У Х В А Л А

Справа № 116/223/14-ц

Провадження № 2/116/503/14

31.01.2014 року
м. Сімферополь

Суддя Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим
Паніна П.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу за вимогами, викладеними у
позовній заяві.

Позивач у поданому до суду клопотанні
просить вжити заходів щодо
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на твсе майно, яке належить
відповідачу, до розгляду справи по
суті.

Заяву про забезпечення позову позивач
обґрунтовує тим, що у зв'язку з
пред'явленням даного позову на момент
ухвалення судом рішення і у випадку
задоволення судом позовних вимог
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову підлягає
поверненню заявнику без розгляду,
оскільки вона подана без додержання
вимог, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Судом отримала інформація про
наявність у власності відповідача
автомобіля марки «TOYOTA RAV4» номерний
знак НОМЕР_1 та садового будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивачем не надано доказів, що існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду у разі невжиття
відповідних заходів, що вжиття заходів
забезпечення позову відповідає виду
забезпечення позову,що відповідачка
має намір шляхом відчудження
зазначеного майна або іншим шляхом
утруднити виконання рішення суда.

Відсутність зазначених відомостей у
заяві позивача позбавляє суд дійти
висновку про наявність достатньо
обгрунтованого припущення, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

У відповідності до ч.8 ст. 153 ЦПК України
суд, встановивши, що заява про
забезпечення позову подано без
додержання вимог ст. 151 ЦПК України,
повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006
року,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу, повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.Є. Паніна