АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий у 1 й інстанції -
Слюсар Л. П. Доповідач - Петренко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ Колегія
суддів судової палати по цивільним
справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 10 жовтня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про захист честі, гідності та ділової
репутації,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та
просив ухвалити рішення, яким визнати
недостовірною інформацію,
розповсюджену ОСОБА_3, про факти
користування службовим становищем з
метою вимагання з неї та членів родини
ОСОБА_3 грошових коштів з його боку;
зобов'язати ОСОБА_3 спростувати дану
недостовірну інформацію шляхом
публічного виступу перед будівлею
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області у
найкоротший строк; заборонити ОСОБА_3
поширювати про нього недостовірну
інформацію, яка принижує честь,
гідність та ділову репутацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що з 2010 року він
працює начальником відділу ДАІ з
обслуговування території міста
Дніпропетровська.

03 січня 2011 року сином відповідачки
ОСОБА_5 відносно позивача скоєно
злочин. Вироком Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
23 квітня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним
у скоєні кримінальних правопорушень,
передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.187 та ч.2 ст.296
КК України та призначено покарання у
вигляді семи років позбавлення волі.
Стягнуто із ОСОБА_5 на користь позивача
в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 23556,94 грн. та в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 100000
грн.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
вересня 2013 року вирок Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
23 квітня 2013 року змінено. Зменшено
розмір стягнення моральної шкоди на
користь позивача до 50000,00 грн. та
змінено строк відбуття покарання. В
іншій частині вирок залишено без змін.

Постановою Індустріального відділу
ДВС Дніпропетровського міського
управління юстиції від 03.12.2013 року
відкрито виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_6 на користь позивача
матеріальної та моральної шкоди.

З часу скоєння злочинів, досудового
розслідування, судового розгляду та
після вказаних рішень судів відносно
позивача різними способами
відповідачем розповсюджується
недостовірна інформація, що принижує
честь і гідність, як громадянина та
ділову репутацію, як начальника ДАІ м.
Дніпропетровська.

Дана інформація полягає у фактичних
твердженнях про те, що позивач,
працюючи на посаді начальника відділу
ДАІ та користуючись своїм службовим
положенням, погрожує та вимагає з
родини ОСОБА_5, як особисто, так і через
своїх представників, гроші в розмірі
від 50 000 до 100 000 доларів США, спочатку за
те, щоб не позбавляли волі ОСОБА_5, а
потім за те, щоб він вийшов з місць
позбавлення волі і у родини
відповідача було спокійне життя.

Крім того, як вказує позивач,
відповідач стверджує, що саме на
прохання позивача суд призначив ОСОБА_5
покарання у вигляді семи років
позбавлення волі та відбуття покарання
у Запорізькій в'язниці .

Все це і те, що її сина визнали винним у
вчиненні розбою, грабежу та
хуліганства, пов'язано з тим, що
відповідач не дала позивачу вище
вказаних грошей.

15.04.2014 року з 10:00 години до, приблизно,
12:00 години біля будівлі Управління ДАІ
України в Дніпропетровській області
(м.Дніпропетровськ, вул. Ширшова, 9) у
людному місці відбувся мітинг
активістів Дніпропетровського ОСОБА_7
(координатор ОСОБА_8) з участю
відповідачки.

Зокрема, темою мітингу було звільнення
позивача з посади начальника ВДАІ ДМУ
за вимагання грошей.

На даному мітингу були присутні, крім
активістів, випадкових перехожих,
мешканців міста Дніпропетровська та
працівників ДАІ й журналісти місцевого
телебачення та інтернет ресурсів - 34
канал,11 канал та 51 канал, які
здійснювали відео зйомку.

Під час мітингу взято відеоінтерв'ю,
зокрема у керівництва Управління ДАІ
Дніпропетровської області, у
координатора ОСОБА_7 ОСОБА_8, а також у
відповідачки.

В своєму публічному виступі відповідач
відносно позивача казала « Что если
деньги не отдадите, дальше вам
спокойной жизни не будет. Сын сейчас
находится в Запорожской тюрьме по
просьбе ОСОБА_2, так как все дело было
сфабриковано, и по просьбе ОСОБА_2 ему
дали 7 лет. Из-за того , что мы денег не
дали было приписано все: и разбой, и
грабеж, и хулиганство. Такие люди не
должны стоять на руководящих
должностях. Я хочу, чтобы такие люди не
были у власти. И хочу наказать человека,
который поступает не по
справедливости, который поступает ради
своей выгоды и наживы».

Це ж зазначив і в своєму виступі від
імені відповідача ОСОБА_8.

У наступні два дні після мітингу на
інтернет сайтах вказаних телеканалів
та у випусках новин по телебаченню були
опубліковані відеозаписи мітингу та
інтерв'ю. Крім того, вказані
відеозаписи та коментарі журналістів
були опубліковані у статтях на
інтернет сайтах .

Така недостовірна інформація з боку
відповідача, оголошена у громадському
місці, та її опублікування на
телебаченні та інтернет ресурсах і
спотворює несприятливі наслідки для
особи позивача. В очах оточуючих, в тому
числі друзів, знайомих і колег по
службі, формуються негативні враження
його поведінки та оцінка ділових і
професійних якостей при виконанні ним
службових обов'язків як начальника ДАІ
м. Дніпропетровська, що, безумовно,
принижує честь, гідність та ділову
репутацію та носить негативний
характер для позивача.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня
2014 року в задоволенні позовної заяви
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає,що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково , а
рішення суду скасувати з таких підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд ,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства , вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і заперечень
, підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи,
06.09.2013 року прокуратурою міста
Дніпропетровська за матеріалами
службового розслідування №30/83-39 від
30.08.2013 року розпочато досудове
розслідування у кримінальному
провадженні №0000200 за фактом
зловживання службовим становищем
начальником ВДАІ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області ОСОБА_2, яке
виразилося у вимаганні грошових коштів
із сім'ї ОСОБА_5, за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу
слідчого управління прокуратури
Дніпропетровської області Литвиненко
Олександра Сергійовича від 27 червня 2014
року кримінальне провадження,
відомості про яке внесено до Єдиного
реєстру досудових розслідувань 06.09.2013
року за №0000200 за фактом
зловживання службовим становищем
начальника ВДАІ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області ОСОБА_2,
закрито у зв'язку з відсутністю в його
діях ознак складу будь-якого
кримінального правопорушення на
підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

На досудовому розслідуванні
встановлено, що 18.06.2014 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 відбулася зустріч, на якій
вони дійшли згоди про те, що ОСОБА_2
подає до касаційного суду заяву про те,
що претензій до ОСОБА_5 він не має, а
ОСОБА_3 надає начальнику ГУМВС України
в області нотаріально посвідчену заяву
про те, що жодних претензій до нього не
має.

Додатково допитана ОСОБА_3 показала, що
26.06.2014 року відбулося судове засідання
в Вищому спеціалізованому суді з
розгляду цивільних та кримінальних
справ. Під час розгляду справи був
присутній ОСОБА_2, який подав заяву про
відсутність претензій до ОСОБА_5 та з
проханням зменшення призначеного
покарання. За результатами розгляду
суд зменшив покарання ОСОБА_5 до 4 років
позбавлення волі( а.с.58-62).

Крім того, ОСОБА_3 надала органу
досудового розслідування заяву, в якій
просила досудове розслідування не
проводити, так як у ситуації, яка
склалася вона розібралась самостійно (
ар. сп. 61).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 до
начальника ГУМВС України у
Дніпропетровській області
генерала-майора міліцій Глуховері В.А.
від 17 червня 2014 року нотаріально
посвідченої приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрованому в реєстром за №735,
звертається до нього з приводу її
скарги, поданої раніше на ім'я
начальника ГУМВС України в
Дніпропетровській області Г.Гогуадзе,
та її висловлювань на адресу
начальника ДАІ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області ОСОБА_2.
Заявляє, що з вказаного приводу вона з
ОСОБА_2 знайшли порозуміння та
заключили мирову угоду ( а.с.63).

Ухвалюючи оскаржуване рішення , суд
першої інстанції дійшов до висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог , оскільки звернення громадян до
правоохоронних органів про захист
своїх прав від неправомірних дій інших
осіб, не може вважатися поширенням
неправдивих відомостей. Виступ же
відповідачки відбувся 15 квітня 2014 року
, в той час, коли компетентний орган
здійснював досудове розслідування за
зверненням ОСОБА_3 із заявою про захист
своїх прав, і дане кримінальне
провадження було закрито 27 червня 2014
року, після мирного врегулювання спору
між сторонами, що відбулося вже після
публічного виступу ОСОБА_3, тому дана
обставина не може сама по собі бути
підставою для притягнення до цивільно -
правової відповідальності, так як у
даному випадку має місце реалізація
відповідачем конституційного права, а
не поширення недостовірної інформації.

Однак , повністю погодитись з такими
висновками не можна.

Так , позивачем заявлено позовні вимоги
щодо визнання недостовірною
інформацію, розповсюдженою ОСОБА_3, про
факти користування службовим
становищем з метою вимагання з неї та
членів родини ОСОБА_3 грошових коштів з
боку ОСОБА_12 та спростування
недостовірної інформації шляхом
публічного виступу перед будівлею
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області у
найкоротший строк.

Звертаючись 8 травня 2014 року до суду з
вище наведеними позовними вимогами ,
позивач зазначав на те , що
розповсюдження недостовірної
інформації сталося саме на мітингу , що
проводився 15 квітня 2014 року перед
будівлею Управління ДАІ ГУМВС України
в Дніпропетровській області , а не
шляхом звернення громадян і , зокрема,
відповідачкою 6 вересня 2013 року до
правоохоронних органів про захист
своїх прав від неправомірних дій інших
осіб, про що в позовній заяві зазначено
зовсім не було. Таким чином, суд ,
розглядаючи справу вийшов за межі
позовних вимог.

Зазначаючи , що на вище вказаному
мітінгу були присутні представники
місцевих телеканалів та засобів
масової інформації , якими в наступні
два дні на Інтернет сайтах та у
випусках новин по телебаченню були
опубліковані відеозаписи мітингу та
взяті на ньому інтерв»ю , позивач не
залучає до участі в справі вказані ним
засоби масової інформації і не просить
рішенням суду спростувати їх
розповсюджену ними недостовірну
інформацію.

Позивач має право обрати як загальний ,
так і спеціальний способи захисту
свого права , визначені законом , на що
було вказана в роз»ясненнях , що
містяться в п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України « Про судову
практику у справах про захист гідності
і честі фізичної особи , а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
від 27 лютого 2009 року.

В своєму публічному виступі 15 квітня 2014
року відповідачка відносно позивача
казала « Что если деньги не отдадите,
дальше вам спокойной жизни не будет.
Сын сейчас находится в Запорожской
тюрьме по просьбе ОСОБА_2, так как все
дело было сфабриковано, и по просьбе
ОСОБА_2 ему дали 7 лет. Из-за того что мы
денег не дали было приписано все: и
разбой, и грабеж, и хулиганство. Такие
люди не должны стоять на руководящих
должностях. Я хочу, чтобы такие люди не
были у власти. И хочу наказать человека,
который поступает не по
справедливости, который поступает ради
своей выгоды и наживы».

Така інформація з боку відповідачки
була оголошена у громадському місці ,
що спотворює несприятливі наслідки для
особи позивача. Так , в очах оточуючих, в
тому числі друзів, знайомих і колег по
службі, формуються негативні враження
його поведінки та оцінка ділових і
професійних якостей при виконанні ним
службових обов'язків як начальника ДАІ
м. Дніпропетровська, що, принижує честь,
гідність та ділову репутацію та носить
негативний характер для позивача.

Відповідно до положень ч.4 ст.32
Конституції України, кожному
гарантується судовий захист права
спростувати недостовірну інформацію
про себе і членів своєї сім'ї та права
вимагати вилучення будь якої
інформації, а також право на
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

Відповідно до ст.277 ЦК України фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
та ( або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен
має право на повагу до його гідності та
честі. Гідність та честь фізичної особи
є недоторканими. Фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про
захист її гідності та честі.

Відповідно до ст.299 ЦК України фізична
особа має право на недоторканість
своєї ділової репутації.

Фізична особа може звернутися до суду з
позовом про захист своєї ділової
репутації.

Відповідно до роз»яснень , що містяться
в п.15 постанови Пленуму Верховного суду
України « Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» від 27
лютого 2009 року №1 недостовірною
вважається інформація, яка не
відповідає дійсності або викладена
неправдиво, тобто містить відомості
про події та явища, яких не існувало
взагалі або існували, але відомості про
них не відповідають дійсності ( неповні
або перекручені).

Згідно з частиною третьої статті 277 ЦК
України негативна інформація, поширена
про особу, вважається недостовірною,
якщо особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності). Негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій
(наприклад, порушення принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття,
неетична поведінка в особистому,
суспільному чи політичному житті тощо),
і яка, на думку позивача, порушує його
право на повагу до гідності, честі чи
ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної
інформації повинно здійснюватись
незалежно від вини особи, яка її
поширила.

Як зазначено вище відповідачка не
довела суду того , що поширена нею
інформація відповідає дійсності , а
тому така інформація , виходячи із
презумпції добропорядності ,
вважається недостовірною та
негативною.

Виходячи з вище наведеного і у
відповідності до роз»яснень , що
містяться в п. 15 вище вказаної
постанови Плунуму, відповідачкою було
скоєно правопорушення , яке являється
підставою для задоволення познак ,
оскільки воно має сукупність таких
обставин як поширення інформації ,
тобто доведення її до відома хоча б
однієї особи у будь-який спосіб ;
поширена інформація стосується певної
фізичної особи , тобто позивача ;
поширена недостовірна інформація ,
тобто така , яка не відповідає
дійсності ; поширена інформація
порушує особисті немайнові права ,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам , або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Таким чином , колегія суддів вважає , що
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
визнання недостовірною інформацію
розповсюдженою ОСОБА_3 підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання , щодо заявлених
інших позовних вимог , колегія суддів
вважає , що вони задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Так , суд не може заборонити ОСОБА_3
поширювати недостовірну інформацію ,
яка принижує честь, гідність та ділову
репутацію позивача , оскільки
відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах , відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те , що не
передбачено законодавством . А ст. 34
Конституції України кожному гарантує
право на свободу думки і слова та на
вільне вираження своїх поглядів і
переконань.

Що стосовно вимог про зобов»язання
ОСОБА_3 спростувати розповсюджену нею
недостовірну інформацію шляхом
публічного виступу перед будівлею
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області у
найкоротший строк , представники
позивача в судовому засіданні
апеляційної інстанції не наполягали на
задоволенні цих вимог , пояснюючи це ,
зокрема, розумінням
суспільно-політичної ситуації в країні
та доста точністю для позивача
визнання розповсюдженої відповідачкою
інформації недостовірною рішенням
суду.

Керуючись ст. 307, ст. 308, 309,ст. 313, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня
2014 року - скасувати.

Визнати недостовірною інформацію ,
розповсюджену ОСОБА_3 , про факти
користування службовим становищем з
метою вимагання з неї та членів родини
ОСОБА_3 грошових коштів з боку ОСОБА_2.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий суддя
- І.О. Петренко

Судді
- С.П.Котушенко