Справа №162/45/14-ц
Номер провадження 2/162/50/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 січня 2014 року
смт. Любешів

Любешівський районний суд
Волинської області під головуванням

судді
Хомича В.І.,

за участю секретаря
Смаль Т.П.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Седлищенської сільської ради
Любешівського району про визнання
права власності на житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами в порядку
спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В поданій заяві позивачка ОСОБА_1
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати ОСОБА_3. Після її смерті
відкрилась спадщина на житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами, що розташований по АДРЕСА_1,
який належав покійній на праві
особистої власності. За життя ОСОБА_3
заповіла свій житловий будинок з
господарськими будівлями позивачці
ОСОБА_1. Від прийняття спадщини
позивачка не відмовлялася і своєчасно
звернулася в нотаріальну контору. На
даний час не може оформити право на
спадщину через відсутність
правовстановлюючих документів на
житловий будинок.

Просить визнати право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що розташовані
по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просила її
позов задовольнити.

Представник відповідача Седлищенської
сільської ради в судове засідання не
з"явився, але сільський голова Ланевич
Л. подав до суду письмову заяву, в якій
просить розгляд справи проводити без
представника сільської ради, позовні
вимоги визнає, не заперечує проти їх
задоволення.

Суд, дослідивши по справі письмові
докази, приходить до переконання, що
позов підлягає до задоволення.

Згідно частини 4 статті 174 ЦПК у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Оскільки викладені у позовній заяві
обставини, на які позивачка
покладається в обґрунтування своїх
вимог, сторонами фактично визнаються,
то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК
суд визнає їх доведеними.

Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України
визначено, що право власності
припиняється у разі припинення
юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до частини 1
статті 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, суд вважає, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 174, 208,
209, 213- 215 ЦПК України, на підставі статей
328, 346, 392, 1268 ЦК України, --

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівелями та спорудами, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любешівський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання ними копії цього рішення.

Головуючий: /підпис/ Хомич В.І.

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного суду
В.І.Хомич