Справа № 2-3881/12 Головуючий у І
інстанції Провадження № 22-ц/780/894/14
Доповідач у 2 інстанції ГульКатегорія 1
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Касьяненко Л.І.,
Антоненко В.І.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
31 травня 2013 року за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Горенської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, третя особа відділ
Держземагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, про поділ майна подружжя,
визнання права власності, вселення та
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні власністю та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ майна подружжя та стягнення
компенсації,-

встановила:

позивач звернувся до суду з даним
позовом про усунення перешкод і
вселенням та поділ майна подружжя.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 листопада 2013
року в частині вимог про визнання права
власності на житловий будинок
направлено на новий апеляційний
розгляд.

Такі вимоги обгрунтовуються тим, що з
19.04.2001 року по 10.04.2012 року ОСОБА_1
перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбу, під час якого 02.07.2002 року
сторонами на підставі договору
купівлі-продажу був придбаний
дерев'яний будинок площею 55,6 кв.м., що
знаходиться в АДРЕСА_1 з надвірними
спорудами: (літня кухня, літня
кухня-прибудова, погрібник, погріб під
погрібником, оглядова яма, вбиральня,
огорожа, доріжка).

Рішенням Горенської сільської ради №
119/12 від 30 вересня 2005 року надано дозвіл
на реконструкцію вказаного будинку,
яка закінчена у 2007 році.

Відповідно до технічного паспорту від
17.07.2012 року спірний житловий будинок
становить 229 кв.м., є декларація про
готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої ІДАБК у Київській
області 06.08.2012 року № КС 6 і
виготовлений будівельний паспорт №
242/2012, що виданий відділом
містобудування та архітектури
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області.

Оскільки відповідач свідомо не вводить
будинок в експлуатацію, не реєструє
право власності, а будинок є спільним
сумісним майном позивач просив визнати
за ним право власності на ? його
частину.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 31
травня 2013 року у задоволенні вимоги про
визнання права власності на житловий
будинок відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник просить
скасувати ухвалу суду в зв'язку з
порушення норм матеріального та
процесуального права і скаргу
задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову про
визнання права власності на житловий
будинок, суд виходив з того, що ОСОБА_1
не надав доказів участі в перебудовах і
реконструкціях будинку, тому на час
вирішення спору цей будинок як об'єкт
спільного сумісного майна втрачений в
зв'язку з чим неможливо встановити, що
він є співвласником такого об'єкта.

Такий висновок суду не відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду
за захистом порушеного права може
звернутися кожна особа у спосіб,
визначений законами України.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності
на новостворене нерухоме майно
набувається тільки після введення його
в експлуатацію та після проведення
державної реєстрації такого майна.

Вбачається, що майно яке підлягає
поділу є незавершеним будівництвом
об'єктом.

Таким чином визначати ідеальну частку
такого майна у разі його поділу, коли
таке майно не зареєстровано не
передбачено законодавством.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 21 серпня 2013 року (а.с. 214-220 т.
2) встановлено той факт, який відповідно
до ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню, що у 02.07.2002 року сторонами
на підставі договору купівлі-продажу у
власність був придбаний дерев'яний
будинок площею 55,6 кв.м., співвласником
якого є позивач та куди його було
вселено.

За таких обставин, враховуючи
викладене за захистом порушеного права
позивач звернувся не у той спосіб, що
передбачений законодавством оскільки
якщо позивач вважає, що майно, яке є
предметом судового розгляду є
незавершеним будівництвом об'єктом та
є спільним сумісним майном подружжя,
таке майно може бути поділено
відповідно до норм СК України у натурі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 31
травня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
про визнання права власності на
житловий будинок відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: