У Х В А Л А

судового засідання

17 грудня 2014 року Франківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Львові
заяву про перегляд заочного рішення
Франківського районного суду Львова
від 26 квітня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, -

В
С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про
перегляд заочного рішення
Франківського районного суду м.
Львова від 26 квітня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Заяву про перегляд заочного
рішення суду мотивує тим, що не був
повідомлений судом про час розгляду
справи, не міг прибути в судове
засідання, відтак не зміг подати свої
докази, що на його думку призвело до
неповного з’ясування обставин та
прийняття рішення, яке не ґрунтується
на законі. Про заочне рішення суду він
дізнався лише в травні 2014 року від
виконавчої служби, а рішення суду було
отримане ним 12.09.2014 року. Просить
скасувати заочне рішення від 26.04.2013
року.

В чергове судове засідання з
розгляду заяви про перегляд
заочного рішення відповідач ОСОБА_2
не прибув, хоч повідомлявся судом
належним чином про час та місце
розгляду заяви, про причини неявки
суд не повідомив.

Представник позивача в судовому
засіданні проти заяви заперечив,
звернув увагу суду, що в матеріалах
справи наявні докази належного
повідомлення відповідача, а рішення
суду базується на матеріалах
справи. Будь - яких доказів на
спростування заочного рішення ні
відповідач, ні його представник суду
не надали.

Заслухавши доводи представника
позивача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
заява задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 232 ЦПК
України, заочне рішення суду
підлягає скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не
з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_2 належним чином
повідомлявся судом про розгляд
цивільної справи на 17.04.2013 року, 26.04.2013
року, однак в судові засідання не
з'явився, заяви про слухання справи у
його відсутності не надавав, а відтак
ним не належно були виконані обов'язки
передбачені ст.277, 31 ЦПК України.

Крім того, в своїй заяві про перегляд
заочного рішення відповідач вказує на
те, що був повідомлений про заочне
рішення органами виконавчої служби у
травні 2014 року, проте рішення отримав
12.09.2014 року, однак із розписки
відповідача вбачається, що рішення
отримане ним 05.09.2014 року.

Що стосується інших аргументів
заявника, як на його думку, не
правильного визначення розміру
боргу та достатніх для скасування
заочного рішення, то суд відхиляє
такі, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що справа призначалася
до розгляду неодноразово і про всі
судові засідання відповідач
повідомлявся належним чином, що
підтверджується поштовими картками.
Відповідач хоч і заперечує розмір
нарахованого боргу, однак не надає
жодного доказу. Покликання заявника
на інші доводи, не є тими доказами ,
що мають істотне значення для
правильного вирішення справи і не
могли вплинути на результати
судового рішення.

Отже, слід прийти до висновку, що
судом розглянуто справу повно,
всебічно і об’єктивно та ухвалено
правильне рішення

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 230 -232 ЦПК України, -

У
Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішенням
Франківського районного суду м.
Львова від 26 квітня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, залишити
без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Львівської
області протягом десяти днів, з дня
постановлення даної ухвали через суд
першої інстанції.

Суддя
В. Кузь