Провадження № 2/755/3308/14
УХВАЛА

"23" квітня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що позовна заява не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства України.

Відповідно до ст. 1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до вимог частини 2, 4 ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України позовна заява, серед іншого,
повинна містити: зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування; перелік документів, що
подаються до заяви. Позовна заява
повинна відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Згідно положення частини 1 статті 57
Цивільного процесуального кодексу
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Виконання завдань цивільного
судочинства залежить від встановлення
судом у справі об'єктивної істини та
правильного застосування норм
матеріального і процесуального права.
Для цього Цивільний процесуальний
кодекс України покладає на суд
обов'язок, зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, створювати необхідні
умови для всебічного і повного
дослідження обставин справи.

Так, звертаючись з позовом до суду,
позивачкою не надано доказів на
підтвердження заявлених позовних
вимог, а саме: довідку з місця
проживання позивачки (довідку Форми №
3) на підтвердження проживання
неповнолітньої дитини разом із
позивачкою та перебування дитини на її
утриманні, довідку з місця роботи
позивачки з відомостями про розмір її
заробітної плати та підтвердженням
перебування або не перебування
позивачки у відпустці по догляду за
дитиною на час звернення з даним
позовом до суду, а також довідку з місця
роботи відповідача з відомостями про
розмір його заробітної плати.

Крім того, в порядку ч. 1 ст. 120
Цивільного процесуального кодексу
України, позивач повинен додати до
позовної заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів.

Разом з тим в порушення вимог ч. 1 ст. 120
Цивільного процесуального кодексу
України позивачкою не долучено до
матеріалів позовної заяви її додатків
для вручення відповідачу.

За нормами ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119, 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х в
а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів залишити без руху,
про що повідомити позивачу та надати їй
строк для усунення вказаних недоліків
до « 30» квітня 2014 року, однак який не
може перевищувати двох днів з моменту
отримання копії ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я: