Провадження № 2/742/18/14
унікальний № 742/6171/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі головуючого-судді -
Зарічної Л.А.,

при секретарі - Тищенко О.М.,

представників сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Прилуках справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа
Територіальна громада м.Прилуки в
особі Прилуцької міської ради , про
знесення самочинного будівництва та
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди та зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа
Територіальна громада м.Прилуки в
особі Прилуцької міської ради про
знесення самочинного будівництва та
відшкодування моральної шкоди,-

В С Т
А Н О В И В :

В АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_4. Землекористувачем суміжної
земельної ділянки є ОСОБА_5, який у 2003
році по лінії межі земельної ділянки
позивача без погодження з
землекористувачами сусідніх земельних
ділянок та без рішення виконкому
міської ради самочинно збудував
господарську будівлю гаража та
літньої кухні, шляхом добудови до його
стіни та укладання даху на стіну
позивача. Посилаючись на ті обставини,
що вказана стіна була зведена на
земельній ділянці позивача та не була
розрахована на два дахи, така
конструкція є непрактичною та з часом
з'явилися шкідливі наслідки у вигляді
ушкодження стіни позивача та
протікання даху. Руйнація належної
позивачу будівлі прогресує на даний
час, з'явилася цвіль та пліснява, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
із позовною заявою про знесення
самочинної будівлі та стягнути
матеріальну та моральну шкоду, витрати
по справі.

ОСОБА_5 звернувся до суду із
зустрічним позовом, в якому зазначає,
що ОСОБА_4, як суміжний
землекористувач, який проживає за
адресою АДРЕСА_1, без відповідної на те
згоди самочинно збудував будівлю
гаража, чим порушує його законні права
на користування його земельною
ділянкою за адресою АДРЕСА_2, а тому
просить суд зобов'язати відповідача
знести дану будівлю та стягнути на його
користь заподіяну моральну шкоду,
витрати по справі.

В судовому засіданні сторони
неодноразово уточнювали та зменшували
свої позовні вимоги, проте остаточно
представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 в
судовому засіданні просила
зобов'язати ОСОБА_5 здійснити
перебудову частини його гаража,
літньої кухні та навісу на відстань не
менше 1 метра від спільної межі , як
зазначено у висновку експертизи по
справі., а також стягнути з відповідача
ОСОБА_5 на відшкодування заподіяної
моральної шкоди 1600 грн. та понесені
витрати по справі.

ОСОБА_5 остаточно просив суд
зобов'язати ОСОБА_4 знести самочинно
збудований сарай розмірами 3,60х2.10 м., а
також заподіяну моральну шкоду в
розмірі 1600 грн. та понесені витрати по
справі.

Представник Територіальної
громади в судовому засіданні не
заперечив проти задоволення позовних
вимог щодо самочинного будівництва
сторін, щодо інших питань - поклався на
розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши інші докази по справі суд
приходить до наступного висновку:

Свідоцтво про право на спадщину та
витяги про реєстрацію права власності
на нерухоме майно підтверджують
належність будинку АДРЕСА_1 на праві
власності ОСОБА_4 (а.с.34,35,36,37), а копія
договору купівлі-продажу житлового
будинку (а.с.78) підтверджує належність
ОСОБА_5 житлового будинку АДРЕСА_2

Як було встановлено в судовому
засіданні, земельна ділянка по АДРЕСА_1
приватизована і її власником на даний
час є ОСОБА_4, що підтверджує копія
Державного акта на право власності на
земельну ділянку (а.с.12). Земельна
ділянка по АДРЕСА_2, належить
територіальній громаді м.Прилуки та
перебуває у користуванні ОСОБА_5

Відповідно до ст. 376 ЦК України
вбачається, що житловий будинок
,будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом ,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм та правил.

Згідно Акту обстеження будівлі гаража
та літньої кухні по АДРЕСА_2, в
м.Прилуках, яке проводилося комісією на
підставі рішення виконавчого комітету
міської ради встановлено, що гараж та
літня кухня по провулку Гірняка
збудовані з порушенням вимог статей 27
та 34 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» в частині
відсутності дозвільних документів на
будівництво об'єкта та рекомендовано
ОСОБА_4 для захисту порушених прав
звертатися до суду.

В судовому засіданні було встановлено,
що кожна сторона допустила самочинне
будівництво.

Так, за висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 29
січня 2014 року №С-3 вбачається, що
ОСОБА_5 самовільно без дозволу органів
місцевого самоврядування побудував
гараж «В-1», літню кухню «В`-1» та навіс
«В``-1» на суміжній межі з садибою
ОСОБА_4 використавши при цьому стіну
гаража «Г-1» ОСОБА_4 Під час будівництва
даних об'єктів ОСОБА_5 було порушено
будівельні норми пункту 3.25 ДБН 360-92*, як
такі що побудовані на сумісній межі між
його земельною ділянкою та земельною
ділянкою ОСОБА_4, оскільки згідно вимог
будівельних норм та правил відстань
від межі до стіни житлового будинку або
господарської будівлі повинна бути не
менше 1,0 метра. Вказані експертом
порушення е істотними та можуть бути
виконані за рахунок перебудови
частини гаража, літньої кухні та навісу
на відстань, не менше 1м від спільної
межі між земельними ділянками сторін
по справі.

ОСОБА_4 самовільно, без дозволу органів
місцевого самоврядування, побудував
сарай «б-1» біля житлового будинку «А-1»
та гаража «Г-1» розмірами 3,60 мХ2,10 м.,
одна із стін якого знаходиться на
суміжній межі із земельною ділянкою
ОСОБА_5 у невідповідності до вимог
будівельних норм та правил, який
підлягає за висновком експерта зносу.

Зважаючи на ті обставини, що експертом
визначено порядок приведення
самочинних будівель у належний стан і
проти такого порядку не заперечили
сторони по справі, подавши до суду
відповідні уточнені позовні вимоги,
суд вважає, що вимоги сторін в частині
самочинного будівництва підлягають до
задоволення, з використанням висновку
експертизи.

Що стосується питання про
відшкодування сторонам одна одною
заподіяної моральної шкоди суд вважає
за необхідне зазначити наступне:

Саме ст.23 ЦК України визначає
право особи на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав та зазначає, що
така полягає у фізичному болі та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодження здоров'я, у душевних
стражданнях, яких особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо
неї самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
знищенням чи пошкодженням її майна, у
приниженні честі та гідності, а також
ділової репутації фізичної особи або
юридичної особи. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого, або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості.

В судовому засіданні сторони не
змогли належним чином довести та
обґрунтувати як заподіяння їм
моральної шкоди, так і її розмір, а тому
в цій частині позовні вимоги не
підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про часткове
задоволення позовних вимог, при
вирішенні питання про стягнення
понесених сторонами витрат по справі
суд має керуватися вимогами ст.88 ЦПК
України та стягнути пронесені витрати
пропорційно до задоволених вимог, а
саме що стосується самочинного
будівництва, суд вважає за необхідне
стягнути із сторін понесені ними
витрати по оплаті вартості експертизи
в розмірі 2016 грн. та сплаті судового
збору в розмірі 229 грн.40 коп., щодо
оплати судового збору про
відшкодування моральної шкоди, такі
стягненню не підлягають у звязку з
відмовою у задоволенні таких вимог

Крім того, оскільки при подачі до
суду ОСОБА_5 зустрічного позову було
сплачено лише судовий збір щодо
позовних вимог майнового характеру, а
вимоги немайнового характеру не були
ним оплачені, суд вважає за необхідне
достягнути їх з ОСОБА_5 на користь
держави.

На підставі ст.376 ЦК України,
керуючись ст.88, 213-218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_5 здійснити
перебудову частини його гаража «В-1» ,
літньої кухні «В`-1» та навісу «В``-1» ,
розташованих за адресою АДРЕСА_2 шляхом
переносу стін гаража «В-1» , літньої
кухні «В`-1» та навісу В``-1» на відстань
не менше 1 метра від спільної межі, як
зазначено у додатку №3 до висновку
експертизи по даній справі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
понесені витрати по справі по сплаті
судового збору в розмірі 229 грн.40 коп.
та витрати за проведення експертизи в
розмірі 2016 грн., а всього - 2245 грн.40 коп.

В іншій частині позовних вимог - ОСОБА_4
- відмовити.

Зобов'язати ОСОБА_4 знести самочинно
збудований сарай «б-1» біля житлового
будинку «А-1» та гаражу «Г-1 розмірами 3,60
метри х 2.10 метри, що розташований за
адресою АДРЕСА_1, як зазначено у додатку
№3 до висновку експертизи по даній
справі

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
понесені витрати по справі по сплаті
судового збору в розмірі 229 грн.40 коп.
та витрати за проведення експертизи в
розмірі 2016 грн., а всього - 2245 грн.40 коп.

В іншій частині позовних вимог - ОСОБА_5
- відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави
судовий збір в розмірі 229 грн.40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання протягом 10 днів
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: