яких
порушень ї прав, в даному випадку у
спосіб визначений чинним
законодавством шляхом визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

А враховуючи той факт, що в судовому
засіданні доведено, що відповідач
тривалий час не проживає в спірній
квартирі понад строки, встановлені
законом і його відсутність понад
встановлений законом строк не
обумовлений поважними причинами,
вимоги позивача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню, а
тому необхідно визнати ОСОБА_3 з його
неповнолітньою донькою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Разом з тим, відповідно до частини
першої ст.7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" визначено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або право користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісного відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Крім того, в порядку ст.217 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
задовольняючи позов, в порядку
виконання рішення суду покладає
виконання цього рішення в частині
зняття ОСОБА_3 з його неповнолітньою
донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
реєстраційного обліку на Відділ
громадянства та реєстрації фізичних
осіб Дарницького РУ ГУ МВС України в м.
Києві.

А тому, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 150, 158 Житлового кодексу України,
ст. ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 10,
11, 58, 60, 88, 209, 212-218, 224-228 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" , ст.ст. 4, 48 ч.2
Закону України "Про
власність",Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.
1985 року "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування
судами Жи тлового кодексу України" ,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3, який
діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи: Відділ у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Дарницького
РУ ГУ МВС України в м. Києві; Орган
опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та
малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими,
що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення . Особи,
які брали участь у

справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом

Повний текст рішення виготовлено 18.04.2014
року.

СУДДЯ
Л.К. ЛЕОНТЮК