Справа № 344/2004/14-ц
Провадження № 2/344/1998/14
У Х В А Л А

11 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області
Польська М.В., ознайомившись з
клопотанням представника позивача про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Креді Агріколь Банк»
звернулося до Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення в солідарному порядку з
відповідачів на користь позивача
заборгованості за кредитним договором
в сумі 1056469,31 грн..

Представник позивача подав суду
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на все належне на
праві власності рухоме та нерухоме
майно, а також кошти на рахунках в
банках, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
сумі 1056469,31 грн.

Заява мотивована тим, що не вжиття
заходів забезпечення позову в
подальшому може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду на
випадок його прийняття. В той же час
представник позивача в поданому
клопотанні зазначено, що відповідачі
являються недобросовісними
боржниками, навмисно не здійснюють
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити, передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Представник позивача причиною, у
зв'язку з якою потрібно забезпечити
позов, зазначає, що відповідачі не
мають наміру повертати борг та
намагаються відчужити належне їм
майно, тому існує реальна загроза того,
що відповідач вчинятиме дії,
спрямовані на унеможливлення
виконання рішення суду, у випадку
задоволення позову.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується, в
тому числі і накладенням арешту на
майно та грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб та забороною вчиняти
певні дії.

Вимога про забезпечення позову шляхом
накладенням арешту на майно є
обґрунтованою виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме кредитного договору №015/08 від 18
квітня 2008 року укладеного між ПАТ
«Індекс банк» та ОСОБА_2 позивач надав
відповідачу 1 кредитні кошти в сумі 100000
доларів США із строком користування до
15.04.2023 року.

З метою забезпечення зобов'язання за
кредитним договором між ПАТ «Креді
Агріколь Банк» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки №015/08 від 18.04.2008 року.

В позовній заяві позивачем також
вказано, що відповідачі у встановлений
договором термін не виконали кредитні
зобов'язання, на численні звернення не
відреагували, жодних пояснень з цього
приводу не дали.

Забезпечення позову визначається як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів фізичних або юридичних осіб
і застосовується судом як гарантія
реального виконання рішення суду на
випадок його прийняття.

За вимогами ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року N 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» вказує , що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

На підставі викладеного, суддя дійшов
висновку, що вимога про забезпечення
позову є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1, ч. 3 ст. 152 ЦПК
України, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК
України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача про
забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на все належне на праві
власності рухоме та нерухоме майно, а
також кошти на рахунках в банках, що
належать ОСОБА_2, жителю АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та
ОСОБА_3, жительці АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, в
межах суми боргу за кредитним
договором в розмірі 1056469,31 грн.

Копію ухвали направити для
виконання відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції та сторонам для
відома.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання та не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Роз'яснити сторонам, що
апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом 5
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали, але оскарження
не зупиняє виконання даної ухвали.

Строк пред'явлення до виконання до 13
лютого 2015 року.

Суддя
Польська М.В.