Справа № 265/850/14-ц
Провадження № 6/265/110/14
У Х В А Л А

12 лютого 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області у
складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

при секретарі Єфремовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області
Р.Є.Старовойт про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області Старовойт Р.Є.. (далі -
державний виконавець ДВС) звернулася
до суду з поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що на виконанні в
Орджонікідзевському ВДВС
Маріупольського МУЮ знаходиться
виконавче провадження № 37895264 по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-3416/11, виданого 29.04.2013 року
Орджонікідзевським районним судом
м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі 500 грн.
всіх усіх видів доходів, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно починаючи
з 03.11.2011 року та до повноліття дитини.

08.05.2013 року державним виконавцем на
підставі ст..ст.17, 19, 20, 25 Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання вказаного
виконавчого документу.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження направлено на адресу
боржника згідно виконавчого документу,
а саме: АДРЕСА_1.

Згідно відповіді адресно - довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в
Донецькій області за відомостями про
місце проживання, боржник мешкає за
адресою: АДРЕСА_1.

Однак, до відділу ДВС не з'являвся,
інформації щодо місця роботи
(отримання доходу), майнового стану не
повідомляв.

22 січня 2014 року до відділу надійшла
заява стягувача ОСОБА_3 від 21.01.2014 року
щодо порушення питання про притягнення
боржника до відповідальності за ст.164
Кримінального кодексу України. На
теперішній час ОСОБА_3 мешкає за
адресою: АДРЕСА_1. В заяві зазначено, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження надходила за вказаною
адресою для адресата ОСОБА_2 та була
отримана нею у зв'язку з відсутністю
ОСОБА_2 Також ОСОБА_3 повідомила, що
передала вказану постанову про
відкриття виконавчого провадження
особисто в руки боржнику ОСОБА_2,
оскільки останній постійно не мешкає
за вказаною адресою, але з'являється.

Згідно відповідей державної
податкової служби України інформація
про місце отримання доходів та
відкриті боржником рахунки у банках чи
інших фінансових установах відсутня
(відповіді від 25.10.2013 року, 16.12.2013 року).

Згідно відповіді центру ДАІ 1405 (ЦНППВАЗ
- 1 м.Маріуполя) за боржником ОСОБА_2
зареєстровані транспортні засоби:
Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2; транспортний засіб УАЗ 452В,
державний номер НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4.

Постановою державного виконавця від
03.02.2014 року, вказані транспортні засоби
оголошено у розшук.

Заборгованість станом на 31 січня 2014
року включно становить 13466,66 грн.

Орджонікідзевський відділ ДВС вважає,
що свобода пересування не є абсолютним
правом та може бути обмежена за умов
слугування правомірній меті, за таке
втручання в конституційні права особи
є прапорційним.

Згідно даних відділу ДВС рішення
(виконавчий документ) боржником не
виконується, що підтверджується заявою
стягувача від 21.01.2014 року.

Просить ухвалити рішення щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України боржника ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що
подання не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї
статті, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих
осіб за участю державного виконавця.

Таким чином суд вважає, що особа, яка
має невиконані зобов'язання - боржник
ОСОБА_2, не може вважатися винною в
ухиленні від виконання зобов"язаннь,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема -
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Однак як вбачається з подання та
матеріалів, доданих до нього, в ньому
відсутні будь-які відомості та докази
про те, що боржник ОСОБА_2 ухиляється
від виконання обов"язків, покладених
на нього судовим рішенням та має намір
покинути територію України.

За таких обставин, суд не знаходить
підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.377-1 ЦПК України, Законом України "Про
виконавче провадження", суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області Старовойт
Р.Є. про обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2, -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний
суд міста Маріуполя Донецької області
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя Орджонікідзевського районного
суду

м. Маріуполя Донецької області

Л.В.Копилова