Номер провадження № 22-ц/785/1697/14
Головуючий у першій інстанції Свячена
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Короткова В.Д.,
Гончаренко В.М.,

з участю секретаря - Грубіян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» про стягнення
додаткової вихідної допомоги ,
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні ,
компенсації моральної шкоди, за
апеляційною скаргою Державного
судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство» на рішення
Приморського районного суду м.Одеси
від 11.11.2013 року ,-

встановила:

У травні 2013 року позивач ОСОБА_2,
звернулася до суду з позовом про
стягнення додаткової вихідної
допомоги , середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні ,
компенсації моральної шкоди і в
обґрунтування позовних вимог з
врахуванням уточнень посилалася на те
,що 05 липня 2007 року вона працювала в ДСК
«ЧМП» на посаді інженера ділянки
електрогосподарства Служби технічної
експлуатації.

14 січня 2013 року вона була звільнена з
займаної посади на підставі п. 1 ст. 40
КЗпП України, тобто у зв'язку зі
скороченням штату працівників.

Однак в день звільнення, в порушення ст.
116 КЗпП України, їй не виплатили належні
кошти, а саме: заробітну плату за
грудень місяць 2012 року та січень місяць
2013 року, компенсацію за невикористану
відпустку, вихідну допомогу у розмірі
середньомісячного середнього
заробітку (ст. 44 КЗпП України), у
загальному розмірі - 3 750, 19 грн. , не була
сплачена додаткова вихідна допомога,
яка передбачена п. 9.4.1. Колективного
договору, у розмірі - 12 686, 48 грн.

Заборгованість по заробітній платі,
компенсації за невикористану
відпустку , вихідну допомогу у розмірі
середньомісячного середнього
заробітку (ст. 44 КЗпП України), у
загальному розмірі - 3 750, 19 грн. ,були їй
сплачені відповідачем лише 27 червня 2013
року відповідно до судового наказу
Приморського районного суду м. Одеси
від 28 березня 2013 року.

Не виплаченою залишилася додаткова
вихідна допомога, яка передбачена п.
9.4.1. Колективного договору, у розмірі - 12
686, 48 грн.

Внаслідок порушення її прав на
своєчасне отримання заробітної плати
та розрахунків при звільненні їй
спричинена моральна шкода ,яку вона
оцінює в 10000 грн.

Позивач остаточно просила стягнути з
відповідача на її користь :

- додаткову вихідну допомогу, яка
передбачена п. 9.4.1. Колективного
договору, у розмірі - 12 686, 48 грн.

- середній заробіток за час затримки
розрахунку за період з з 15 січня 2013
року по 27 червня 2013 рік у розмірі 5 573, 12
грн.

- компенсацію моральної шкоди у
розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав просив
задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов ОСОБА_2 визнала
частково, не заперечувала проти
задоволення позовних вимог в частині
стягнення суми додаткової вихідної
допомоги за колективним договором у
розмірі 1 222, 35 грн., а також суми
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, однак лише
за період з 15 січня 2013 року по 28 березня
2013 року у розмірі 2 956, 20 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
просила суд відмовити.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 11.11.2013 року позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Стягнуто з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_2
додаткової вихідної допомоги за
колективним договором у розмірі 12 686
(дванадцять тисяч шістсот вісімдесят
шість) грн. 48 коп.

Стягнуто з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_2
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні за період з 15
січня 2013 року по 28 березня 2013 рік у
розмірі 2 956 (дві тисячі дев'ятсот
п'ятдесят шість) грн. 20 коп.

Стягнуто з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот)
грн.

Стягнуто з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» в дохід держави судовий
збір у розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі Державна
судноплавна компанія «Чорноморське
морське пароплавство», посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права , неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду в частині стягнення
додаткової вихідної допомоги у
зв'язку із звільненням працівника за
скороченням штату у період санації ДСК
«ЧМП» в сумі 12686 грн. 48 коп. та стягнення
компенсації моральної шкоди в розмірі
500 грн. та ухвалити нове рішення , яким в
цій частині у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, розглянувши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,заявлених у суді першої
інстанції.

Рішення суду першої інстанції
оскаржується в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство»
на користь ОСОБА_2 додаткової вихідної
допомоги за колективним договором у
розмірі 12 686 грн. 48 коп. та стягнення
компенсації моральної шкоди у розмірі
500 грн..

В решті рішення не оскаржено.

Колегія суддів перевіряє правильність
судового рішення в межах позовних
вимог та доводів апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позов , суд
першої інстанції виходив з того, що при
звільненні позивача з роботи ,
відповідачем , всупереч до вимог ст. 116
КЗпП України ,не були виплачені всі
суми ,що належали позивачу від
підприємства ,зокрема і відповідно до
п.9.4.1 Колективного договору додаткова
вихідна допомога у розмірі 12686,48 грн.,
чим були порушені права позивача ,яка
на підставі ст. 237-1 КЗпП України має
право на відшкодування моральної шкоди
,а відповідач має ,відповідно до ст. 117
КЗпП України сплатити позивачу
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції .

Відповідно ст. 116 КЗпП України при
звільнені працівника виплата всіх сум,
що належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу,
при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Виходячи з матеріалів справи
вбачається , що згідно трудової книжки
позивач ОСОБА_2 з 05 липня 2007 року
працювала в ДСК «ЧМП» на різних
посадах, зокрема з 01 листопада 2011 року
на посаді провідного інженера ділянки
електрогосподарства Служби технічної
експлуатації (а.с. 5-6).

Наказом № 25-л від 14 січня 2013 року
позивача ОСОБА_2 було звільнено з
посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП
України, у зв'язку зі скороченням штату
працівників (а.с. 4).

Вказаний наказ був виданий на підставі
наказу ДСК «ЧМП» № 67 від 09 листопада 2012
року, попередньої згоди профспілкового
комітету на звільнення - протоколу №10
від 28 грудня 2012 року, а також у зв'язку з
закінченням строку попередження про
звільнення.

В день звільнення позивачці не
виплатили належні кошти, а саме:
заробітну плату за грудень місяць 2012
року та січень місяць 2013 року,
компенсацію за невикористану
відпустку, вихідну допомогу у розмірі
середньомісячного середнього
заробітку (ст. 44 КЗпП України), у
загальному розмірі - 3 750, 19 грн. , не була
сплачена додаткова вихідна допомога,
яка передбачена п. 9.4.1. Колективного
договору, у розмірі - 12 686, 48 грн.

28 березня 2013 року Приморським районним
судом м. Одеси видано судовий наказ,
яким стягнуто з ДСК «ЧМП» на користь
ОСОБА_2 суму нарахованої ,але не
сплаченої заробітної плати у розмірі 3
750, 19 грн. (а.с. 33).

Грошові кошти у розмірі 2 680, 95 грн. були
перераховані на рахунок позивачки 27
червня 2013 року, що підтверджується
платіжним дорученням №1108, наявним в
матеріалах справи (а.с. 32).

Відповідно до довідки ДСК
«Чорноморське морське пароплавство»
середня заробітна плата позивача за
час затримки у розрахунку з 15.01.2013 року
по 28.03.2013року складає 2956 грн. 20
коп.(а.с.60).

Суд першої інстанції вірно ,відповідно
до ст. 117 КЗпП України , стягнув з
відповідача на користь позивача
середній заробіток за час затримки
розрахунку з 15 січня 2013 року по 28
березня 2013 року у розмірі 2 956, 20 грн.
з розрахунку середньоденної
заробітної плати ОСОБА_2 у розмірі 56, 85
грн., що підтверджується довідкою ДСК
«ЧМП» (а.с.60).

Відповідно до ст. 14 Закону України
«Про оплату праці» договірне
регулювання оплати праці працівників
підприємств здійснюється на основі
системи угод, що укладаються на
національному (генеральна угода),
галузевому (галузева (міжгалузева)
угода), територіальному (територіальна
угода) та локальному (колективний
договір) рівнів відповідно до законів.
Норми колективного договору, що
допускають оплату праці нижче від норм,
визначених генеральною, галузевою
(міжгалузевою) або територіальною
угодами, але не нижче від державних
норм і гарантій в оплаті праці, можуть
застосовуватися лише тимчасово на
період подолання фінансових труднощів
підприємства терміном не більш як
шість місяців.

Пунктом 9.4.1. додатку № 3 до
Колективного договору між
адміністрацією та трудовим колективом
ДСК «ЧМП» на 2005-2007 роки, що діє на
теперішній час, всім працівникам ДСК
«ЧМП» при звільненні передбачено
виплату додаткової вихідної допомоги в
розмірі дванадцятимісячного
середнього заробітку працівника, якого
звільнили. Виплату провадити в
першочерговому порядку (а.с. 8).

Суд першої інстанції вірно стягнув з
відповідача на користь позивача
вихідну допомогу в розмірі
дванадцятимісячного середнього
заробітку, як це передбачено пунктом
9.4.1. колективного договору у розмірі 12
686, 48 грн.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд першої інстанції вірно стягнув з
відповідача на користь позивача
компенсацію моральної шкоди у розмірі
500 грн.,з якою позивач погодився ,
оскільки через невиплату
відповідачем всіх сум ,що належали
позивачу при звільненні та за затримку
виплати таких сум ,були порушені права
позивача ,яка зазнала незручності,
перенесла душевні страждання, був
порушений її нормальний життєвий стан.

Доводи апеляційної скарги щодо
невірного тлумачення судом першої
інстанції п.9.4.1. Колективного договору
та невірного визначення суми
додаткової вихідної допомоги не
заслуговують на увагу , з
вищенаведених підстав викладених
колегією суддів .

Суд першої інстанції повно та
правильно встановив обставини справи
,надав їм вірну правову оцінку та
ухвалив ,правильне,законне рішення.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність ухваленого
судом першої інстанції рішення та не
дають підстав для його скасування.

За таких підстав , відповідно до п.1 ч.1
ст. 307 ЦПК України , апеляційна скарга
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство»
підлягає відхиленню,а рішення суду
першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 303,п.1 ч.1 ст.307,ч.1 ст.308, 319
ЦПК України,колегія суддів ,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу Державної
судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство» відхилити.

Рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 11.11.2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області

А.А.Калараш

В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко