Справа № 158/2611/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Пономарьова О.М. Провадження
№ 22-ц/773/260/14 Категорія: 45 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк К. І.,

суддів - Лівандовської-Кочури Т.В.,
Овсієнко А.А.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Ківерцівський виробничий
відділ Волинської регіональної філії
ДП «Центр Державний земельний
кадастр», до Ківерцівської міської
ради Волинської області про спонукання
Ківерцівської міської ради припинити
дію, яка порушує право, зобов'язання
погодити межі земельної ділянки та
затвердити земельно-технічну
документацію, за апеляційною скаргою
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на рішення
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 25 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ківерцівського районного
суду Волинської області від 25 грудня 2013
року в задоволенні позову в даній
справі відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 подали
апеляційну скаргу. Покликаючись на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просили скасувати
рішення та ухвалити нове, яким
задовольнити позов.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримав з підстав
в ній наведених.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 просили рішення суду залишити
без змін.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
сторін, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачами ОСОБА_5, ОСОБА_1 та третіми
особами ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
протязі тривалого часу виникають спори
щодо користування суміжними
земельними ділянками.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю від 14.02.1997 року,
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на землю за № 263, є
власниками земельної ділянки площею
0,0754 га у межах згідно з планом
зовнішніх меж земельної ділянки,
зазначеним в державному акті за
адресою АДРЕСА_1. Земельна ділянка
передана у приватну власність на
підставі рішення Ківерцівської
міської ради від 22.08.1998 року для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд (а.с. 3).

Межі земельної ділянки встановлені в
натурі, погоджені зі всіма
землекористувачами, в тому числі з
ОСОБА_3

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є
власниками житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходиться у АДРЕСА_2 відповідно до
свідоцтва про право на спадщину після
смерті батька та чоловіка ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтва про
право власності від 03.10.2000 року.

За договором від 12.08.1969 року про надання
у безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої приватної власності
чоловікові ОСОБА_3 - ОСОБА_8 на підставі
рішення виконавчого комітету
Ківерцівської міської ради від 10 липня
1969 року була передана земельна ділянка
площею 500 кв.м. на підставі рішення
виконавчого комітету Ківерцівської
міської ради від 10.07.1969 року, яка була
виділена в натурі.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу
України (в редакції 1990 року) при
переході права власності на будівлю і
споруду разом з цими об'єктами
переходить і право власності або право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення.

Земельна ділянка. яка перебуває в
користуванні третіх осіб є суміжною з
земельною ділянкою позивачів.

Звертаючись до суду з позовом про
припинення дій, які порушують їх права,
зобов'язання міської ради погодити
межі земельної ділянки розміром 0,0754 га
та затвердити земельно-технічну
документацію, позивачі обґрунтовували
свої вимоги необхідністю виготовлення
нової технічної документації на землю
та реєстрації прав власників
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію прав власників та
їх обтяжень».

В зв'язку з невирішенням зазначених
питань міською радою, звернулись до
суду з позовом.

Висновки суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення позову є правильними.

Відповідно до п. в ч. 1 ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі приватизації земельних
ділянок, що були раніше надані їм у
користування.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом (ст. 126 ЗК
України).

Статтею 79 ЗК України передбачено, що
земельна ділянка - це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування.

Відповідно до вищезазначених положень
закону позивачки згідно Державного
акту на землю від 14.02.1997 року є
власниками земельної ділянки з
установленими межами, зазначеними в
плані зовнішніх меж цієї земельної
ділянки, довжина цих меж до земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3 складає 38,7 м та 29,4 м.

В технічній документації із
землеустрою, виготовленій за заявою
позивача в 2013 році межі земельної
ділянки змінені, не відповідають
державному акту. Зокрема, довжина меж
до земельної ділянки, яка перебуває в
користуванні ОСОБА_3 складає
відповідно 40,77 та 30,64.

Вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_1 щодо погодження
меж земельної ділянки міською радою,
встановлених новою проектною
документацією, які не відповідають
розмірам меж земельної ділянки, яка
перебуває у власності позивачів, без
погодження цих меж з суміжними
землекористувачами - третіми особами
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 суперечать
вимогам ст.ст. 106, 107 ЗК України, якими
врегульовано порядок відновлення меж
та є безпідставними.

Крім того, як вбачається зі змісту
позовної заяви, матеріалів справи та
пояснень учасників процесу, спір виник
між позивачами та третіми особами -
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про межі
земельних ділянок, які перебувають у їх
власності та користуванні. За
вирішенням зазначеного спору позивачі
та треті особи звернулись в
Ківерцівську міську раду, рішенням
якої по цих заявах не прийнято.

Відповідно до ст. 158 ЗК України виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції про відмову в позові
ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
підстав для його зміни чи скасування
немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду
Волинської області від 25 грудня 2013 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: