АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача
Мельник В.В.

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача Мельник
ВікторіїВолодимирівни, яка діє на
підставі довіреності в інтересах
Дарницького районного управління
Головного управління МВС України в м.
Києві на рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 07 листопада 2013 року в
справі за позовом Дарницького
районного управління Головного
управління МВС України в м. Києві до
ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах
дітей Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації про виселення,
-

Справа № 753/8881/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/1006/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Сирбул
О.Ф.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач Дарницьке РУ ГУ МВС України в м.
Києві звернувся з позовною заявою до
суду до ОСОБА_3 в своїх та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах
дітей Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації про виселення.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що ОСОБА_3 разом зі
своєю сім'єю, чоловіком та дітьми
проживає у гуртожитку Дарницького РУ
ГУ МВС України в м. Києві, що
знаходиться у будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_3
зареєстрована з 2002 року у відомчому
гуртожитку Дарницького РУ, в минулому
заміжня за ОСОБА_9, працівником
Дарницького РУ та проживали у АДРЕСА_1.
В листопаді 2008 року ОСОБА_3

звернулася до начальника Дарницького
РУ із заявою про надання їй та її сину
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2. За
резолюцією керівника Дарницького РУ,
протоколу № 12 від 11.11.2008 року отримала
ордер № 27 на тимчасове житлове
приміщення в гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_2 та заселилася із сином у
зазначену кімнату та проживає по
теперішній час. 22 жовтня 2011 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, який
проживає разом з ОСОБА_3 та дітьми у
відомчому гуртожитку Дарницького РУ по
АДРЕСА_2. Відносно якого адміністрація
Дарницького РУ не приймала рішення та
не надавала згоди, щодо вселення у
відомчий гуртожиток Дарницького РУ
Дарницьке РУ не має наміру
продовжувати строк дії Договору
користування жилим приміщенням з
ОСОБА_3, але по теперішній час не
виконала умови Договору та не
звільнила займане приміщення.

Виходячи з викладеного та посилаючись
на вимоги ст.ст. 127 - 132 ЖК Української
РСР, позивач просив виселити ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 із займаної кімнати
гуртожитку по АДРЕСА_2 без надання
іншого житла та стягнути з
відповідачів на користь Дарницького РУ
ГУ МВС України в м. Києві судові
витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 07 листопада 2013 року у
задоволенні позову Дарницького
районного управління Головного
управління МВС України в м. Києві до
ОСОБА_3 в своїх та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах
дітей Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації про виселення
- відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником позивача Мельник В.В.,
яка діє на підставі довіреності в
інтересах Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві, подано апеляційну
скаргу, в якій вона просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на те, що при ухвалені
рішення суд не правильно встановив
обставини, на які посилається позивач,
що призвело до невідповідності
висновків суду обставинам справи,
порушення та застосування норм
матеріального права. Судом застосовано
закон який не підлягає застосуванню, що
призвело до незаконного вирішення
справи та відмови в задоволені вимог
позивача.

В судовому засіданні
представник позивача Мельник В.В., яка
діє на підставі довіреності в
інтересах Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві, підтримала доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_2,
яки діє на підставі договору про
надання правової допомоги ОСОБА_3,
проти доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше, як на підставі закону та за
рішенням суду.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідно до
розпорядження Харківської районної
адміністрації м. Києва про передачу
гуртожитку комерційного центру
«Альтернатива» на баланс Харківського
РУВС - «Передано на баланс Харківського
районного управління внутрішніх справ
гуртожиток комерційного центру
«Альтернатива» по АДРЕСА_1 разом з
майном, яке необхідне для гуртожитку
згідно додатку № 1 (а.с. 5).

Згідно довідки про прийняття та
знаходження будинків гуртожитків на
балансі Дарницького РУ ГУ МВС в м. Києві
будинки гуртожитків по АДРЕСА_1 згідно
Розпорядження Харківської районної
адміністрації м. Києва № 573 від 30 грудня
1992 року та згідно Розпорядження
Харківської районної адміністрації м.
Києва № 575 від 09 грудня 1994 року прийняті
та знаходяться на балансі Дарницького
РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 6).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 на ім'я
начальника Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві про надання для
проживання АДРЕСА_2 для її проживання
та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, видано
ордер №27 Дарницьким РУ ГУ МВС України в
м. Києві від 14 листопада 2008 року на
тимчасове житлове приміщення в
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 на ім'я
ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
13).

15 грудня 2011 року між ОСОБА_3 та
Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві
укладено договір користування жилим
приміщенням та відшкодування витрат на
комунальні послуги та утримання
будинку (а.с. 14-16).

ОСОБА_3 сплачує житлово-комунальні
послуги за проживання у гуртожитку, про
що свідчать квитанції (а.с. 36-39).

Як убачається з витягу протоколу № 3
засідання комісії з житлово-побутових
питань Дарницького районного ГУ МВС
України в м. Києві від 27 березня 2013 року
вирішено виселити ОСОБА_3 та членів її
сім'ї з відомчого гуртожитку районного
управління по АДРЕСА_1, так як вона не
перебуває у трудових відносинах з
Дарницьким РУ та не є працівником МВС
(а.с. 17).

Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві
направлялися на адресу проживання
ОСОБА_3 листи про звільнення займаного
приміщення (а.с. 20-23), однак дані листи
залишені без виконання.

Відповідно до ст. 128 Житлового кодексу
УРСР, жила площа в гуртожитку надається
за спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи організації та
відповідного профспілкового комітету.
На підставі вказаного рішення
адміністрація підприємства видає
громадянинові спеціальний ордер, який
є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Спеціальний ордер може бути визнаний
недійсним з підстав і в порядку
передбаченому статтею 59 Житлового
кодексу Української УРСР.

На день подачі позову ордер є дійсним.

Згідно до ст. 129 Житлового кодексу УРСР,
ордер є підставою для вселення на
надану житлову площу, після якого особа
набуває право користування жилим
приміщенням. Позбавлення такого права
та виселення особи можливе лише з
підстав, передбачених законом, зокрема,
статтями 59, 72, 132 Житлового кодексу УРСР.
Виключно з підстав і в порядку,
передбачених законом, може
здійснюватись обмеження права
користування жилим приміщенням (ст. 9
Житлового кодексу УРСР).

Так, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
вселилися та проживають в гуртожитку
на підставі ордеру, а отже на законних
підставах (а.с. 13).

Відповідач ОСОБА_6 не зареєстрований у
гуртожитку, однак є чоловіком наймача,
а отже проживає на законних підставах.

Статтею 3 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року, встановлено, що
в усіх діях, щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питанням соціального забезпечення,
судами, адміністративним чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 16 Конвенції, зазначено, що
жодна дитина не може бути об'єктом
свавільного або незаконного втручання
в здійснення її права на особисте
сімейне життя, недоторканість житла та
інше. Дитина має право на захист закону
від такого втручання або посягання.

Відповідно до свідоцтва про народження
у ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яку позивач, з урахуванням
уточнення позовних вимог, просить
також виселити з гуртожитку, але такі
заявлені вимоги не ґрунтуються на
вимогах закону.

Колегія суддів, виходячи з викладеного,
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно з'ясувавши обставини
справи, з дотриманням норм
матеріального права, дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог,

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача Мельник
ВікторіїВолодимирівни, яка діє на
підставі довіреності в інтересах
Дарницького районного управління
Головного управління МВС України в м.
Києві - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 07 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: