АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1742/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої
В.Ю.,Ремеза В.А.

при секретарі Книш К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного підприємства «Євролюкс»
про відшкодування шкоди у наслідок
надання послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

19 червня 2013 року ОСОБА_2
звернулась до Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
приватного підприємства «Євролюкс», в
якому просила суд, з урахуванням
уточнень в яких було збільшено розмір
позовних вимог, стягнути з відповідача
на її користь вартість пошкодженого
плаття у розмірі 1917,50 гривень; вартість
виконаних робіт у сумі 104,00 гривень, а
також витрати на проведення
експертизи. Від сплати судового збору
звільнена відповідно до чинного
законодавства.

У обґрунтування заявлених
позовних вимог позивачка послалась на
ті обставини, що 03 серпня 2013 року вона
звернулась до відповідача, з метою
отримання послуг з чистки одягу -
плаття, що підтверджується виданою
відповідачем квитанцією № 049686 (мітка №
12/914) від 03 серпня 2013 року. Отримання
таких послуг було оплачено позивачем
за обумовленою вартістю у розмірі 104,00
гривень. Як зазначає позивач - під час
прийняття одягу дефектів або зауважень
відповідачем виявлено не було. 08 серпня
2013 року відповідач повернув після
виконаних робіт плаття позивачу, однак,
воно було пошкоджене, на передній
частині порушена цілісність тканини,
що унеможливлює її подальше
використання за призначенням.
Наступного ж дня ОСОБА_2 звернулась до
керівництва відповідача з заявою (вх. №
10 від 09 серпня 2013 року), в якій просила
компенсувати їй вартість речі та
оплачених послуг. Відповідач листом
(вих. № 13 від 21 серпня 2013 року) відмовив
у даному проханні, обґрунтовуючи
відмову тим, що дефекти на одязі
виникли в ході зносу та були наявні до
проведення хімічних робіт, в той же час
відповідач погодився виконати ремонт
плаття, що на думку позивача, свідчить
про визнання відповідачем своєї прямої
вини. Так, з метою захисту свого
порушеного права, позивач звернулась
до суду з даним позовом та просить суд
стягнути з відповідача на її користь 50
відсотків розміру вартості сукні, а
також вартість оплачених послуг з
хімчистки сукні, понесені витрати на
проведення судової експертизи по
справі.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 26 грудня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги, оскільки рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Рішення суду першої інстанції є вірним
та таким, що ґрунтується на
встановлених судом обставинах та
доказах.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до квитанції №049686 від 03
серпня 2013 року ПП «Євролюкс» прийняло
від ОСОБА_2 для проведення хімічної
чистки сукню жіночу білого кольору зі
ступенем зносу 50% та наявними на ній
чисельними дрібними плями (без
гарантії виведення), потертостями,
зачіпками. Вартість послуг з хімічної
чистки сукні становить - 66,67 гривень
(а.с. 45).

Підпис позивача на квитанції свідчить
про її ознайомлення та згоду зі змістом
останньої.

Також в судовому засіданні було
встановлено, що на виконання вимог ч. 2
ст. 15 Закону України «Про захист прав
споживачів» позивачка була
ознайомлена відповідачем з
інформацією щодо можливості дефектів
після проведення хімічної чистки одягу
і предметів домашнього вжитку, у
зв'язку з чим підписала наданий їй
останнім ознайомлювальний лист з
умовами та правилами роботи хімчистки
(а.с. 45 зворот).

Після проведення хімічної чистки сукні
позивач відмовилась забирати її у
відповідача, оскільки, вважає
неможливим подальшу експлуатацію
виробу через пошкодження, що стались у
наслідок хімічної обробки сукні.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ослаблення структури тканини виробу в
місцях потертостей, вже наявних на
момент укладення договору, неякісним
виконанням робіт, не можуть бути взяті
до уваги, оскільки, не відповідають
обставинам справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Так, 01 жовтня 2013 року ухвалою
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська було призначено у
цивільній справі № 201/11420/13-ц судову
товарознавчу експертизу.

Висновком судової товарознавчої
експертизи по цивільній справі №
201/11420/13-ц від 22 листопада 2013 року,
виконаної судовим експертом
Дніпропетровського науково -
дослідницького інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України ОСОБА_3 було встановлено
наступне.

Порядок встановлення вартості та
розміру ступеню зносу виробів, що
приймаються хімічного чищення,
обумовлений Інструкцією «Щодо надання
послуг з хімічного чищення та
фарбування (перефарбування) виробів»,
затвердженої наказом Українського
союзу об'єднань підприємств,
організацій побутового обслуговування
населення 27 серпня 2000 року № 2. Згідно
цієї Інструкції вартість прийнятих
виробів установлюється за погодженням
із замовником або на підставі
підтверджених документів і
зазначається разом із відсотком зносу
в договорі (квитанції). При оформленні
замовлення замовник своїм підписом
підтверджує згоду щодо вартості
виробу, ступеню зносу.

Згідно п. 2.5 Інструкції «Щодо надання
послуг з хімічного чищення та
фарбування (перефарбування) виробів»
встановлено чотири ступеня зносу для
виробів, що приймається до хімічного
чищення - 10, 30, 50 та 75 відсотків.

Виходячи з описової частини квитанції
і вказаних в ній товарних
характеристик сукні, відсоток зносу
виробу при прийманні в чищення
визначений вірно, і складає 50%.

Знос 50 відсотків - вироби ношені,
пранні, чищенні, перефарбовані,
вигорілі; із збитим ворсом, потерті, із
спущеними петлями; з невеликими
поривами та штопанням; із значнім
забрудненням і заплямуванням, які
мають зачіпки, незначні припали.

Оглядом всіх ділянок сукні жіночої
було встановлено, що в результаті
хімічного чищення виробу зміни
кольору, форми, деформації виробу не
відбулось, у відповідності до вимог
згідно п. 4.4 ДСТУ № 201-09-96, вироби повинні
зберігати форму, розмір, колір, п. 4.6 -
фурнітура і обробка одягу - збережені,
п. 4.9 - вироби повинні бути м'якими на
дотик.

Як зазначає судовий експерт, на момент
проведення експертизи виріб має
наступні ознаки експлуатаційного
зносу, які були позначені в квитанції №
049686 від 03 серпня 2013 року (мітка № 12/914)
про прийняття виробу до проведення
хімічного чищення: дві невеликих
близько розташованих ділянки, які
мають ослаблену структуру у вигляді
стоншення ниток (візуально є видними) -
утворилися в процесі експлуатації і
збереглися після чищення (згідно 1,
стор. 9 дослівно: «Чисельні дрібні плями
(без гарантії виведення), потертості,
зачіпки).

Тобто, керуючись товарними
характеристиками виробу на момент
прийняття, виріб мав потертості та
зачіпки, які після проведення
хімічного чищення, найімовірніше,
могли змінити структуру волокна та
первинний товарний вигляд. Згідно
проведених візуальних досліджень
представленого об'єкту, експертом не
виявлені зміни первинного товарного
виду сукні після проведення хімічного
чищення, а також не виявлені ознаки
прихованих виробничих дефектів. Плями
на сукні, які характеризуються, як
численні після проведення хімічного
чищення - усунені. Якість хімічного
чищення і оцінка компетентності дій
працівників хімчистки - експертом
товарознавцем не визначаєтьсь.

Виходячи з п. 4.20 - ГОСТУ 201-03-96 («Одяг і
предмети домашнього ужитку після
хімічного чищення», у виробах після
хімічного чищення допускається
наявність вказаних в квитанції
експлуатаційних видозмін, які
утворилися внаслідок певних
механічних дій в процесі експлуатації
виробу за цільовим призначенням, які
сприяли утворенню зачіпок,
потертостей, опалів тощо.

Встановлення причини зміни первинної
структури матеріалу верху виходить за
рамки компетенції товарознавства і є
прерогативою експертів - хіміків. Проте
з погляду товарознавства, оскільки
описані вище видозміни відбулись не за
всією площею виробу, а в зонах, які
підділися експлуатаційним
навантаженням, у експерта -
товарознавця немає підстав вважати, що
хімічне чищення виробу було проведене
з порушенням технологічного процесу і
режимів чищення.

Усунення дефектів шляхом зміни довжини
виробу можливе, але дане питання
вирішується суб'єктивно тільки
споживачем.

Так, судовим експертом було зроблено
наступні висновки. У представленій на
експертне дослідження сукні жіночій
фірми «CLASS Roberto Cavalli», наявні дві
ділянки, які мають ослаблену структуру
у вигляді стоншення ниток. Можливість
подальшої експлуатації сукні жіночої
за наявності виявлених дефектів
визначається споживачем. З точки зору
товарознавства, експлуатація сукні за
цільовим призначенням, як готового
виробу, можлива. Якість товару
змінилась внаслідок експлуатаційного
зносу. Дефекти, які має надана на
експертне дослідження сукня жіноча,
мають експлуатаційний характер. Зміна
волокон на ділянках тканини з
послабленою структурою є результатом
механічного впливу в результаті
експлуатації виробу, яка могла
видозмінитися внаслідок процесу
хімічного чищення. Можливість
проведення ремонту сукні і усунення
дефекту, визначаються індивідуально
споживачем. Після проведеного ремонту
значно зміниться довжина готового
виробу, використання якого за цільовим
призначенням визначається суб'єктивно
тільки споживачем (а.с. 24 - 28).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Статтею 847 ЦК України закріплений
перелік обставин, про які підрядник
зобов'язаний попередити замовника. Так,
підрядник зобов'язаний своєчасно
попередити замовника: про
недоброякісність або непридатність
матеріалу, одержаного від замовника;
про те, що додержання вказівок
замовника загрожує якості або
придатності результату роботи; про
наявність інших обставин, що не
залежать від підрядника, які
загрожують якості або придатності
результату роботи.

Згідно ст. 857 ЦК України робота,
виконана підрядником, має відповідати
умовам договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру. Виконана
робота має відповідати якості,
визначеній у договорі підряду, або
вимогам, що звичайно ставляться, на
момент передання її замовникові.
Результат роботи в межах розумного
строку має бути придатним для
використання відповідно до договору
підряду або для звичайного
використання роботи такого характеру.

Відповідно до п. 13 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів» належна
якість товару, роботи або послуги -
властивість продукції, яка відповідає
вимогам, встановленим для цієї
категорії продукції у
нормативно-правових актах і
нормативних документах, та умовам
договору із споживачем.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 872 ЦК України якщо
підрядником були допущені істотні
відступи від умов договору побутового
підряду або інші істотні недоліки в
роботі, виконаній із матеріалу
замовника, він має право вимагати за
своїм вибором: виготовлення іншої речі
з однорідного матеріалу такої самої
якості; розірвання договору та
відшкодування збитків. У разі
виявлення інших відступів від умов
договору або інших недоліків у роботі
замовник має право за своїм вибором
вимагати безоплатного усунення цих
недоліків у розумний строк або
відшкодування його витрат на усунення
недоліків чи відповідного зменшення
плати.

Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів» істотний
недолік - недолік, який робить
неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини
виробника (продавця, виконавця), після
його усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: він взагалі не
може бути усунутий; його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Виходячи з п. 4.20 - ГОСТУ 201-03-96 («Одяг і
предмети домашнього ужитку після
хімічного чищення», у виробах після
хімічного чищення допускається
наявність вказаних в квитанції
експлуатаційних видозмін, які
утворилися внаслідок певних
механічних дій в процесі експлуатації
виробу за цільовим призначенням, які
сприяли утворенню зачіпок,
потертостей, опалів тощо.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1209 та
ч. 2 ст. 1210 ЦК України виконавець робіт
(послуг) зобов'язаний відшкодувати
шкоду, завдану фізичній або юридичній
особі внаслідок конструктивних,
технологічних, рецептурних та інших
недоліків товару, робіт (послуг), а
також недостовірною або недостатньою
інформацією про них.

Відшкодування шкоди не залежить
від вини виготовлювача товару, що є
нерухомим майном, виконавця робіт
(послуг), а також від того, чи перебував
потерпілий з ними у договірних
відносинах і шкода, завдана внаслідок
недоліків робіт (послуг), підлягає
відшкодуванню їх виконавцем.

Згідно статті 22 ЦК України передбачено,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
чи юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст. 16 Закону України
«Про захист прав споживачів», шкода,
завдана майну споживача продукцією
неналежної якості, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі. Право
вимагати відшкодування завданої шкоди
визнається за кожним потерпілим
споживачем незалежно від того, чи
перебував він у договірних відносинах
з виробником (виконавцем, продавцем).
Відповідальність перед споживачем за
шкоду, зазначену в частині першій цієї
статті, несе сторона, яка її завдала.

Отже, позивач повинна довести суду
наявність вини відповідача в
заподіянні позивачу шкоди, оскільки
наявність вини є основною умовою
виникнення у особи обов'язку
відшкодувати шкоду, спричинену її
діями іншій особі.

Доводи апелянта, що вона не була
ознайомлена з можливістю зміни вже
існуючих дефектів не відповідає
дійсності.

Суд першої інстанції правильно дійшов
висновку, що виявлені на сукні
позивачки після хімічної чистки
дефекти є допустимими наслідками
хімічної обробки тканини сукні
відповідно до Галузевому стандарту -
ГСТУ 201-03-96 «Одяг і предмети
домашнього вжитку після хімічної
чистки. Загальні технічні умови», з
огляду на встановлену обставину в тім,
що позивач була освідомлена про
можливість таких наслідків (тобто мав
місце ризик, на який погодилася сама
позивач).

Позивачка не надала ні суду першої, ні
апеляційної інстанції належних
доказів в обґрунтування заявлених
вимог, а саме: доказів щодо порушення
відповідачем технології на час
проведення чистки належної позивачу
сукні та причинно-наслідкового зв'язку
хімічної чистки з виявленими
недоліками виробу, а тому, вимога про
відшкодування заподіяної матеріальної
шкоди в сумі 1917,50 гривень є
необґрунтованою та не підлягає
задоволенню, що у свою чергу виключає і
задоволення вимог про стягнення з
відповідача сплаченої позивачем суми
вартості виконаних робіт та витрат на
проведення судової експертизи.

Інші доводи скарги не є суттєвими і не
дають підстав для скасування чи зміни
рішення суду.

Рішення суду відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права і
тому, апеляційний суд вважає, що згідно
ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 26 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді