Справа №
Провадження № 2/477/264/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючої - судді Семенової
Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Галицинівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, третя особа - Реєстраційна
служба Жовтневого районного
управління юстиції Миколаївської
області, про визнання права власності
на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду із позовною заявою,
в якій просить визнати за нею право
власності на земельну ділянку, площею
0,0410 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування цих вимог вказувала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3,
після смерті якого залишилося спадкове
майно, в тому числі, у виді вищевказаної
земельної ділянки. Вона, як єдиний
спадкоємець, звернулася до нотаріуса
та отримала свідоцтво про право на
спадщину на садовий будиночок та
земельну ділянку, однак на вказану
земельну ділянку Державного акту на
своє ім'я не виготовила.

У вересні 2013 року вона звернулася до
реєстраційної служби Жовтневого
районного управління юстиції
Миколаївської області із заявою щодо
реєстрації її прав відносно вказаної
земельної ділянки. Однак в проведенні
реєстрації цих прав їй було відмовлено
через неподання нею
правовстановлюючого документу, тобто
Державного акту на вказане майно на її
ім'я. Оскільки з 1 січня 2013 року видача
Державних актів не передбачена, то вона
позбавлена можливості подати для
реєстрації прав щодо цього майна такий
документ, а тому за захистом своїх прав
була змушена звернутися до суду із цим
позовом.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою, в якій свої позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
справу розглянути у її відсутність.

Відповідач Галицинівська сільська
рада Жовтневого району Миколаївської
області направила до суду заяву про
визнання позовних вимог ОСОБА_1 та
прохання розглянути справу у
відсутність їх представника.

Третя особа - реєстраційна служба
Жовтневого РУЮ Миколаївської області
свого представника до суду не
направила.

Дослідивши письмові докази по справі, в
межах заявлених позовних вимог, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Так, відповідно до Державного акту
серії ІІ-МК № 041347, виданого 19 липня 2000
року на підставі ХІ сесії ІІІ скликання
Галицинівської сільської ради
народних депутатів від 22 червня 2000 року
№ 4, ОСОБА_3 належала земельна ділянка
площею 0,010 га в межах території
Галицинівської сільської ради
Жовтневого району миколаївської
області для ведення садівництва (а.с. 12)
.

За даними свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Миколаївського
міського управління юстиції здійснено
актовий запис про смерть за №2916 від
06.06.2005 року (а.с. 14).

27 грудня 2005 року на ім'я ОСОБА_1, як
дружині померлого ОСОБА_3, було видане
свідоцтво про право на спадщину в
цілому на земельну ділянку площею 0,0410
гектарів, для ведення садівництва,
розташованої на території
Галицинівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області (а.с. 20).

Підстави, з яких позивачка була змушена
звернутися до суду із цим позовом
підтверджується рішенням реєстратора
прав на нерухоме майно від 16 вересня 2013
року, якими позивачці було відмовлено в
реєстрації її прав щодо цього майна у
зв'язку з відсутністю Державного акту
на право власності на землю (а.с. 21).

Відповідно до ст.126 ЗК України, право
власності, користування земельною
ділянкою оформлюється відповідно до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 2 Закону України
від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону
право власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Відповідно до ст.126 ЗК України, в
редакції, що діяла на час відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_3, а також
на час отримання позивачкою свідоцтва
про право на спадщину, право власності
на земельну ділянку посвідчувалося
державним актом.

Однак, за період з часу смерті ОСОБА_3
та до 1 січня 2013 року позивачка не
отримала на своє ім'я
правовстановлюючого документу щодо
вказаної земельної ділянки, що також
підтверджується даними відділу
Держземагентва у Жовтневому районі
Миколаївської області, (а.с. 24), а зі
зміною законодавчих норм, видача
такого документу нині не передбачена.

За вказаного позивачка позбавлена
можливості захистити свої права щодо
вищевказаного майна, окрім як в
судовому порядку.

Відповідно до п. 26 Постанови КМУ від
22.06.2011 року № 703 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно», для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно п. 27 цього Порядку, документами,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, в тому
числі може бути рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно.

Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України
вказують, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи наведене, та
встановивши, що позивачка набула прав
на вищевказане спадкове майно, як
спадкоємець першої черги після смерті
чоловіка ОСОБА_3, однак її право
власності на це майно не визнається за
вищевказаних обставин, а отже на
підставі ст. 16 ЦК України, суд вважає, що
цивільне право позивачки підлягає
захисту шляхом визнання за нею права
власності на вищевказану земельну
ділянку.

Керуючись ст.ст. 11, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,0410 гектари,
для ведення садівництва, кадастровий
номер :01:000:1615, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова