ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2014 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області в
головуючого судді Соловей Г.В.,
при секретарі Момот Л.С.,
з участю представника позивача
Любаренко М.П. представника
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Фастові Київської
області цивільну справу за позовом
Моторного (транспортного) страхового
бюро України до ОСОБА_3 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування -
Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про
відшкодування в порядку регресу шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою в розмірі 9689,32 грн., витрат,
понесених на правову допомогу, в
розмірі 1000 грн., а також 229,41 грн.
судового збору посилаючись на те, що
06.05.2010 року в м.Києві, мала місце
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_4, під
керуванням ОСОБА_4 (потерпілий),
автомобіль “Хюндай” д.н.з.НОМЕР_6 під
керуванням ОСОБА_5, та транспортного
засобу «Форд», д.н.з. НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_3 - відповідача по
справі.
21.05.2010 року постановою
Голосіївського районного суду м.Києва
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та притягнено до
адміністративної відповідальності у
вигляді накладення штрафу в сумі 340,00
Станом на дату скоєння
дорожньо-транспортної пригоди водій
ОСОБА_3 не мав чинного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, у зв'язку з чим потерпіла особа
звернулась до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України з заявою про відшкодування
Згідно Звіту про визначення
вартості матеріального збитку від
13.05.2010 року розмір матеріального
збитку, завданого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
Зазначена шкода особисто
відповідачем потерпілому відшкодована
На підставі наказу № 2826 від 04.10.2010
р. позивач відшкодував потерпілій
особі матеріальні збитки в розмірі 8939,32
грн., а тому відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2
ст. 38 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», у нього виникло
право зворотної вимоги до ОСОБА_3
Відповідно до Контракту про
надання правової допомоги №58 від 17.09.2012
року позивач поніс витрати на правову
допомогу в розмірі 1000 грн.
Оскільки відповідач в
добровільному порядку не компенсував
виплаченого страхового відшкодування,
то позивач звернувся до суду з
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та суду пояснив, що ОСОБА_3 не
було належним чином повідомлено про
проведення оцінки автомобіля на
предмет відновлювального ремонту, а
також експертом було порушено
"Методику товарознавчої експертизи та
оцінк колісних транспортних засобів",
тому вважають позовні вимоги
необгрунтованими та такими що не
підлягають до задоволення.
Заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
Так, судом встановлено, що 06.05.2010
року о 13 год. 00 хв., по проспекту
Голосіївському, 92 в м.Києві, сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Форд Транзіт», д.н.з. НОМЕР_3
під керуванням ОСОБА_3 - відповідача по
справі та транспортного засобу «БМВ»,
д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4
Відповідно до постанови
Голосіївського районного суду м.Києва
у справі про адміністративне
правопорушення № 3-5270/10 від 21 травня 2010
року було визнано винним у вчинені ДТП
ОСОБА_3, який не врахував дорожньої
обстановки, безпечної дистанції руху, в
результаті чого здіснив зіткнення з
автомобілем "БМВ", що спричинило його
пошкодження чим порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР
України, що призвело до накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 340,00 грн.
Як зазначено ч.ч. 1, 3, 4 ст. 61 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню. Крім
того, обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Водночас, вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Вищевказана
постанова суду ніким із учасників не
оскаржувалася.

Дорожньо-транспортна пригода за
участю вказаних транспортних засобів
призвела, зокрема, до механічних
пошкоджень автомобіля «БМВ», д.н.з.
НОМЕР_4.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до ст.4 вказаного
Закону суб'єктами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є страхувальники та
інші особи, відповідальність яких
застрахована, страховики, Моторне
(транспортне) страхове бюро України,
потерпілі.

Умовами п.21.1 ст.21 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що з урахуванням
положень пункту 21.3 цієї статті на
території України забороняється
експлуатація транспортного засобу (за
винятком транспортних засобів, щодо
яких не встановлено коригуючий
коефіцієнт в залежності від типу
транспортного засобу) без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
чинного на території України, або
поліса (сертифіката) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, укладеного в іншій
країні з уповноваженою організацією із
страхування цивільно-правової
відповідальності, з якою МТСБУ уклало
угоду про взаємне визнання договорів
такого страхування. Стосовно
транспортних засобів, які не беруть
участі в дорожньому русі, укладення
договору страхування є необов'язковим.
Транспортний засіб має відповідати
вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті
1 цього Закону, з моменту взяття ним
участі в дорожньому русі на території
України. Положення цього пункту не
поширюється на осіб, які звільнені від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 ст. 13 цього Закону.

Крім того, згідно з п. 21.4 ст. 21 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі експлуатації
транспортного засобу на території
України без наявності чинного поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
особа несе відповідальність. Завданням
Моторного (транспортного) страхового
бюро України є здійснення виплат із
централізованих страхових резервних
фондів компенсацій та відшкодувань на
умовах передбачених цим Законом.

При цьому, в силу пп. а) п. 41.1 ст. 41
ЗУ «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», МТСБУ, за рахунок коштів
фонду захисту потерпілих відшкодовує
шкоду на умовах, визначених цим Законом
у разі її заподіяння транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього
Закону, та майну, яке знаходилося в
такому транспортному засобі.

Згідно ст.22 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу страховиком
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Умовами п.34.2 ст.34 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що протягом 10
робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду страховик (у випадках,
передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

В матеріалах справи наявний Звіт
про визначення вартості матеріального
збитку № Ч10-46 від 13.05.2010 року згідно
якого вартість матеріального збитку
автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_4 складає
10727,18 грн.

На підставі викладеного,
вбачається, що Моторним (транспортним)
страховим бюро України було здійснено
виплату потерпілій стороні - ОСОБА_4
завданий матеріальний збиток в розмірі
8939,32 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 4103 від 05.10.2010 року За
послуги аварійного комісара фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7, що полягали у
визначенні розміру відшкодування і
зборі матеріалів, позивач поніс
витрати в розмірі 750 грн.
підтвердженням чого є Акт виконаних
робіт від 02.09.2010 року

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. При цьому, зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч.1 п.3, ч.2 ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі.

Відповідно до ст.1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Крім того, право зворотної вимоги
до винної особи, передбачено також пп.
38.2.1 п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», згідно якого,
МТСБУ після сплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до власника, водія
транспортного засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, який не
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність, крім осіб,
зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

З урахуванням викладеного,
вбачається, що в даному випадку між
сторонами по справі є правовідносини з
відшкодування збитків в порядку
регресу.

Таким чином, суд погоджується із
обґрунтованістю вимог Моторного
(транспортного) страхового бюро
України та приходить до висновку, що з
відповідача підлягає стягненню сума
здійсненого страхового відшкодування
у межах фактичних витрат в розмірі 8939,32
та витрат, що полягали у визначенні
розміру відшкодування і зборі
матеріалів, в розмірі 750 грн.

Разом з тим, не підлягають
задоволенню вимоги позивача про
відшкодування витрат, понесених на
правову допомогу, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

В контексті вказаної норми особа,
яка надає правову допомогу, не є особою,
яка бере участь у справі, а належить до
інших учасників цивільного процесу,
тому вона не може замінювати в процесі
особу, якій надає правову допомогу, та
бути її представником і в ході розгляду
справи має лише ті права, які зазначені
в ч. 2 ст. 56 ЦПК України, п. 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції».

У зв'язку із частковим
задоволенням даного позову, суд вбачає
обґрунтованим стягнути з відповідача
на користь позивача понесені судові
витрати, пов'язані з оплатою судового
збору, в розмірі 229,41 грн.

Керуючись ст.ст.3,10,11,88,60,61,212,215,218
ЦПК України. на підставі Законом
України «Про страхування», Законом
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідент.номер НОМЕР_5 прож.АДРЕСА_1 на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України (02154, м.Київ,
Русанівський бульвар, 8, п/р 871 в
Укрексімбанку м.Києва, МФО 322313,
ідентифікаційний код 21647131) матеріальну
шкоду у розмірі 9689,32 та судовий збір у
розмірі 229,41 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Фастівський міськрайонний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Г.В.Соловей