УХВАЛА

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Леванчука А.О.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування майнової шкоди, завданої
злочином за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 14 жовтня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
вироками Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 8 лютого 2010 року та від 25
травня 2009 року відповідно встановлено,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом зловживання
службовим становищем заволоділи
грошовими коштами банку у розмірі 6 400
доларів США, чим завдали банку шкоду.

Ураховуючи наведене, позивач просив
стягнути на його користь в солідарному
порядку з відповідачів суму завданої
шкоди у розмірі 79 267 грн
59 коп, що еквівалентно 6 400 доларів США.
Крім того, позивач просив визнати
поважними причини пропущення строку
позовної давності, оскільки цивільний
позов у кримінальній справі не
пред'являвся, відповідачі не
відшкодували шкоду, про постановлення
вказаних вище вироків керівництву
банка стало відомо у червні 2014 року,
копії вироків банком було отримано у
липні 2013 року.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 1 серпня 2014 року
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» майнову шкоду,
завдану злочином у розмірі 79 267 грн 59
коп., а також судові витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача у розмірі
420 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 14 жовтня 2014
року, з урахуванням ухвали
апеляційного суду Житомирської
області від 21 жовтня 2014 року,
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення.
Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у
солідарному порядку 46 978 грн 43
коп. на відшкодування майнової шкоди та
на користь держави по 234 грн 89
коп. судового збору з кожного. Стягнуто
з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
1 320 грн витрат, пов'язаних з публікацією
в пресі оголошення про виклик
відповідача.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Отже, рішення апеляційного суду
оскаржується тільки в частині позовних
вимог до ОСОБА_3, тому в іншій частині не
переглядається (ч. 2 ст. 335 ЦПК України).

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив із того, що ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з даним позовом з
пропуском строку позовної давності,
підстави для поновлення пропущеного
позивачем строку відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та частково задовольняючи
позов, апеляційний суд виходив із того,
що позивач надав суду докази
поважності причин пропуску строку
позовної давності, а тому такий строк
підлягає поновленню, а порушене право
банку - судовому захисту.

Такі висновки судів є правильними,
відповідають фактичним обставинам
справи та нормам матеріального права,
які судом вірно застосовані.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судами встановлено, що згідно вироку
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 25 травня 2009
року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст.
366 КК України та завданні ПАТ КБ
«ПриватБанк» майнової шкоди у розмірі 6
400 доларів США, що еквівалентно 79 267 грн
59 коп.

Згідно вироку Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 8 лютого 2010 року ОСОБА_3
визнаний винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст.
366 КК України та ПАТ
КБ «ПриватБанк» завдано майнову шкоду
у розмірі 6 400 доларів США.

Зазначеними вироками встановлено, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом зловживання
своїми службовим становищем
заволоділи грошовими коштами банку,
чим завдали банку шкоди.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Отже, порушення прав позивача та
завдання йому шкоди злочинними діями
відповідачів доведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України
особа, яка не пред'явила цивільний
позов в кримінальній справі, має право
пред'явити його в порядку цивільного
судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з
даним позовом у серпні 2013 року.

Також з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою
про застосування строку позовної
давності (а.с.67).

Відповідно до ст. 233 КЗпП України для
звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення
з працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлюється строк в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди.

Згідно до ст. 234 цього КЗпП України у
разі пропуску з поважних причин
строків, установлених ст. 233 цього
Кодексу, суд може ці строки поновити за
клопотанням позивача.

Поновлюючи строк звернення до суду за
захистом порушеного права, апеляційний
суд виходив з наданих позивачем
матеріалів службової перевірки служби
внутрішньої безпеки банку від 23 червня
2014 року. Згідно цих матеріалів ПАТ КБ
«ПриватБанк» виявив порушення ОСОБА_3
прав банку 24 липня 2013 року, отримавши
копію вироку відносно нього (а.с. 73-74).

Колегія суддів вважає, що апеляційний
суд належним чином і в порядку
ст. 212 ЦПК України оцінив подані
позивачем докази на поновлення строку
звернення до суду, визнавши їх
поважними.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 14 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Леванчук

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко