У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 05 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 21 січня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

в с т а н о в и в :

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, у якому
просив стягнути з відповідача 520 тис
грн суми боргу за договором позики, 3 461
грн 13 коп. - 3% річних та 2 823 грн судових
витрат, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що відповідач не виконала своїх
зобов'язань за договором позики та у
визначений строк не повернула борг.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від
05 листопада 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
м. Києва від 21 січня 2014 року, указаний
позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи указаний позов, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі і надавши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності позову та наявності
правових підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором позики.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормою матеріального
права, яка підлягає застосуванню, повно
та всебічно дослідив обставини справи
та наявні у справі докази, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, за
касаційною скаргою на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 05 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 21 січня
2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак