Справа № 567/731/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя Венгерчук
А.О.

секретар Бондарчук О.М.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачів адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Острог
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод
у користуванні житловим приміщенням,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні житловими приміщеннями
звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4

Свою заяву аргументуютьє тим, що з 2007
року вони проживають в житловому
будинку, що розташований в АДРЕСА_1,
який належить на праві власності -
ОСОБА_5, на підставі договору дарування
від 28 серпня 1996 року.

Зазначають, що в даний житловий будинок
вони вселились та проживають в ньому на
правах, членів сім'ї відповідачки, яка є
рідною сестрою ОСОБА_3 Договору найму
житлового приміщення між ними та
відповідачкою не укладалось та на
даний час такий договір не укладений.

Вказують, що ці обставини встановлені
рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 18 червня 2013
року та у відповідності до ст. 61 ЦПК
України є преюдиціальними та не
підлягають доказуванню.

Зазначають, що регулярно сплачують
комунальні послуги за газо-, еклектро-
та водопостачання в даному житловому
будинку, що підтверджуються
відповідними квитанціями.

Оскільки вони проживають в даному
будинку, сплачують комунальні послуги,
а тому мають право на користування
комунальними послугами, що включає в
себе: послуги по газо-, електро- та
водопостачання.

З 2012 року між ними та відповідачкою з
ініціативи останньої існують
конфлікти з приводу їх проживання в
даному будинку та користування ним.
Відповідачка постійно провокує сварки
з різних причин, створює нестерпні
умови для їхнбого проживання.

В липні 2013 року відповідачка
звернулась до Острозького районного
суду Рівненської області з позовом про
виселення їх з даного будинку,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Вказують, що 19 червня 2014 року
відповідачка викликала газову службу
та перекрила газ до будинку, 20 червня 2014
року самовільно без їх згоди
демонтувала газовий котел та перекрила
воду, у зв'язку з чим вони не мають
можливості користуватись водою. Також
відповідачка звернулась до ПАТ
"Рівнеобленерго" із заявою про
відключення електроенергії в
житловому будинку, що розташований в
АДРЕСА_1, а у разі відключення
електропостачання до даного будинку
вони будуть позбавлені можливості
готувати їжу, підігрівати воду.

Вважають, що такі дії відповідачки
грубо порушують їхні права на
проживання та користування будинком,
передбачені ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК
України, а тому з метою їх захисту вони
змушені звернутись з даним позовом до
суду.

В судовому засіданні представник
позивачів позов підтримала,
посилаючись на обставини викладені в
заяві. Вказала, що на даний час так і
залишаються демонтовані газовий котел
та труби, батареї для опалення та
водопостачання. Просила позов
задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримала і
судовому засіданні пояснила, що з 2012
року між ними та відповідачкою існують
конфлікти з приводу їх проживання в
даному будинку та користування ним.
Відповідачка постійно провокує сварки
з різних причин, створює нестерпні
умови для їхнього проживання. В липні
2013 року відповідачка звернулась до
Острозького районного суду
Рівненської області з позовом про
виселення їх з даного будинку,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Зазначає, що в червні
2014 року відповідачка викликала газову
службу та перекрила газ до будинку,
демонтувала газовий котел та перекрила
воду, у зв'язку з чим вони не мають
можливості користуватись водою.
Пояснює, що відповідачка звернулась до
ПАТ "Рівнеобленерго" із заявою про
відключення електроенергії в
житловому будинку, що розташований в
АДРЕСА_1. Вказує, що у разі відключення
електропостачання до даного будинку
вони будуть позбавлені можливості
готувати їжу, підігрівати воду.

З метою захисту своїх прав на
проживання та користування даним
будинковолодінням вона змушена була
звернутись до суду з позовом про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням.

Відповідачка та її представник в
судове засідання не з'явились.
Відповідач подала заперечення на позов
в якому вказувала, що їй на праві
власності дійсно належить будинок в
АДРЕСА_1, в якому проживають позивачі.
Зазначає, що між ними склалися
неприязні стосунки оскільки позивачі
систематично не сплачували за
користування комунальними послугами,
зневажливо ставляться до неї. Зокрема
рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 18 червня 2013
року з позивачів на її користь була
стягнена заборгованість за
користування комунальними послугами в
період з 2009 по 2012 року у розмірі 4123,98
грн., яка досі їй не повернута.

Зростання вартості газу змусило її
переглянути підхід до опалення
житлового будинку, у зв'язку з чим нею
було відновлено пічне опалення. Для
економії коштів газопостачання за її
заявою було дійсно припинене. Вказує,
що як власник будинку визначає способи
його утримання.

Вважає, що жодних прав позивачів, а
особливо прав їх неповнолітньої дитини
її діями порушено не було, особливо з
огляду на наявність у них боргу переді
нею за сплачені рахунки по комунальним
послугах.

Вказує, що відключати будинок від
електропостачання, наміру не має,
будинок має тимчасові перебої із
електропостачанням через пошкодження
лічильника, про що повідомлені
представники Острозького РЕМ.
Зазначає, що не перешкоджає позивачам
користуватись будинком.

Вважає, що зобов'язання її відновити
газопостачання будинку буде
втручанням у її право на власний
розсуд обирати способи користування її
майном. Немає жодної норми яка б
вказувала не обов'язок власника
підєднуватися до всіх можливих мереж
надання комунальних послуг.

Суд вислухавши позивача та її
представника, вивчивши матеріали
справи вважає, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Між сторонами існують неприязні
відносини, спори між сторонами
розглядались судами неодноразово з 2012
року.

Відповідно до рішення Острозького
районного суду від 19 лютого 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про виселення з житлового
будинку стягнення матеріальної та
моральної шкоди відмовлено (а.с.37-40).

Відповідно до рішення апеляційного
суду Рівненської області від 02.04.2014
року рішення Острозького районного
суду від 19 лютого 2014 року скасовано в
частині щодо виселення.
ОСОБА_3, ОСОБА_1 виселено з житлового
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення
(а.с.41-43).

Відповідно до ухвали вищого
спеціалізованого суду України від
18.06.2014 року рішення апеляційного суду
Рівненської області від 02.04.2014 року
скасовано, рішення Острозького
районного суду від 19 лютого 2014 року
залишено в силі.

Відповідно до рішення апеляційного
суду Рівненської області від 18.06.2013
року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про
стягнення коштів за оплату
житлово-комунальних послуг задоволено
частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_3,
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 4123 грн. 98 коп. у
рівних частинах по 2061 грн. 99 коп. з
кожного та судові витрати в розмірі 321
грн. 90 коп. по 160, 95 грн. з кожного.
(а.с.35-36)

У відповідності до ст. 156 ЖК УРСР, члени
сім'ї власника житлового будинку, які
проживають разом з ним, у будинку
(квартирі), що йому належить
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитись до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і при домової території та
проведенню ремонту.

У відповідності до ч. 1 ст. 405 ЦК України,
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житловим приміщенням
відповідно до закону.

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги",
споживачем є фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

У відповідності до ст. 13 даного Закону,
до житлово-комунальних послуг
відноситься: (централізоване
постачання холодної води,
централізоване постачання гарячої
води, водовідведення (з використанням
внутрішньобудинкових систем), газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо.

У відповідності до ст. 20 Закону,
споживач має право: одержувати вчасно
та відповідної якості
житлово-комунальні послуги згідно із
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до статті 64 Житлового
кодексу України до членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство. Якщо
особи, зазначені в частині другій цієї
статті, перестали бути членами сім'ї
наймача, але продовжують проживати в
займаному житловому приміщенні, вони
мають такі ж права і обов'язки, як
наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку)
користуються ним для особистого
проживання і проживання членів своєї
сім'ї.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Відповідно
до статті 156 ЖК України, члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

У разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї застосовуються правила
встановлені ст. 162 ЖК України. В
судовому засіданні встановлено, що за
адресою АДРЕСА_1, є зареєстрованими
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4

З матеріалів справи судом встановлено
та не заперечується сторонами , що
відповідачка є вдасником житлового
будинку ,який знаходиться АДРЕСА_1.

Одночасно, суд вважає, що права
власника житла, передбачені ст. 319 ЦК
України, за якою власник володіє,
користується і розпоряджається своїм
майном на власний розсуд і має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону порушені не
будуть, оскільки в даному випадку
ОСОБА_5 сама розпорядилася своїм
майном, давши дозвіл на проживання в
будинку та реєстрацію в ньому, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4. Таке здійснення
власником свого права відповідає ст. 319
ЦК України.

Відповідно до акту обстеження
матеріально - побутових умов від 01.10.2014
року за адресою АДРЕСА_1 під час
перевірки виявлено, що у кухні,
прихожій, ванній кімнаті демонтований
газовий котел, труби та батареї
опалення труби водопостачання
демонтовані.

Відповідно до висновку від 24.06.2014 року
за заявою ОСОБА_1 встановлено, що
ОСОБА_5 за власним бажанням демонтувала
газовий котел, відключила воду. (а.с.46)

Посилання відповідача в запереченнях
на позовні вимоги про те, що вона не
перешкоджає позивачам у користуванні
житловим приміщення, що відключення
від газапостачанння, водопостачання не
погіршує становища осіб, які
проживають у будинку є надуманими і
безпідставними.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_5 чинить перешкоди у користуванні
житловим будинком за адресою АДРЕСА_1,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що
підтверджується актом обстеження
матеріально - побутових умов від 01.10.2014
року, заявою ОСОБА_5 начальнику
Острозької газової дільниці,
відповіддю начальника Острозького РЕМ
(а.с.74,75).

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
ЦПК України. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, на відповідача ОСОБА_5
покладено обов'язок довести обставини,
на які вона посилається.

Вирішуючи питання про стягнення
судових витрат суд виходить з того, що
ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а якщо
позов задоволено частково, то судові
витрати присуджуються пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 405
ЦК України, ст.156 ЖК України, ст. 13, 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" ст. 3, 209, ст.214-215 ЦПК України,
суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням
задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

у користуванні житловим будинком, що
розташований в АДРЕСА_1, зобов'язавши
ОСОБА_5 за власний рахунок відновити
газо- водо- та електропостачання,що
були самовільно нею відключені.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Заходи забезпечення позову діють до
виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуВенгерчук А.О.