Справа №784/5105/13 12.02.2014 12.02.2014 12.02.2014
Провадження №22-ц/784/283/14
Провадження №22-ц/784/283/14
інстанції Коваленко І.В.
Доповідач апеляційного суду Тищук
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2014 року

місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Колосовського С.Ю.

суддів: Тищук Н.О., Локтіонової О.В.,

при секретарі судового засідання
Рудніку Є.М.,

відповідача ОСОБА_2, та її представника
-ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 грудня 2013 року про
відмову в задоволенні заяви про
розстрочку виконання рішення суду по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості, -

у с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 вересня 2012 року позов
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».
Постановлено стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 171 404 грн. 70 коп.

27 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з заявою про розстрочку
виконання рішення суду. Просила
розстрочити виконання рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 вересня 2012 на 120 місяців
з щомісячним погашенням
заборгованості у розмірі 1500-1200 грн.
посилалась на ті обставини, що через
хвороби чоловіка у неї склалося вкрай
тяжке матеріальне становище.

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 10 грудня 2013 року в
задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
ухвалою, відповідач подала апеляційну
скаргу, в якій просила її скасувати та
ухвалити нову ухвалу, якою заяву
задовольнити, оскільки її постановлено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначала, що не
згодна з ухвалою суду, оскільки її
становище вкрай тяжке, але підтвердити
це документами відповідач не має
можливості.

Відмовляючи в задоволенні заяви,
суд першої інстанції виходив з того, що
розстрочка виконання рішення суду може
бути застосована у виняткових
випадках, а заявник не надала суду
доказів на підтвердження обставин, на
які посилається.

З такими висновками суду слід
погодитись, оскільки вони є
мотивованими та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши наведені в скарзі
доводи та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що рішенням
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 вересня 2012 року позов
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Ухвалено
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором в розмірі 171 404 грн.
70 коп. (а.с. 138-139).

07 серпня 2013 року постановою
державного виконавця Ленінського ВДВС
відкрито виконавче провадження для
примусового виконання вищевказаного
рішення суду (а.с. 147).

Із змісту ст. 373 ЦПК України
випливає, що суд може розстрочити
виконання рішення суду лише за
виняткових обставин. Звертаючись до
суду першої інстанції з заявою про
розстрочку виконання рішення суду
відповідач не надала відповідних
доказів, які б доводили, що обставини,
які у неї виникли, є винятковими та
такими, що утруднюють виконання
рішення суду. Навпаки, з доданою до
апеляційної скарги копії паспорту
відповідачки вбачається, що вона є
особою працездатного віку.

Відповідачкою не вказано та не
підтверджено жодної обставини, яка
могла б вважатись винятковою та
слугувати підставою для розстрочки
виконання рішення суду.

Оскільки апеляційна скарга не містить
доводів, які б спростовували висновки
суду чи доводили б порушення ним норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування ухвали суду.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, а
ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: