пр. № 2/759/5665/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
П»ятничук І.В.,

при секретарі -
Колодій Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третя особа: Орган опіки та піклування
Попільнянської сільської ради
Житомирської області

про стягнення аліментів та
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. звернулась до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2 та
просила суд постановити рішення, яким
позбавити відповідача батьківських
прав відносно неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., стягнути з
відповідача на користь позивача на
утримання неповнолітньої доньки
аліменти в розмірі ј з усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог вказуючи на те, що 20 липня 2007 р.
було зареєстровано шлюб між позивачем
та відповідачем. Від даного шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у них народилась донька
ОСОБА_3 в подальшому 04.01.2012 р. відповідно
до рішення Попільнянського районного
суду Житомирської області шлюб між
сторонами розірвано, дитина проживає
разом з матір»ю за адресою : АДРЕСА_1 в
подальшому 13.10.2012 р. було зареєстровано
шлюб між ОСОБА_4 та позивачем, від
даного шлюбу народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 р.
донька ОСОБА_5 Вказує, що відповідач
ОСОБА_2 жодних відносин з дитиною не
підтримує, не надає жодної
матеріальної допомоги на утримання
дитини, життям дитини взагалі не
цікавиться, а також те, що відповідач -
як батько дитини повністю само
ухилився від виконання своїх
батьківських прав просила заявлені
позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не
з»явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
направила до суду свого представника з
належним чином оформленими
повноваженнями, тому суд вважає
можливим розглянути справу в її
відсутності.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги та просив їх задовольнити
посилаючись на обставини справи
викладені в позовній заяві.

Відповідач будучи належним чином
повідомленим про розгляд справи, свого
права на участь у судовому засіданні не
використав, про причини неявки суду не
повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Враховуючи наведене та те, що
представник позивача не заперечує
проти ухвалення заочного рішення суду,
суд вважає можливим розглянути справу
в відсутності відповідача та
постановити по справі заочне рішення.

Представник третьої особи Органу
опіки та піклування Попільнянської
сільської ради Житомирської області в
судове засідання не з»явився надавши
суду заяву в якій вказували на те, що
третя особа підтримує заявлені
позивачем позовні вимоги та наполягає
на позбавленні відповідача
батьківських прав відносно
неповнолітньої доньки позивача
вказуючи на висновок засідання
комісії з питань захисту прав дитини з
врахуванням даних обставин, думки
учасників судового розгляду суд вважає
можливим розглянути справу в
відсутності представника.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з полового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків з виховання дитини; жорстоко
поводяться з дитиною; є хронічними
алкоголіками або наркоманами; вдаються
до будь-яких видів експлуатації дитини;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

В п.16 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
зазначається, що особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний стан, духовний та моральний
розвиток.

За змістом Преамбули Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року
(далі -Конвенції), ратифікованої
Верховною Радою Української РСР 27
лютого 1991 року, Організація Об'єднаних
Націй в Загальній декларації прав
людини проголосила, що діти мають право
на особливе піклування і допомогу,
дитині для повного і гармонійного
розвитку її особи необхідно зростати в
сімейному оточенні, в атмосфері щастя,
любові і розуміння.

Як зазначено у ст.13 Сімейного кодексу
України (далі СК України) частиною
національного сімейного законодавства
України є міжнародні договори, що
регулюють

сімейні відносини, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Якщо в міжнародному
договорі України, укладеному в
установленому порядку, містяться
інші правила, ніж ті, що встановлені
відповідним актом сімейного
законодавства, застосовуються правила
відповідного міжнародного договору
України.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про
права дитини (далі Конвенція), яку було
ратифіковано Постановою Верховної
Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та
яка набула чинності для України 27
вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції
держави-учасниці докладають всіх
можливих зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
або у відповідних випадках законні
опікуни несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що 20 липня 2007 р. було
зареєстровано шлюб між позивачем та
відповідачем ( а.с. 6).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у
позивача та відповідача народилась
донька ОСОБА_3 ( а.с. 5).

В подальшому 04.01.2012 р. відповідно до
рішення Попільнянського районного
суду Житомирської області шлюб між
сторонами розірвано ( а.с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи,
дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір»ю
за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с. 7).

Відповідно до довідки завідувача ДНЗ
«Чебурашка» від 04.06.2014 р. ОСОБА_3 2007 р.н.
відвідує Попільнянський дошкільний
заклад з червня 2013 р. за даний період
батько дитини не брав участь у
вихованні дитини в межах дошкільного
закладу, не відвідував музичні свята,
не був присутнім на батьківських
зборах ( а.с. 9).

Відповідно до довідки завідувача ДНЗ
«Сонечко» від 04.06.2014 р. ОСОБА_3 2007 р.н.
відвідувала Попільнянський
дошкільний заклад з 2011 р. до червня 2013 р.
за даний період батько дитини не брав
участь у вихованні дитини в межах
дошкільного закладу, не відвідував
музичні свята, не був присутнім на
батьківських зборах ( а.с. 10)

Відповідно до акту обстеженн умов
проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. яка
проживає за адресою : АДРЕСА_1
встановлено, що для дитини сторені всі
необхідні умови в даному будинку( а.с.
12).

Відповідно до висновку засідання
комісії з питань захисту прав дитини
Органу опіки та піклування
Попільнянської сільської ради
Житомирської області вирішено що є
доцільним позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно
неповнолітньої доньки. ( а.с. 13).

Таким чином, судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідач тривалий час ухилявся та
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків стосовно
неповнолітньої доньки, дитиною взагалі
не цікавився, вихованням не займався,
матеріальної допомоги на її утримання
не надавав та не надає, не приймав
участі у житті доньки, що є підставою
для позбавлення його батьківських
прав.

Враховуючи вищевикладене, та беручи
до уваги висновок засідання комісії з
питань захисту прав дитини Органу
опіки та піклування Попільнянської
сільської ради Житомирської області
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги про позбавлення відповідача
батьківських прав є обгрунтованими,
повністю доведеними, а отже підлягають
задоволенню.

Щодо заявлених позивачем позовних
вимог, про стягнення аліментів з
відповідача на утримання
неповнолітньої доньки, суд вважає
доцільним зазначити наступне.

Відповідно ст.27 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року, яку
ратифіковано Постановою ВР України
№789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що
держави-учасниці визнають право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батьки або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001
року №2402-ІІІ з відповідними змінами та
доповненнями кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Обов»язок батьків утримувати дитину
до досягнення нею повноліття визначено
ст.51 Конституції України та ст.180 СК
України.

Відповідно до ст. 180 СК України
передбачено, що батьки зобов»язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує матеріальне становище
платника аліментів.

За правилами ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, та те, що
відповідач не надає коштів на
утримання дитини, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини на
користь позивача в розмірі ј частини з
усіх видів заробітку відповідача
оскільки даний розмір взмозі
забезпечити потреби дитини і
відповідач фактично є спроможним її
виплачувати.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред»явлення
позову.

Як вбачається з матеріалів справи
позов позивачем пред»явлено до суду 24
вересня 2014 р., тому суд вважає доцільним
стягнути аліменти саме з часу
звернення з відповідним позовом до
суду.

Крім того суд вважає за потрібне
стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

Керуючись ст.ст. 141, п.2 ч. 1 ст. 164, ст.165,
180, 182, 191 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.
батьківських прав відносно
неповнолітньої доньки ОСОБА_3 яка
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.,
громадянина України, зареєстрованого в
АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер не
відомий, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н., ідентифікаційний код
НОМЕР_1 яка зареєстрована в АДРЕСА_2 на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. аліменти в розмірі ј частини з усіх
видів заробітку (доходу), щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи 24
вересня 2014 р. та до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.,
громадянина України, зареєстрованого в
АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер не
відомий, на користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно ст.367 ЦПК України допустити
негайне виконання рішення суду в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду м.Києва
через районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:

ун. № 759/16317/14-ц

пр. № 2/759/5665/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
П»ятничук І.В.,

при секретарі -
Колодій Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третя особа: Орган опіки та піклування
Попільнянської сільської ради
Житомирської області

про стягнення аліментів та
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.
батьківських прав відносно
неповнолітньої доньки ОСОБА_3 яка
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.,
громадянина України, зареєстрованого в
АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер не
відомий, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н., ідентифікаційний код
НОМЕР_1 яка зареєстрована в АДРЕСА_2 на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. аліменти в розмірі ј частини з усіх
видів заробітку (доходу), щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи 24
вересня 2014 р. та до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.,
громадянина України, зареєстрованого в
АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер не
відомий, на користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно ст.367 ЦПК України допустити
негайне виконання рішення суду в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду м.Києва
через районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: