АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 408/2-794/11 22-ц/774/468/К/14
Справа № 408/2-61/11
Провадження №22ц/774/468/К/14
Головуючий в 1-й інстанції
Доповідач - Михайлів
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю:

представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Про консалтінг»-
Дубовик Світлани Валеріївни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 20
січня 2011 року по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_4,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь-Кривбас",
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року Акціонерний
комерційний інноваційний банк
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» (надалі - ПАТ
«УкрСиббанк») звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4, Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промінь-Кривбас"(надалі ТзОВ
«Промінь-Кривбас» ), ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту, посилаючись на неналежне
виконання відповідачем ОСОБА_4., як
боржником, та відповідачами: ТзОВ
«Промінь-Кривбас» , ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, як поручителями, зобов'язань за
укладеним кредитним договором від
22.04.2008 року, внаслідок чого утворилася
заборгованість.

Після уточнення позовних вимог у
жовтні 2010 року, просив суд стягнути на
свою користь з відповідачів по справі,
в солідарному порядку, заборгованість
за вищевказаним кредитним договором
від 22.04.2008 року, яка станом на 18.10.2009 року
становить 408 981,18 дол. США, що станом на
18.10.2009 року за курсом НБУ складає 3 263
669,80 грн. , а також судовий збір в сумі
1700,00 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 250,00 грн.

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 20
січня 2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк»
задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з
ОСОБА_4,ТзОВ «Промінь-Кривбас» , ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 3 263 669
грн., 1700 грн. судового збору та 250 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та постановлення
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«УкрСиббанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення у
справі.

Так судом першої інстанції не було
встановлено, чи були належним чином
сповіщені відповідачі про місце та час
розгляду справи, чи одержували
повістки, повідомлення, лист із ухвалою
суду про час розгляду цивільної справи
та в порушення норм цивільно-
процесуального законодавства
розглянув справу, в порядку заочного
провадження, у відсутності
відповідачів при цьому позбавивши їх
законного права на захист своїх прав та
інтересів.

Крім того, суд першої інстанції не
правомірно стягнув в солідарному
порядку з відповідачів всю суму
заборгованості, оскільки для такого
стягнення необхідна наявність вимоги
Банку щодо розірвання кредитного
договору в судовому порядку, так в разі
відсутності відповідної вимоги, у
стягненні суми кредиту у повному
обсязі суду необхідно було відмовити,
або задовольнити вказаний позов лише в
межах прострочених сум по тілу та
процентам кредиту, а також штрафні
санкції за цей час.

Крім іншого Банк не надав, а суд не
витребував належних та допустимих
доказів, які б свідчили про існування
боргу та його розмір, розрахунок
заборгованості, на який посилається
суд у своєму рішенні є необґрунтованим,
так як він є лише відображенням
односторонніх арифметичних
розрахунків стягувача, який сам по собі
не може бути правовою підставою для
стягнення заявлених Банком сум.

Відповідачі неодноразово викликались
в судове засідання до апеляційного
суду.

Проте в судове засідання, призначене на
22.04.2014 рік повторно не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Повторно надані
апеляціному суду клопотання
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про
відкладення розгляду справи, колегія
суддів відхиляє, оскільки причини
вказані в них визнані судом
неповажними, оскільки жодного разу
надані суду клопотання, як на 01.04.2014 рік
так і на засідання призначене на 22.04.2014
рік не були підтвердженими
документально. Колегія суддів визнає
неявку відповідачів в судове засідання
без поважних причин і вважає за
можливим розглянути справу за
відсутності не зявившихся в судове
засідання відповідачів, керуючись ст..
169 ЦПК України.

Відповідно до ст.. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 22 квітня 2008 року
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, відповідно до умов якого
позичальникові банком надано кредит в
сумі 365 700 дол. США, що еквівалентно 1
846785,00 грн. на строк до 20.04.2018 року зі
сплатою 13,40 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 по вищевказаному кредитному
договору було укладено договори
поруки:

- № 0-П/ від 22,04.2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Промінь-Кривбас»;

- № 0-П/2 від 22,04.2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_5;

- № 0-П/3 від 22,04.2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3;

- № 0-П/4 від 22,04.2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_6

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 взятих
на себе зобов'язань щодо погашення
кредиту, сплати відсотків за його
користування станом на 18.10.2009 року
виникла заборгованість в загальному
розмірі в сумі 408981,18 дол. США, що
еквівалентно 3 263 669,80 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту - 365
699,18 дол. США, що еквівалентно 2 918 279,46
грн.;

- заборгованість по процентам - 40
146,28 дол. США, що еквівалентно 320
367,31грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 486,30 дол.
США, що еквівалентно 3 880,66 грн.

- пеня на за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 2 649,42
дол. США, що еквівалентно 21 142,37 грн.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позовних вимог ПАТ
«УкрСиббанк», суд першої інстанції
виходив з факту неналежного виконання
зобов'язання за укладеним кредитним
договором боржником ОСОБА_4 в частині
повернення кредиту та сплати відсотків
за його користування, а також
поручителями: ТзОВ «Промінь-Кривбас» ,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6,. щодо усунення
такого порушення, з непогашення боргу
відповідачами в добровільному порядку
та з права банку, у зв'язку з цим
вимагати від відповідачів, як
солідарних боржників, дострокового
повернення частини позики, що
залишилася, сплати процентів та пені.

Колегія суддів частково погоджується
з вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК
України, підставами для виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договір, який є обов'язковим для
виконання сторонами, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом

При цьому, відповідно до положень ст.612
ЦК України, боржник вважається таким,
що прострочив виконання зобов'язання,
якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Положеннями статті 610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову ( субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано
право позикодавцю у разі невиконання
або неналежного виконання
позичальником зобов'язання за
договором стосовно повернення позики
частинами, в разі прострочення
повернення чергової частини, вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась та сплати
процентів відповідно умов договору.

Факт неналежного виконання умов
укладеного кредитного договору
відповідачами не заперечувався.

Умовами укладеного кредитного
договору №0 від 22.04.2008 року
передбачено право позивача, як
кредитора, вимагати дострокового
повернення кредиту та нарахування
процентів у випадку порушення
позичальником термінів повернення
кредиту або термінів сплати процентів
та/або порушення інших умов договору.

Відповідно до п.п. 2.2.,2.3 укладених
договорів поруки передбачено, що у
випадку невиконання боржником своїх
зобов'язань по кредитному договору,
кредитор має право пред'явити свої
вимоги безпосередньо до поручителя,
які останній зобов'язаний виконати
протягом 10-ти робочих днів з дати
відправлення йому такої вимоги
(рекомендованим листом) шляхом
переказу/перерахування коштів (а.с. 14-17).

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з порушенням відповідачем
ОСОБА_4 основного обов'язку -
погашення заборгованості по кредиту,
позивачем на адресу відповідачів було
направлено повідомлення-вимоги про
усунення порушення основного
зобов'язання, однак, жодних заходів
щодо виконання такої вимоги
відповідачами у відповідності до умов
укладених ними договорів здійснено не
було (а.с. 18-20).

Отже, встановивши факт неналежного
виконання ОСОБА_4 зобов'язання за
укладеним кредитним договором щодо
погашення кредиту, сплати відсотків за
його користування та пені відповідно
до вищенаведених умов договору, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідно до ст. 554 ЦК України й умов
договору у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручителі відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Колегія суддів не може повністю
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Так, дійсно, правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
передбачені ст. 554 ЦК України, згідно
якої у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Тобто зі змісту вказаної норми
вбачається можливим встановлення
поруки щодо виконання одного й того ж
зобов'язання одночасно з боку
декількох осіб. Однак така порука
виникає лише на підставі її спільного
надання у формі укладення одного
договору декількома поручителями (ч.3
ст. 554 ЦК України). Лише у випадку
укладення одного договору декількома
поручителями (спільна порука)
поручителя відповідають перед
кредитором солідарно з боржником та
солідарно між собою.

Законом не заборонено укладення й
кількох договорів поруки на виконання
того самого зобов'язання, але в цьому
випадку ч.3 ст. 554 ЦК України застосована
бути не може. Поручителі не несуть у
такому разі солідарної
відповідальності між собою, оскільки
не можна вважати поруку їхньою
спільною. За таких обставин кредитор
має право пред'явити вимогу до кожного
з поручителів на підставі відповідного
договору, але поручитель, що виконав
зобов'язання, не може висунути вимогу
до іншого поручителя на предмет
розподілу відповідальності перед
кредитором.

Отже, стягуючи з відповідачів ТзОВ
«Промінь-Кривбас», ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 як з поручителів в солідарному
порядку суму заборгованості за
кредитним договором, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що в
даному випадку ч.3 ст. 554 ЦК України
застосована бути не може і поручителі
не несуть солідарної відповідальності,
так як відсутня їх спільна порука,
оскільки з кожним із них укладено
окремі договори поруки.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що районним судом
невірно застосовано матеріальний
закон, який не поширюється на дані
правовідносини, у зв'язку з чим рішення
суду в частині солідарного стягнення з
відповідачів заборгованості за
кредитним договором підлягає зміні в
частині визначення порядку стягнення
коштів з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.
309 ЦПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги
, щодо порушення судом першої інстанції
при розгляді справи норм
процесуального права, а саме щодо
непоінформованості ОСОБА_3 про час та
місце розгляду справи, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 74,76 ЦПК України
належне повідомлення відповідачів
підтверджено копіями судових повісток,
(а.с. 152-164,167-168) , якими відповідачі
повідомлялись за останньою відомою
адресою місця проживання та
реєстрації, а також поштовим конвертом
направленим рекомендованим листом, що
було повернуто з відміткою поштового
відділення «по закінченню строку
зберігання»(а.с.169-178) . В матеріалах
справи відсутні повідомлення
відповідачем про причини їх неявки.

Одже суд першої інстанції мав
необхідні правові підстав для розгляду
справи в заочному порядку, оскільки у
відповідності до положень ст. 224 ЦПК
України, судом першої інстанції
проведено заочний розгляд даної справи
за наявності обов'язкових для цього
умов.

Доводи апеляційної скарги, з приводу
незаконності вимоги банку з
дострокового повернення кредити у
повному обсязі без з'явлення позову про
розірвання кредитного договору,
колегія суддів не бере до уваги
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи саме порушення з боку
відповідачів умов укладеного
кредитного договору було підставою для
звернення позивача до суду з позовом
про дострокове стягнення боргу.

Так відповідно до п.29 вищевказаної
Постанови При вирішенні спорів про
дострокове повернення кредиту суд має
враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК
і виходити з того, що якщо договором
встановлено обов'язок позичальника
повернути кредит частинами (із
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
кредитодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому від суми
кредиту.

Передбачене статтею 1050 ЦК право
кредитодавця вимагати від
позичальника дострокового повернення
частини кредиту, що залишилася, є
самостійним. Реалізація такого права
жодним чином не залежить від
пред'явлення кредитодавцем вимог про
розірвання кредитного договору
відповідно до положення статті 651 ЦК.

Отже саме по собі звернення до суду з
вимогою про дострокове повернення всіх
сум за кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору згідно з ч.2
ст. 1050 ЦК України не означає
односторонньої відмови від договору, а
є наслідком невиконання чи неналежного
виконання боржником своїх договірних
зобов'язань.

Це спосіб цивільно-правової
відповідальності боржника.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
з приводу того, що Банком не надано
розрахунків відносно простроченої
заборгованості, нарахованих відсотків,
нарахованої пені, колегією суддів не
приймається до уваги, так як даний
довід спростовується матеріалами
справи, а саме наявність наданою
позивачем Довідки-розрахунку
заборгованості за кредитом ОСОБА_4
станом на 18.10.2009 р. (а.с. 70-73)

Перевіривши правильність даних
розрахунку (а.с. 70-73), колегія суддів
погоджується з розміром
заборгованості за кредитом в сумі 3 263
669,80 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 365
699,18 дол. США, що еквівалентно 2 918 279,46
грн.; заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 40 146,28
дол. США, що еквівалентно 320 367,31грн.,
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом в сумі 3
880,66 грн., пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам в сумі 21
142,37 грн.

В порушення вимог ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України, відповідачем не надано жодних
доказів в спростування правильності
заявленої суми боргу та наведених
розрахунків.

Одже доводи апеляційної скарги в цій
частині є безпідставними.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

Отже, на думку колегії суддів,
вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в досить повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм правову оцінку, ухвалив рішення
яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що підстав, передбачених
законом, для скасування рішення суду
немає, проте апеляційна скарга
представника відповідача ОСОБА_3
підлягає частковому задоволенню із
зміною рішення суду в частині і
визначення порядку стягнення коштів.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює
рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат. Тому з відповідачів на користь
позивача колегія суддів стягує судові
витрати по справі, які підлягають
відшкодуванню в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. п.1, 4 ч.1 ст.309,
313- 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 20
січня 2011 року в частині задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь-Кривбас",
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту змінити в
частині визначення порядку стягнення
коштів, зазначивши наступне.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь-Кривбас" на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк»
заборгованість за кредитним
договором № 0 від 22 квітня 2008 року
у сумі 408981,18 дол. США, що еквівалентно 3
263 669,80 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту - 365
699,18 дол. США, що еквівалентно 2 918 279,46
грн.;

- заборгованість по процентам - 40
146,28 дол. США, що еквівалентно 320
367,31грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 486,30 дол.
США, що еквівалентно 3 880,66 грн.

- пеня на за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 2 649,42
дол. США, що еквівалентно 21 142,37 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк»
заборгованість за кредитним
договором № 0 від 22 квітня 2008 року
у сумі 408981,18 дол. США, що еквівалентно 3
263 669,80 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту - 365
699,18 дол. США, що еквівалентно 2 918 279,46
грн.;

- заборгованість по процентам - 40
146,28 дол. США, що еквівалентно 320
367,31грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 486,30 дол.
США, що еквівалентно 3 880,66 грн.

- пеня на за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 2 649,42
дол. США, що еквівалентно 21 142,37 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк»
заборгованість за кредитним
договором № 0 від 22 квітня 2008 року
у сумі 408981,18 дол. США, що еквівалентно 3
263 669,80 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту - 365
699,18 дол. США, що еквівалентно 2 918 279,46
грн.;

- заборгованість по процентам - 40
146,28 дол. США, що еквівалентно 320
367,31грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 486,30 дол.
США, що еквівалентно 3 880,66 грн.

- пеня на за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 2 649,42
дол. США, що еквівалентно 21 142,37 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6
на користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк»
заборгованість за кредитним
договором № 0 від 22 квітня 2008 року
у сумі 408981,18 дол. США, що еквівалентно 3
263 669,80 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту - 365
699,18 дол. США, що еквівалентно 2 918 279,46
грн.;

- заборгованість по процентам - 40
146,28 дол. США, що еквівалентно 320
367,31грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 486,30 дол.
США, що еквівалентно 3 880,66 грн.

- пеня на за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 2 649,42
дол. США, що еквівалентно 21 142,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промінь-Кривбас", ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 1 700,00
грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120,00 грн. на
користь Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" у рівних
частинах.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: