УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним
договору дарування автомобіля та
визнання права власності на
автомобіль, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду
Одеської області від 04 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання недійсним договору дарування
автомобіля та визнання права власності
на автомобіль.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 13 вересня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 04 грудня 2013 року скасовано
рішення суду першої інстанції та
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково.

Договір комісії від 23 квітня 2010 року,
укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8
комісіонером - товариством з обмеженою
відповідальністю
«Авто-Мотор-Сервіс-Трейдінг-Компані»,
відповідно до якого право власності
автомобіль «Honda CRV», 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3, перейшло до ОСОБА_8
визнано недійсним.

Визнано право власності на Ѕ частину
автомобіля «Honda CRV», 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3, за ОСОБА_7.

Визнано право власності на Ѕ частину
автомобіля «Honda CRV», 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3, за ОСОБА_6.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Суд апеляційної інстанції повно
встановив фактичні обставини справи на
основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів, вірно застосував
норми матеріального права до спірних
правовідносин та з урахуванням
зібраних доказів дійшов
обґрунтованого висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про часткове задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
рішення апеляційного суду Одеської
області від 04 грудня 2013 року, оскільки
воно є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 04 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Умнова