АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

12 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Мурга М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 листопада 2013 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» про
визнання недійсним підвищення
відсоткової ставки по кредитному
договору,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 листопада 2013 року
позовна заява ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» про визнання
недійсним підвищення відсоткової
ставки по кредитному договору,
залишена без розгляду у зв'язку з
повторною неявкою у судове засідання
позивача належним чином повідомленого
про місце та час судового розгляду (п.3
ч.1 ст. 207 ЦПК).

Не погодившись з таким вирішенням
питання, ОСОБА_1, подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
незаконність постановленої ухвали,
порушення норм процесуального права,
просить ухвалу скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

ОСОБА_1 та представник ПАТ КБ
«Приватбанк» в судове засідання не
з'явилися, повідомлені належним чином,
про що свідчать зворотні поштові
повідомлення долучені до справи.
Подана ОСОБА_1 телеграма про
перенесення розгляду справи на іншу
дату у зв'язку із хворобою не
підтверджується належними доказами,
тому задоволенню не підлягає. Підстави
вважати причини неявки апелянта у
судове засідання поважними відсутні.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України
колегія суддів ухвалила розглянути
справу за відсутності осіб, що не
з'явилися.

Розглянувшисправу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість
постановленої ухвали в цій частині
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Вирішуючи питання про залишення
позовної заяви без розгляду суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
двічі поспіль не з'явилася у судові
засідання 24.10.2013 року та 19.11.2013 року,
будучи належним чином повідомленою про
день, час та місце розгляду справи. Про
причини своєї неявки суд не
повідомляла та про розгляд справи за її
відсутності не просила.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилається на те, що про час і місце
судового розгляду був повідомлений
лише її представник, вона про судові
засідання не повідомлялася і суд в
порушення ст.169 ЦПКвстановив другу
неявку позивача за відсутності
відомостей про вручення їй повістки.

Указані доводи апеляційної скарги не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваної ухвали
враховуючи наступне.

За правилами п.3 ч.1 ст. 207 ЦПКсуд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

В ході апеляційного розгляду
встановлено, що ОСОБА_1 була
повідомлена належним чином про місце
та час судового засідання,
призначеного на 24.10.2013 року про що
свідчить її власноручний підпис
вчинений 07.10.2013 року на розписці при
відкладенні розгляду справи ( а.с.43) та
на 19.11.2013 року, про що свідчить завірене
штемпелем поштового відділення та
підписом начальника відділення зв'язку
зворотне повідомлення про вручення
ОСОБА_1 судової повістки 04.11 2013 року
(а.с.50).

Крім того, доводи апеляційної скарги
позивачки про те, що про час і місце
судових засідань повідомлявся лише її
представник, а не вона особисто, навіть
якби таке мало місце, не можуть бути
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали, оскільки за правилом ч.5 ст. 76
ЦПКвручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі, вважається врученням повістки
і цій особі.

У даному конкретному випадку, судова
повістка була вручена безпосередньо
позивачці, яка на свій розсуд мала
можливість або особисто з'явитися до
суду, або направити у судове засідання
свого представника , чого не відбулося.

Водночас, відповідно до встановленого
ст. 11 ЦПКпринципу диспозитивності
цивільного судочинства, кожен учасник
процесу самостійно розпоряджається
наданими йому законом процесуальним
правами.

Враховуючи викладене,колегія суддів
приходить до висновку ,що підстави для
скасування оскаржуваної ухвали з
мотивів, викладених у апеляційній
скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити .

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 19 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання до
цього суду касаційної скарги

Головуючий :

Судді :

Справа № 761/18569/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/
3224/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Піхур О.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.