Справа №591/8251/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сидоренко А. П.Номер
провадження 22-ц/788/62/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 32
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В., Ільченко О. Ю.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
комунального підприємства
«Електроавтотранс» Сумської міської
ради

на рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 26 листопада 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства
«Електроавтотранс» Сумської міської
ради, треті особи: ОСОБА_4, Страхова
компанія «Уніка», про відшкодування
моральної шкоди, -

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду
м.Суми від 26 листопада 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з КП «Електроавтотранс»
Сумської міської ради на користь
ОСОБА_3 4000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

Стягнуто з КП «Електроавтотранс»
Сумської міської ради на користь
держави судовий збір в сумі 229 грн. 40
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення
суду та ухвалити нове про задоволення
її позову у повному обсязі..

При цьому доводить, що судом першої
інстанції не враховано ступінь
моральних і фізичних страждань, що були
їй заподіяні під час ДТП, внаслідок
яких вона фактично втратила можливість
спілкування з близькими і знайомими,
вимушена весь час знаходитись вдома, а
тому вважає, що розмір моральної шкоди
в сумі 50000 грн. є достатнім для покриття
її моральних страждань.

В апеляційній скарзі комунальне
підприємство «Електроавтотранс»
Сумської міської ради, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати зазначене
рішення суду та ухвалити нове рішення
про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_3.

При цьому доводить, що моральна шкода
завдана працівником КП
«Електроавтотранс» СМР ОСОБА_4 уже
відшкодована ОСОБА_3 і претензій
потерпіла до нього не має, а тому
відсутні підстави для її стягнення з
підприємства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача - адвоката
ОСОБА_5, який підтримав доводи
апеляційної скарги й заперечував проти
апеляційної скаги відповідача,
представника комунального
підприємства Колесник О.В. та третьої
особи ОСОБА_4, які підтримали доводи
апеляційної скарги підприємства й
заперечували проти апеляційної скарги
позивача, перевіривши матеріали
справи та обговоривши підстави
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
працівником відповідача ОСОБА_4 при
виконанні трудових обов'язків з
перевезення пасажирів допущено
порушення правил дорожнього руху,
внаслідок чого ОСОБА_3 завдано
тілесних ушкоджень у вигляді закритого
перелому шийки лівої стегнової шийки.
Відтак позивачу завдано моральну
шкоду, яка полягає у фізичному болі та
стражданнях, яких ОСОБА_3 зазнала у
зв'язку із отриманими тілесними
ушкодженнями, на відшкодування якої
визначено суму у 4000 грн. з покладенням
обов'язку з її відшкодування на КП
«Електроавтотранс» Сумської міської
ради як володільця джерела підвищеної
небезпеки.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком
місцевого суду, оскільки суд дійшов цих
висновків повно і всебічно з'ясував
обставини справи, вірно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і застосував відповідні
їм норми матеріального права.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України
моральна шкода завдана фізичній особі
неправомірними діями іншої особи
відшкодовується цією особою.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Судом першої інстанції встановлено, що
04 червня 2013 року близько 20 год. 00 хв.
ОСОБА_4, керуючи технічно-справним
тролейбусом ЗІУ-682 р.н. 298, який належить
на праві власності КП
«Електроавтотранс», виконуючи трудові
обов'язки з перевезення пасажирів по
маршруту №10, для висадки-посадки
пасажирів зупинився на зупинці
громадського транспорту «Черепінський
магазин» на вул.Черепіна в м.Суми. Перед
початком руху ОСОБА_4 зневажив безпекою
дорожнього руху, не переконався, що
буде безпечним і не створить перешкод
або небезпеки іншим учасникам руху, не
впевнився, що пасажири залишили
тролейбус і відійшли на безпечний
інтервал, від'їжджаючи від зупинки
громадського транспорту допустив
контакт з ОСОБА_3, яка на момент початку
руху тролейбусу частково знаходилася в
межах його габаритів, при цьому правою
ногою ступила на проїжджу частину, а її
ліва ногою перебувала на сходинках
тролейбуса. В результаті руху
тролейбуса вона впала. Внаслідок ДТП
ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження,
які кваліфікуються як середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою Зарічного районного суду
м.Суми від 12 вересня 2013 року ОСОБА_4
звільнено від кримінальної
відповідальності за ст.286 ч.1 КК України
у зв'язку з примиренням з потерпілою та
кримінальне провадження за його
обвинуваченням закрито. Цивільний
позов ОСОБА_3 до КП «Електроавтотранс»
про стягнення моральної шкоди в сумі
50000 грн. залишено без розгляду.

Зібраними по справі доказами
підтверджується, що ОСОБА_4,
перебуваючи у трудових відносинах з КП
«Електроавтотранс» на посаді водія, у
робочий час, під час виконання своїх
функціональних обов'язків водія,
керуючи технічно-справним тролейбусом
ЗІУ-682 р.н. 298, який належить на праві
власності КП «Електроавтотранс»
Сумської міської ради, допустивши
порушення правил дорожнього руху, які
знаходяться у причинному зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою,
допустив контакт з ОСОБА_3, яка на
момент початку руху тролейбусу
частково знаходилася в межах його
габаритів, при цьому правою ногою
ступила на проїжджу частину, а її ліва
нога перебувала на сходинках
тролейбуса.

Судом також встановлено, що внаслідок
завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 у
вигляді закритого перелому шийки лівої
стегнової кістки її завдана моральна
шкода, яка полягає у фізичному болю та
стражданнях від отриманих ушкоджень.

Визначаючи ОСОБА_3 грошову компенсацію
на відшкодування моральної шкоди судом
враховано як характер і ступінь
немайнових втрат позивача, її вік,
відшкодування її ОСОБА_4 у розмірі 5000
грн., так і засади розумності,
виваженості й справедливості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
зазначених висновків суду не
спростовують.

Є безпідставними і доводи апеляційної
скарги відповідача щодо неможливості
покладення на нього обов'язку з
відшкодування позивачу моральної
шкоди з огляду на її відшкодування
ОСОБА_4

Оскільки саме відповідач є володільцем
джерела підвищеної небезпеки, відтак і
відповідальним перед потерпілими за
завдання їм шкоди внаслідок діяльності
таких джерел. Крім того, судом
врахована обставина щодо часткового
відшкодування позивачу моральної
шкоди водієм.

За таких обставин, доводи
апеляційних скарг не ґрунтуються на
законі, висновків суду першої
інстанції не спростовують та не дають
підстав для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення, ухваленого з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та
комунального підприємства
«Електроавтотранс» Сумської міської
ради відхилити.

Рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 26 листопада 2013 року у даній
справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -