У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Ізмайлової
Т.Л., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник
А.С.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»,
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, ОСОБА_4,
третя особа - публічне акціонерне
товариство «Кредитпромбанк», про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, договору
купівлі-продажу, скасування державної
реєстрації, за касаційними скаргами
ОСОБА_4 та товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
на рішення апеляційного суду
Харківської області від 14 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3
звернулись до суду з указаним позовом,
просили визнати недійсними результат
прилюдних торгів з реалізації квартири
АДРЕСА_1, оформлений протоколом № 21-0462/13
від 9 серпня 2013 року, та укладений за
результатами прилюдних торгів договір
купівлі-продажу квартири, а також
повернути сторони у попередній стан.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20
серпня 2013 року ОСОБА_5 отримав
повідомлення від товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп» (далі - ТОВ
«Укрспецторг Групп») від 25 липня 2013
року про призначення на 9 серпня 2013 року
третіх прилюдних торгів із продажу
належної йому квартири АДРЕСА_1, а також
протокол проведення прилюдних торгів,
відповідно до якого переможцем торгів
визнано ОСОБА_4

Прилюдні торги проведено з порушенням
законодавства, оскільки ОСОБА_4 був
єдиним їх учасником; на час проведення
торгів Ѕ частина спірного нерухомого
майна належала також ОСОБА_3 на
підставі рішення суду, що призвело до
порушення її прав. Крім того, позивачів
не було повідомлено про проведення
перших та других прилюдних торгів, що
призвело до штучного заниження
вартості квартири з 517 200 грн. до 258 600
грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 16 грудня 2013 року позовну
заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду.

У січні та лютому 2014 року ОСОБА_3
уточнила свої позовні вимоги, станом на
3 лютого 2014 року просила визнати
недійсними результат прилюдних торгів
від 9 серпня 2013 року з реалізації
квартири АДРЕСА_1 та договір
купівлі-продажу квартири, оформлений
протоколом № 21-0462/13 від 9 серпня 2013 року
та актом Головного державного
виконавця Фрунзенського відділу
державної виконавчої служби у м.
Харкові від 14 серпня 2013 року про
реалізацію предмета іпотеки; повернути
ТОВ «Укрспцторг Групп» та ОСОБА_4 у
попередній стан та скасувати державну
реєстрацію права власності на квартиру
за ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
інформаційне повідомлення про
проведення перших прилюдних торгів із
реалізації зазначеного нерухомого
майна розміщене лише в одній газеті, що
порушує вимоги ч. 3 ст. 45 Закону України
«Про іпотеку», а відповідне
повідомлення не містить даних про
процент зносу квартири. Крім того, її не
було повідомлено про перші, другі та
треті прилюдні торги, що вплинуло на її
право виконати зобов'язання перед
кредитором.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 14 лютого 2014 року в позові
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 14 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову частково. Визнано
недійсним результат прилюдних торгів з
реалізації квартири АДРЕСА_1,
оформлений протоколом № 21-0462/13 від 9
серпня 2013 року та актом про реалізацію
предмета іпотеки Головного державного
виконавця Фрунзенського відділу
державної виконавчої служби від 14
серпня 2014 року. Визнано недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, оформлений протоколом № 21-0462/13
від 9 серпня 2013 року та актом про
реалізацію предмета іпотеки Головного
державного виконавця Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
від 14 серпня 2014 року. В іншій частині
позову відмовлено.

У касаційних скаргах ТОВ «Укрспецторг
Групп» та ОСОБА_4 просять скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що 18 грудня 2007 року
між відкритим акціонерним товариством
«Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір № 7330/04/07.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором того ж
дня ОСОБА_5 передав в іпотеку банку
квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується
договором іпотеки від 18 грудня 2007 року.
ОСОБА_3 надавала згоду на передачу
вказаної квартири в іпотеку її
чоловіком ОСОБА_5

23 липня 2010 року Дзержинським районним
судом м. Харкова видано виконавчий лист
№ 2-4834/10 про стягнення з ОСОБА_5 на
користь відкритого акціонерного
товариства «Кредитпромбанк»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 358 539 грн 37 коп.

13 квітня 2011 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження з
виконання зазначеного виконавчого
документа.

14 квітня 2011 року стягувач в особі
Харківської філії публічного
акціонерного товариства
«Кредитопромбанк» звернувся до
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції із заявою
про звернення стягнення на предмет
іпотеки для задоволення вимог
стягувача у порядку примусового
виконання рішення суду про стягнення з
ОСОБА_5 на користь банку
заборгованості за кредитним договором
від 18 грудня 2007 року в розмірі 358 539 грн 37
коп.

18 липня 2011 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та заборону його відчуження,
відповідно до якої накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1.

12 серпня 2011 року державним виконавцем
складено акт опису та арешту квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до звіту від 14 січня 2013 року
вартість зазначеної квартири на дату
оцінки може складати 517 200 грн.

Згідно із договором від 13 травня 2013
року Фрунзенський відділ державної
виконавчої служби уповноважив ТОВ
«Укрспецторг Групп» на проведення
прилюдних торгів із реалізації
квартири АДРЕСА_1.

Перші прилюдні торги, призначені на 10
червня 2013 року, не відбулись у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих учасників.

Відповідно до акта переоцінки від 13
червня 2013 року ціну квартири для
проведення других прилюдних торгів
визначено у розмірі 387 900 грн.

Другі прилюдні торги, призначені на 11
липня 2013 року, не відбулись у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих учасників.

12 липня 2013 року державним виконавцем
проведено переоцінку вартості
предмета прилюдних торгів та визначено
його ціну у розмірі 285 600 грн.

Відповідно до протоколу прилюдних
торгів від 9 серпня 2013 року у них брав
участь один учасник - ОСОБА_4, який став
переможцем та придбав квартиру за
початковою ціною.

14 серпня 2013 року державним виконавцем
складено акт про реалізацію предмета
іпотеки.

17 серпня 2013 року приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 видала ОСОБА_4 свідоцтво
про право власності на придбану на
прилюдних торгах квартиру.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із того, що прилюдні
торги було проведено з дотриманням
вимог Закону України «Про іпотеку»,
Закону України «Про виконавче
провадження» та Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№ 68/5 від 27 жовтня 1999 року та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 2 листопада 1999 року за
№ 745/4038 (далі - Тимчасове положення).

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову частково,
апеляційний суд виходив із того, що
нерухоме майно було продано на
прилюдних торгах не у порядку
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а на виконання рішення суду
про стягнення заборгованості, тому при
їх проведенні необхідно було
дотримуватись вимог Тимчасового
положення. Участь у прилюдних торгах
лише одного учасника є порушенням п. 4.2
Тимчасового положення, тому проведені
прилюдні торги є такими, що не
відбулись. Водночас, оскільки право
власності ОСОБА_4 на спірну квартиру
оформлено свідоцтвом про право
власності, але ОСОБА_3 не заявляла вимог
про визнання такого свідоцтва
недійсним, то її позовна вимога про
скасування державної реєстрації права
власності задоволенню не підлягає.
Крім того, ОСОБА_4 на час вирішення
справи в апеляційному суді вже не був
власником спірної квартири, оскільки 20
лютого 2014 року відчужив її на підставі
договору дарування.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦПК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням, за
змістом якого прилюдні торги є
спеціальною процедурою, за
результатами якої укладається договір
купівлі-продажу, сторонами якого є
переможець торгів і, залежно від змісту
укладеного між ними договору, відділ
ДВС або спеціалізована організація як
організатор торгів.

Цим Тимчасовим положенням визначено,
що прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення), та
передбачені певні правила проведення
цих торгів, а саме: по-перше, правила,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розд. 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила,
які стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а отже є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, глава 12 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затверджено наказом
Міністерства юстиції 22 лютого 2012 року
№ 269/5, ст.. 34 Закону України "Про
нотаріат").

Вирішуючи спір, суди дійшли
обґрунтованого висновку про те, що на
прилюдних торгах 9 серпня 2013 року із
реалізації квартири АДРЕСА_1 було
укладено договір купівлі-продажу між
ТОВ «УкрспецГрупп» (продавець) та
ОСОБА_4 (покупець), тому такий договір
може бути визнано недійсним на
підставі ст. 215 ЦК України.

Згідно із п. 1.1 Тимчасового положення це
Положення визначає умови і порядок
проведення прилюдних торгів з продажу
квартир, будинків, підприємств як
цілісного майнового комплексу, інших
приміщень, земельних ділянок, що є
нерухомим майном, на які звернено
стягнення відповідно до чинного
законодавства, а також розрахунків за
придбане майно.

Відповідно до п. 1.4 Тимчасового
положення організація та проведення
прилюдних торгів з реалізації предмета
іпотеки здійснюються з урахуванням
вимог Закону України "Про іпотеку".

Встановивши, що рішення про звернення
стягнення на спірну квартиру, як
предмет іпотеки, судом не ухвалювалось
та виконавчий напис з цього приводу не
вчинявся, апеляційний суд дійшов
правильного висновку про необхідність
дотримання вимог Тимчасового
положення під час проведення прилюдних
торгів із реалізації арештованої
квартири.

Згідно із п. 4.2 Тимчасового положення
лот виставляється на торги за
наявності не менше двох покупців.

Відповідно до п. 7.1 Прикінцевих
положень Тимчасового положення
прилюдні торги вважаються такими, що
не відбулися, у разі, зокрема,
відсутності покупців або наявності
тільки одного покупця.

Судами встановлено, що під час
проведення 9 серпня 2013 року прилюдних
торгів з реалізації спірної квартири у
них брав участь один покупець - ОСОБА_4,
тому за таких обставин колегія суддів
погоджується із висновком
апеляційного суду про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» (чинного на час проведення
прилюдних торгів) реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього Закону.

Судами встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що квартиру
реалізовано не у порядку звернення
стягнення за рішенням суду чи за
виконавчим написом нотаріуса, а на
виконання рішення суду про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
тому не заслуговують на увагу доводи
касаційної скарги ТОВ «Укрспецторг
Групп» про те, що п. 4 Договору іпотеки
спірного нерухомого майна передбачено
право здійснити стягнення на нього
іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, набуття майна за час шлюбу
створює презумпцію виникнення права
спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
співвласником реалізованої на
публічних торгах квартири.

З огляду на презумпцію спільної
сумісної власності, доводи касаційної
скарги ТОВ «Укрспецторг Групп» про те,
що рішенням Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 22 вересня 2011 року за
ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2
частину спірної квартири, але вона його
не зареєструвала у встановленому
порядку, отже у неї не виникло право
власності, не спростовують висновок
суду апеляційної інстанції про
порушення права ОСОБА_3

Не заслуговують на увагу і доводи
касаційної скарги ОСОБА_4 про
незаконність рішення апеляційного
суду з тих підстав, що на час вирішення
справи квартира не перебувала у його
власності. Як встановлено апеляційним
судом, квартиру було подаровано ним
іншій особі після ухвалення рішення
суду першої інстанції, а під час
розгляду апеляційної скарги
апеляційний суд відповідно до ч. 1 ст. 303
ЦПК України перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

З огляду на викладене, висновки
апеляційного суду відповідають
установленим обставинам справи та
вимогам норм матеріального права, тому
касаційні скарги ТОВ «Укрспецторг
Групп» та ОСОБА_4 підлягають
відхиленню, а рішення апеляційного
суду - залишенню без змін.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп» та ОСОБА_4
відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 14 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.І.
Мартинюк

Судді:

Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник