Провадження № 4с/359/8/2014
Справа № 359/251/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Івченко В.І.,

за участі представника скаржника -
ОСОБА_1, представника стягувача -
Мордасової В.О., представник ДВС відділ
примусового виконання рішень -
Годинчук С.О.,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борисполі
Київської області скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_1 до головного
державного виконавця Бойко О.М. Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2014 року до канцелярії суду від
представника ОСОБА_1 надійшла скарга
на дії державного виконавця, з
проханням : визнати дії державної
виконавчої служби Відділу примусового
виконання рішень Головного державного
виконавця Бойка О.М. при винесенні
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 12.12.2013 року по ВП № 40456094 та
постанови про стягнення судового збору
від 12.12.2013 року по ВП № 40456094
неправомірними; зобов'язати Державну
виконавчу службу Відділ примусового
виконання рішень Головного державного
виконавця Бойка О.М. направити їй
постанову про відкриття виконавчого
провадження за № 40456094; зобов'язати
Державну виконавчу службу Відділ
примусового виконання рішень
Головного державного виконавця Бойка
О.М. скасувати постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 12.12.2013 року по ВП
№ 40456094 та постанову про стягнення
судового збору від 12.12.2013 року по ВП №
40456094; судові витрати пов'язані з
розглядом цієї скарги, покласти на
відділ державної виконавчої служби.

Вимоги обґрунтовано тим, що 14.01.2014 року
ОСОБА_4 було отримано постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження ВП № 40456094
від 12.12.2013 року винесену Головним
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Бойком
О.М., якою накладено арешт на земельну
ділянку площею 3,9999 га, що знаходиться
на території Сеньківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області, кадастровий номер
:09:003:0214. В якій зазначено, що 30.10.2013
року державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, боржнику встановлено
строк на самостійне виконання, та копію
постанови направлено сторонам.

14.01.2014 року нею також було отримано
постанову про стягнення виконавчого
збору ВП № 40456094 від 12.12.2013 року. Зі
змісту цієї постанови вбачається, що
через невиконання ОСОБА_4 в
добровільному порядку постанови про
відкриття виконавчого провадження в
установлений строк, постановлено
стягувати з неї виконавчий збір в сумі
11 028 089, 34 гривень.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження по справі № 2/359/511/2013 про
наявність зазначеного виконавчого
провадження їй не було відомо, тому
ОСОБА_4 не мала можливості скористатись
наданими їй правами.

Крім того, враховуючи положення
зазначених нормативно - правових актів,
неможливо виконати рішення суду про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в добровільному порядку, оскільки така
процедура визначена чинним
законодавством, тобто проведення
прилюдних торгів, тощо.

Належним чином повідомлена про дату,
час і місце розгляду скарги ОСОБА_4 до
суду не з'явилась. Натомість,
представляти свої інтереси в суді
уповноважила ОСОБА_1, який з'явився в
судове засідання та підтримав скаргу і
просив задовольнити її.

Представник відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України - Годинчук С.О. просила
відмовити в задоволенні скарги.

Представник стягувача Публічного
акціонерного товариства «ІНГ Банк
Україна» - Мордасова В.О. поклалась на
розсуд суду при вирішенні скарги.

Представник Корпорації «Золоті
ворота» належним чином повідомлений
про дату, час і місце розгляду скарги,
не з'явився до суду, заяв чи клопотань
не направив.

Заслухавши пояснення представника
заявника, заінтересованих осіб,
дослідивши матеріали справи, надані
документи, належним чином завірену
копію виконавчого провадження за № 665/1,
суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 30
жовтня 2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Бойком О.М. було
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2/359/511/2013
року виданого 07.10.2013 року
Бориспільським міськрайонний судом
Київської області про звернення
стягнення на предмет іпотеки - земельну
ділянку площею 3,9999 га, що знаходиться
на території Сеньківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області, кадастровий номер земельної
ділянки :09:003:0214 цільове
призначення земельної ділянки -
ведення особистого селянського
господарства, що належить на праві
власності ОСОБА_4, шляхом проведення
прилюдних торгів.

Даною постановою боржнику встановлено
семиденний строк на виконання рішення
суду в самостійному порядку.

31 жовтня 2013 року постанову про
відкриття виконавчого провадження від
30.10.2013 року було направлено сторонам
виконавчого провадження, в тому числі
ОСОБА_4, що підтверджується листом №
13-0-35-3550/5-665/1, який міститься в
матеріалах виконавчого провадження.

12.12.2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби Бойко О.М. винесено постанову
про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого
збору у розмірі 11 028 089,34 гривень (а. с. 16).

Підставою стягнення з ОСОБА_4
виконавчого збору у розмірі 11 028 089,34
гривень слугувало невиконання ОСОБА_4
в добровільному порядку виконавчого
листа виданого 07.10.2013 року
Бориспільським міськрайонний судом
Київської області про звернення
стягнення на предмет іпотеки - земельну
ділянку площею 3,9999 га, що знаходиться
на території Сеньківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області, кадастровий номер земельної
ділянки :09:003:0214 цільове
призначення земельної ділянки -
ведення особистого селянського
господарства, що належить на праві
власності ОСОБА_4, шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною,
встановленою на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності /незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна. З
вартості реалізованого майна
задовольнити вимоги ПАТ «ІНГ Банк
Україна» за кредитним договором № 08/016
від 24.04.2008 року у розмірі, що станом на
01.12.2012 року складає 110 280 893,35 гривень (а.
с. 16).

Крім того, постановою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О.М. від 12.12.2013 року було накладено
арешт на земельну ділянку площею 3,9999
га, що знаходиться на території
Сеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, кадастровий номер земельної
ділянки :09:003:0214, що належить
ОСОБА_4 у межах суми звернення
стягнення 121308982,68 гривень (а. с. 13-14).

В наданий для самостійного виконання
строк, рішення суду боржником не
виконано, дій спрямованих на виконання
документа, боржником не вчинено.

З пояснень представника заявника
встановлено, що заявник ОСОБА_4 не
отримувала копію постанови головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 30.10.2013 року про відкриття
виконавчого провадження.

Представник ДВС відділу примусового
виконання рішень пояснив, що конверт, в
якому направлялась ОСОБА_4 постанова
від 30.10.2013 року про відкриття
виконавчого провадження, повернувся з
відміткою поштового відділення - за
закінченням встановленого строку
зберігання, і це, на її думку,
вважається належним чином вручений
адресату поштове відправлення.

Проте, будь-яких належних та допустимих
доказів отримання заявником постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 30.10.2013 року, в тому числі
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення,
відділом примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України не
надано.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
до цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи : виконавчі листи,
що видаються судами.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Частиною 3 ст. 19 Закону визначено, що у
заяві про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання рішення
про майнове стягнення стягувач має
право просити державного виконавця
накласти арешт на майно та кошти
боржника та оголосити заборону на його
відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 25 вказаного Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно ч. 5, 6 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. Постанова про відкриття
виконавчого провадження може бути
оскаржена сторонами у десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно ч. 1 ст. 31 вказаного Закону копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, у відповідності до вимог ч.
1 ст. 31 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
повинен був направити сторонам
виконавчого провадження, в тому числі
боржнику ОСОБА_4, постанову про
відкриття виконавчого провадження
рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Проте, доказів отримання ОСОБА_4
постанови від 30.10.2013 року про відкриття
виконавчого провадження державним
виконавцем не надано.

З цих підстав, суд прийшов до висновку
про необхідність зобов'язання Державну
виконавчу службу Відділ примусового
виконання рішень Головного державного
виконання належним чином вручити
ОСОБА_4 копію постанову про відкриття
виконавчого провадження за № 40456094.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника
- юридичної особи. У зазначених
розмірах виконавчий збір стягується з
боржника також у разі повернення
виконавчого документа без виконання за
письмовою заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо
на рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

З наведеного вбачається, що виконавчий
збір стягується в разі невиконання
добровільно рішення суду.

У відповідності до ст. 41 Закону України
«Про іпотеку» реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче

провадження" з дотриманням вимог цього
Закону.

Реалізація предмета іпотеки
здійснюється у населеному пункті за
місцем його розташування, а якщо
предмет іпотеки перебуває за межами
населеного пункту, його реалізація
здійснюється у найближчому населеному
пункті або районному центрі на
території, на яку поширюються
повноваження відділу державної
виконавчої служби, на виконанні якого
перебуває рішення суду, або виконавчий
напис нотаріуса про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про
іпотеку» боржник вправі до дня продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах
виконати вимогу за основним
зобов'язанням чи ту її частину,
виконання якої прострочено, разом з
відшкодуванням будь-яких витрат та
збитків, завданих іпотекодержателю,
включаючи судові витрати, витрати на
оплату винагороди залученим експертам
(оцінювачам, юристам), витрати на
підготовку до проведення прилюдних
торгів тощо. Таке виконання є підставою
для припинення реалізації предмета
іпотеки на прилюдних торгах. Умови
договорів, що обмежують це право
боржника, є недійсними.

Якщо інше не встановлено іпотечним
договором, у разі коли основне
зобов'язання підлягає виконанню
частинами, боржник може скористатися
правом, встановленим частиною першою
цієї статті, один раз на рік або
двічі протягом строку дії основного
зобов'язання. В разі перевищення цих
показників боржник має право припинити
реалізацію предмета іпотеки лише
шляхом повної сплати решти суми за
основним зобов'язанням.

Рішенням суду було звернено стягнення
на предмет іпотеки земельну ділянку
площею 3,9999 га, що знаходиться на
території Сеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, кадастровий номер земельної
ділянки :09:003:0214 цільове
призначення земельної ділянки -
ведення особистого селянського
господарства, що належить на праві
власності ОСОБА_4, шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною,
встановленою на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності /незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна. З
вартості реалізованого майна
зобов'язано задовольнити вимоги ПАТ
«ІНГ Банк Україна» за кредитним
договором № 08/016 від 24.04.2008 року у
розмірі, що станом на 01.12.2012 року
складає 110 280 893,35 гривень.

З урахуванням вище зазначеного, для
виконання таких рішень встановлений
порядок, а саме, шляхом продажу майна на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження"та Закону України «Про
іпотеку».

Враховуючи наведене, суд прийшов до
висновку, що постанову від 12.12.2013 року
про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого
збору в розмірі 11 028 089,34 гривень слід
скасувати.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає
в його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення суду. З цих підстав, суд прийшов
до висновку про відсутність підстав
для скасування постанови про
накладення арешту на земельну ділянку
площею 3,9999 га, на яку звернено
стягнення за рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У відповідності до ч. 2 ст. 387 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 388 Цивільного
процесуального кодексу України судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було постановлено рішення про відмову
в задоволенні його скарги, або на
відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

Судові витрати у справі слід віднести
на рахунок державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 293, 383 - 389 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 до
головного державного виконавця Бойко
О.М. Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Зобов'язати Державну виконавчу службу
Відділу примусового виконання рішень
Головного державного виконавця Бойка
О.М. вручити чи направити
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення ОСОБА_4 копію постанови
про відкриття виконавчого провадження
за № ВП 40456094.

Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко Олександра Миколайовича від
12.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_4
виконавчого збору у розмірі 11 028 089
гривень 34 копійок.

В іншій частині скарги відмовити.

Судові витрати у справі слід віднести
на рахунок державного бюджету України.

На ухвалу суду може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Л. В. Яковлєва