Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання
Теслав А.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувшись до суду, просить
стягнути із ОСОБА_2 на свою користь на
утримання їх малолітньої дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 грн.
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини віком
до 06 років, починаючи від дня
пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
в період з 26 вересня 2003 по 15 серпня 2011
року перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого в них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3. На
даний час син перебуває на її вихованні
та повному утриманні, оскільки після
розірвання шлюбу відповідач належним
чином не виконує свого обов'язку
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, не надаючи їй (позивачці)
матеріальної допомоги на утримання
сина.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала та з мотивів,
наведених у позовній заяві, просить
позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав та в обґрунтування своїх
заперечень пояснив, що не зобов'язаний
сплачувати колишній дружині, тобто
позивачеві по справі, аліменти на
утримання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки не є біологічним
батьком цієї дитини, адже вони з
позивачкою припинили фактичні
подружні стосунки ще задовго до
розірвання шлюбу в судовому порядку, а
саме - у серпні 2008 року. Вказав, що на
даний час тимчасово не працює та,
відповідно, не має постійного
заробітку (доходу).

З'ясувавши обставини по справі та
перевіривши їх доказами, суд дійшов
висновку, що позов слід задовольнити
частково з таких підстав.

На підставі поданих позивачем копій
документів: заочного рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 05 серпня 2011
року, ухваленого в цивільній справі
№2-4676/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, Свідоцтва про
народження ОСОБА_3, Свідоцтва про зміну
імені, зокрема прізвища позивача із
ОСОБА_1 на ОСОБА_1, паспорта громадянина
України, серія НОМЕР_1, виданого 18
червня 2012 року на ім'я ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки села Грушвиця
Рівненського району Рівненської
області, вбачається, що в період з 26
вересня 2003 року по 15 серпня 2011 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син
ОСОБА_3, батьками якого як в Актовому
записі про народження за №4 від 26.04.2012
р., так і в Свідоцтві про народження
(серія НОМЕР_2), виданому Грушвицькою
сільською радою Рівненського району
Рівненської області, записані,
відповідно, батьком - ОСОБА_2, матір'ю -
ОСОБА_1. На даний час позивач змінила
прізвище із ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

Як передбачено частиною другою статті
114, частинами першою - третьою статті 122
Сімейного кодексу України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у
шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя
визначається на підставі Свідоцтва про
шлюб та документа закладу охорони
здоров'я про народження дружиною
дитини.

Дитина, яка народжена до спливу десяти
місяців після припинення шлюбу або
визнання його недійсним, походить від
подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб
між якими припинено, у разі народження
дитини до спливу десяти місяців після
припинення їх шлюбу, мають право подати
до органу державної реєстрації актів
цивільного стану спільну заяву про
невизнання чоловіка (колишнього
чоловіка) батьком дитини. Така вимога
може бути задоволена лише у разі
подання іншою особою та матір'ю дитини
заяви про визнання батьківства.

Виходячи з наведених норм закону та
встановлених судом обставин справи,
оскільки дитина була народжена до
спливу десяти місяців після припинення
між сторонами шлюбу, тобто в період із
серпня 2011 по квітень 2012 року, а спільної
заяви про невизнання колишнього
чоловіка батьком малолітнього ОСОБА_3
чоловік та жінка до органу державної
реєстрації актів цивільного стану не
подавали, заяви про визнання
батьківства в органи ДРАЦС від іншої
особи, як батька дитини, не надходило, а
відповідач своє батьківство в судовому
порядку не оспорював, судом визнається
юридичний факт, що саме ОСОБА_2 є
батьком народженого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1 ОСОБА_3.

Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182
Сімейного кодексу України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що між сторонами не
досягнуто домовленості з приводу
способів спільного утримання їх
малолітнього сина, при цьому
відповідач не виконує або ж неналежним
чином виконує свій обов'язок
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Оскільки ОСОБА_2 пояснив, що в силу
відсутності у нього постійного місця
роботи має нерегулярний, мінливий
дохід, тому розмір аліментів слід
визначити у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.7 Закону України від 16
січня 2014 року №719-VІІ "Про Державний
бюджет України на 2014 рік", з 01 січня 2014
року розмір прожиткового мінімуму для
дітей віком до 06 років становить 1032 грн.

Виходячи з наведеної норми Закону,
аліменти слід визначити і присудити у
твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.
щомісячно, з наступною індексацією
відповідно до закону, що становить дещо
більше половини розміру прожиткового
мінімуму на одну особу в розрахунку на
місяць (1032:2 = 516 грн.), адже позивач також
працездатна і зобов'язана утримувати
свою дитину до досягнення тою
повноліття.

Як передбачено частиною першою статті
182, частиною першою статті 191 СК України,
при визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідач не надав документальних
даних про свій стан здоров'я, про
наявність у нього на утриманні інших
дітей, непрацездатної дружини, батьків
тощо, відтак, виходячи з наведених норм
сімейного законодавства, встановлених
судом обставин справи і визначених
відповідно до них правовідносин, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення.

Крім того, так як в силу положень пункту
3 частини 1 статті 5 Закону України від 08
липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір",
звільняються від сплати судового збору
позивачі за подання позовів про
стягнення аліментів, то у цій частині
судовий збір слід стягнути з
відповідача, визначивши розмір цього
виду судових витрат за правилами
пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК
України та підпункту 1 пункту 1 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни
позову, який у позовах про стягнення
аліментів визнається сукупністю всіх
виплат, але не більше ніж за шість
місяців (800 грн.*6=4800 грн. - сума аліментів
за шість місяців), але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212 - 215, п.1 ч.1 ст.367
ЦПК України, статтею 8 Закону України
від 16 січня 2014 року №719-VIІ "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_1 на дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій
грошовій сумі в розмірі 800 грн.
(вісімсот) грн. щомісячно, з наступною
індексацією відповідно до закону,
починаючи з 28 жовтня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення протягом десяти днів з дня
його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
міський суд.

Головуючий: