АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/953/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маймур Ф.Ф. Доповідач - Єлізаренко
І.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Калиновського А.Б.

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що між банком
та відповідачем було укладено договір
№ б/н від 31 травня 2007 року, за умовами
якого, банк надав, а відповідач отримав
у кредит грошові кошти у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитним лімітом у
розмір 36 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що співпадає
строку дії картки. Свої зобов»язання за
кредитним договором відповідач
належним чином не виконував, у зв»язку
з чим у нього виникла заборгованість,
яку відповідач добровільно не погашає.
Тому просили стягнути з ОСОБА_2 на
користь банку у рахунок погашення
заборгованості за договором № б/н від 31
травня 2007 року - 26 981 грн. 43 коп.

Рішенням Кіровського районного
суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2013
року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» у рахунок повернення
заборгованості за кредитним договором
№б/н від 31 травня 2007 року - 26 981 грн. 43
коп., яка складається з заборгованості
за кредитом - 8 841 грн. 77 коп.,
заборгованості за відсотками - 12 637 грн.
83 коп., заборгованості по комісії за
користування кредитом - 3978 грн. 90 коп.,
штрафу - 1 522 грн. 93 коп. Вирішено питання
щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права, неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та відповідачем було
укладено кредитний договір № б/н від 31
травня 2007 року, за умовами якого банк
зобов»язався надати кредит у розмірі 5
000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитним лімітом у розмір 36 % річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що співпадає строку дії
картки, а відповідач зобов»язався
повернути отриманий кредит і сплатити
відсотки у встановленому договором
розмірі та строки (а.с. 19-27, 33, 34).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач отримав від банка грошові
кошти у розмірі 5000 грн. шляхом зняття
даної суми з картки № НОМЕР_1, отриманої
відповідачем 16 червня 2007 року(а.с.19-20).

У зв»язку з порушенням
відповідачем зобов»язань, у
відповідача перед банком виникла
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 31 травня 2007 року, яка станом на
31 серпня 2013 року становить 26 981 грн. 42
коп., з яких: заборгованість за
кредитом - 8 841 грн. 77 коп.,
заборгованість за відсотками - 12 637 грн.
83 коп., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 3 978 грн. 90 коп.,
штраф - 1 522 грн. 93 коп. (а.с.6-18, 49-56).

Як вбачається з матеріалів справи,
за умовами договору банк зобов»язався
надати кредит шляхом видачі готівки
через касу. Відповідач має перед банком
зобов»язання щодо своєчасного
погашення кредиту та відсотків за
користування кредитом, а банк за
умовами договору має право у разі
порушення відповідачем будь-якого із
зобов»язань, передбачених умовами
даного договору, на свій розсуд
вимагати від останнього дострокового
повернення кредиту, сплати відсотків
за його користування. Також за умовами
договору відповідач має перед
позивачем зобов»язання щодо
своєчасного погашення кредиту та
відсотків за користування кредитом
(а.с.21-27).

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Умовами договору № б/н від 31 травня
2007 року, передбачено відповідальність
перед банком у вигляді сплати пені та
штрафних санкцій у відповідних
випадках порушення зобов»язань,
передбачених умовами даного договору.

Відповідно до п. 9.12 договір діє на
протязі 12 місяців з моменту підписання.
Якщо на протязі його строку жодна зі
сторін не проінформує другу сторону
про припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на такий же
строк.

З матеріалів справи вбачаться
відповідач з заявою про припинення дії
вищезазначеного договору не звертався.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене суд дійшов правильного
висновку стосовно того, що договір
фактично було пролонговано у 2013 році та
у відповідності до ст.ст. 526, 527, 1054 ЦК
України задовольнив позовні вимоги
ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доводи апеляційної скарги
стосовно того, що банк 10 червня 2009 року
заблокував картку відповідача і з
цього часу відповідач карткою не
користувався є безпідставними,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що відповідач 10 червня 2009
року звертався до банку із заявою про
зняття обмежень з його кредитної
картки. На вказаний період часу
загальний залишок на карті - 7616 грн. 04
коп., доступно - 2383 грн. 96 коп. (а.с.75).

Приведені в апеляційній скарзі
доводи зводяться до тлумачення діючого
законодавства, незгоди з рішенням суду,
переоцінки висновків рішення суду та
не спростовують правильність рішення
суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що
спростовують правильність рішення
суду апелянтом не наведено, тому
рішення суду підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 02 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді