Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/525/14 Головуючий у 1
інстанції: Михайлова А.В.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12» лютого 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2013 року
по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Зазначило, що відповідно до укладеного
договору б/н від 04 липня 2008 року ОСОБА_3
отримала кредит в розмірі 1500,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості з кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач підписом у заяві підтвердив
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
вказаним договором відповідач станом
на 29 березня 2013 року має заборгованість
28121,65 грн., яка складається з наступного:

- 6997,90 грн. - заборгованість за кредитом;

- 19546,53 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до п. 5.8 Умов
та правил надання банківських послуг:

- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1327,22 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК
України просило стягнути з відповідача
на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»:

- заборгованість у розмірі 28121,65 грн. за
кредитним договором б/н від 04 липня 2008
року;

- судові витрати у розмірі 281,22 грн.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 16 грудня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 28121,65 грн. та судовий збір в сумі
281,22 грн.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на пропуск банком строку
позовної давності, відсутність
документального підтвердження розміру
процентної ставки, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами

В заяві 61076946 про відкриття
банківського рахунку відповідачка
зазначила про свою згоду з тим, що
вказана заява разом з Умовами і
правилами надання банківських послуг
складають договір, укладений між нею і
банком про надання банківських послуг.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Висновок суду про наявність між
сторонами кредитних правовідносин та
не виконання ОСОБА_3 зобов'язання по
поверненню кредиту є обґрунтованим та
таким, що узгоджується з обставинами
справи та вимогами норм матеріального
права.

Доводи апеляційної скарги про пропуск
позовної давності є неприйнятними.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснювати свої права
і виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Доводи скарги ґрунтуються на
помилковому визначенні початку
перебігу строку з моменту укладення
договору.

Із матеріалів справи вбачається, що
картка видана 04.07.2008 року строком на 2
роки. Банк звернувся до суду 14.06.2013 р.

Факт отримання кредиту, його розмір,
неповернення коштів відповідачка не
оспорює.

Доводи скарги щодо не визначеності
умовами договору розміру процентів за
користування кредитом спростовується
матеріалами справи.

Сторони розмір процентів узгодили в
заяві 61076946, в якій передбачено, що
кредит видається із базовою процентною
ставкою 3% в місяць (а.с.6 звор.). Тобто за
рік за користування кредитом
позичальник повинен сплатити 36%.

Разом з тим, із розрахунку вбачаться, що
банк нарахував проценти в сумі 19546,53
грн., виходячи із 72% річних. Проте
нарахування саме в такому розмірі
процентів банк не обґрунтував і не
підтвердив відповідними доказами. В
долучених позивачем до матеріалах
справи Умовах та правилах банківських
послуг, Правилах користування
платіжними картами не передбачено
розмір процентів за користування
кредитом (а.с. 6-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущенні.

Однак в порушення вимог ст.212 ЦПК
України суд не дав оцінку розрахунку на
предмет його відповідності умовам
договору та вимогам ст.ст.525,526,629 ЦК
України.

Отже, відповідно до наданих позивачем
доказів у підтвердження умов договору
ОСОБА_3 надано кредит зі сплатою 36%
річних.

Відповідно до розрахунку станом на
29.03.2013 р. від заборгованості за кредитом
в сумі 6997 грн. 90 коп. ОСОБА_3 за
користування кредитом повинна сплати
проценти в сумі 3812 грн. 44 коп. (а.с.3,4)

Сплата штрафу в розмірі 250 грн. та 5% від
суми позову за порушення строків
платежів передбачена як в заяві, так і
п. 8.6 Умов та правил. Штраф складає 790,52
грн. (250+540,52).

У відповідності до ст.88 ЦПК України
банк має право на компенсацію судового
збору в сумі 229,40 грн.

З огляду на викладене рішення суду на
підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає
зміні.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 16 грудня 2013 року
змінити.

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 6997 грн. 90 коп., по процентам за
користування кредитом у сумі 3812 грн. 44
коп., штраф у сумі 790,52 грн. та судовий
збір в сумі 229,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: