Провадження №2/761/45/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 лютого 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києвау
складі головуючого суддіМальцева Д.
О.при секретаріЖигня І.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Києві справу за позовною заявою ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернулась
до Шевченківського районного суду м.
Києва із позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданих внаслідок
залиття квартири. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що позивач є
власником двохкімнатної квартири
АДРЕСА_2, розташованої на 6-му поверсі
9-ти поверхового будинку. 07 грудня 2010р. з
вини відповідача сталося залиття
квартири позивачки, що підтверджується
актом від 11.12.2010р. складеного
працівниками КП «ЖЕК Ярославська».
Вказаним актом встановлено, що залиття
сталося з квартири НОМЕР_2 під час
проведення заміни
внутрішньо-квартирних мереж
водопроводу та санітарно-технічних
приладів на кухні та в туалеті з
порушенням будівельних норм та правил,
а саме: робітниками не було встановлено
заглушки на каналізаційний стояк в
туалеті. В результаті залиття позивачу
як власнику квартири завдана
матеріальна шкода яка складає 74570грн.
Крім цього, внаслідок неправомірних
дій завдано моральну шкоду в розмірі
2000грн. Позивач просить стягнути з
відповідача на свою користь
матеріальну шкоду у розмірі 7457грн. та
моральну шкоду у розмірі 2000грн.

Під час розгляду справи позивачем
заявою від 30.03.2012р. збільшено позовні
вимоги, в якій він просить на свою
користь матеріальні збитки у розмірі
9483грн. та моральну шкоду у розмірі
3000грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
урахуванням заяви про збільшення та
просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні заперечували проти
позовних вимог. Заперечення
обґрунтовані тим, що крім відповідача
по справі необхідно залучити в якості
відповідачів й інших співвласників
квартири НОМЕР_2. Крім цього,
представник відповідача зазначає, що
ремонтні роботи у квартирі
відповідачки закінчилися 21.11.2010р.,
проте залиття сталося 07.12.2010р.
Складений акт, працівниками КП «ЖЕК
Ярославська» який встановлює факт
залиття квартири позивачки з вини
відповідача не є належним та
допустимим доказом.

Суд дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача та його
представника. Дійшов до наступного
висновку.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є власником квартири
АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про
право власності на житло і записаний у
реєстрі за № 869 від 16.04.97р.

Згідно з п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
завдання майнової (матеріальної) шкоди
іншій особі. Відшкодування збитків є
одним із способів захисту цивільних
прав (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України).

07 грудня 2010 року відбулось залиття
квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правом фізичної або юридичної особи,
а також шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи спір про відшкодування
заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати
наявність у діях відповідача складу
цивільного правопорушення, що включає
неправомірність поведінки, наявність
матеріальних втрат та їх розміру
(збитків), причинного зв'язку між
неправомірною поведінкою та
заподіяними збитками.

Відповідно до статей 58, 59, 62, 63, 64, 212
Цивільного процесуального кодексу
України, вказані обставини підлягають
встановленню на підставі належних та
допустимих доказів, які оцінюються
самостійно судом в їх сукупності.

До істотних обставин, що підлягають
з'ясуванню судом та доведенню
сторонами у такому спорі, є наявність
всіх сукупних елементів складу
цивільного правопорушення; при цьому
позивач зобов'язаний довести
протиправність поведінки відповідача,
розмір заподіяної шкоди,
причинно-наслідковий зв'язок між
протиправною поведінкою та заподіяною
шкодою. Крім цього, відповідно до
статті 22 ЦК України збитками є втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки),
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена
вигода).При цьому обов'язок щодо
обґрунтованості та доведеності
розміру збитків покладається на
позивача.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
4728/13-43 від 28.11.2013р. складеного експертом
КНДІСЕ ОСОБА_6 вартість
відновлювального ремонту для усунення
наслідків залиття квартири АДРЕСА_2,
згідно даних
візуально-інструментального
обстеження, станом на час складання
висновку становить 7290грн. При цьому
позивачем за проведення даної судової
будівельно-технічної експертизи було
сплачено 2942,40грн., що підтверджується
листом КНДІСЕ від 29.11.13 № 40/13683-13/43.

Разом з тим, відповідно до положень ч.3
ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Згідно з
вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами
доказування в цивільній справі є
пояснення сторін і третіх осіб,
показання свідків, письмові докази,
речові докази і висновки експертів. Суд
приймає до розгляду лише ті докази, які
мають значення для справи. Обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Таким чином, позовні в частині
стягнення матеріальної шкоди
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 7290грн.

Крім цього, позивачем не доведено та в
ході судового розгляду справи не
підтвердився факт заподіяння позивачу
моральної шкоди. Тому суд вважає такі
вимоги безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Протягом всього часу розгляду справи
судом не здобуто, а відповідачем та
його представником не надано належного
та допустимого доказу, який би свідчив
та обґрунтовував відсутність
протиправності в діях або
бездіяльності відповідача та його
вину. При цьому покази свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до уваги судом не приймаються
оскільки ці свідки безпосередньо не
були присутніми під час залиття
квартири позивача.

Оцінюючи належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 57, 60,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди внаслідок залиття
квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, і.п.н НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2,
і.п.н.НОМЕР_3)збитки завдані внаслідок
залиття квартири у сумі 7290 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, і.п.н НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2,
і.п.н.НОМЕР_3) витрати пов'язані з
проведенням судової
будівельно-технічної експертизи у
розмірі 2942,40грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через
Шевченківський районний суд м. Києва
до Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя