№ 274/6243/13-ц
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року
м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:
головуючого - судді Замеги О.В., при
секретарі - Павлюк - Жук А.В., за участю
сторін, їх представників: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
житловими приміщеннями в квартирі, та
зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_4 про встановлення
порядку користування житловими
приміщеннями, і просив суд виділити
йому в користування кімнату розміром
15.9 кв.м., та балкон, а відповідачці
виділити кімнату розміром 11.8 кв.м..
Підсобні приміщення квартири - коридор,
туалет, ванну кімнату, кухню залишити в
спільному користуванні.

Мотивуючи тим, що йому на праві
власності належить ? частина квартири
АДРЕСА_1. Відповідачці також на праві
власності належить ? частина даної
квартири. Квартира складається з двох
ізольованих кімнат розміром 15.9 кв.м., та
11,8 кв.м., загальною площею - 46,7 кв.м.. В
квартирі зареєстровані і проживають:
відповідачка зі своїм неповнолітнім
сином, він, та без реєстрації проживає
його дружина - ОСОБА_5. В даний час між
ним та відповідачкою склалися
неприязні стосунки, які перешкоджають
нормальному користуванні квартирою.
Беручи до уваги його право на 1/2 частину
квартири, що становить: 46,7 кв.м.: 2 = 23,35
кв.м., то при встановленні порядку
користування житловими приміщеннями
йому може бути виділена в користування
житлова кімната розміром 15,9 кв.м., і
балкон, а відповідачці - кімната
розміром 11,8 кв.м., тим більше, що у них
склався саме такий порядок
користування квартирою. Він з моменту
вселення у вказану квартиру, тобто з 2000
року, фактично проживаю саме в цій в
кімнаті розміром 15,9 кв.м., а
відповідачка з сином - в кімнаті
розміром 11,8 кв.м.. Оскільки
відповідачка не бажає добровільно
вирішити питання про порядок
користування квартирою, перешкоджає
нормальному користуванню нею, то він
змушений з вказаним позовом звернутися
до суду.

До початку розгляду справи по суті до
суду надійшла зустрічна позовна заява
від ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення
порядку користування житловим
приміщенням. В якій ОСОБА_4 просила суд
визнати незаконними дії відповідача
ОСОБА_3, щодо порушення її житлових
прав, та житлових права її
неповнолітнього сина - ОСОБА_6 щодо
користування квартирою. Встановити
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, виділити їй в користування
разом із неповнолітнім сином - ОСОБА_6
житлову кімнату розміром 15,9 кв.м., а
відповідачу житлову кімната розміром
11,8 кв.м.. Залишити у спільному
користуванні коридор, вбиральню, ванну
кімнату, кухню, вбудовану шафу та
лоджію, але для користування лоджією
встановити особливий порядок
користування, для неї, та її сина -
ОСОБА_6 постійно на протязі доби
кожного дня, а відповідачу лише з 11 до 19
годин кожного дня. Зобов"язати
відповідача звільнити кімнату площею
15,9 кв.м., не чинити перешкод в
користуванні цією кімнатою і лоджією.

Мотивуючи тим, що її рідній брат,
відповідач - ОСОБА_3 звернувся в
Бердичівський міськрайонний суд з
позовом до неї про встановлення
порядку користування житловими
приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1, і
належить їм на праві спільної
часткової власності без виділу часток
у натурі. Зазначена квартира загальною
площею 46,7 кв.м., а житловою 27,7 кв.м.. На
даний час в квартирі зареєстровані і
проживають вона, із своїм
неповнолітнім сином - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідач ОСОБА_3. До
отримання 1/2 частини квартири у
спадщину, в квартирі проживала, вона із
сином, відповідач та їх мати - ОСОБА_7.
Оскільки матері, яка хворіла
онкологічною хворобою, необхідний був
постійний догляд, то вона вимушена була
бути постійно біля неї в житловій
кімнаті площею 11,8 кв.м.. Після того як
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати померла, і вона з
відповідачем прийняли квартиру у
спільну часткову власність, то
відповідач, без її згоди, самовільно
зайняв кімнату площею 15,9 кв.м., і став
перешкоджати їй, та її синові
користуватись цією кімнатою, та
лоджією, на яку є лише один вихід тільки
із зазначеної кімнати. Із-за порушення
відповідачем її житлових прав між ними
стали постійно виникати сварки щодо
користування квартирою. Їх стосунки з
відповідачем особливо загострились
після того як він, 8 листопада 2012 року,
одружився з ОСОБА_5, і без її згоди,
поставив замок до вхідних дверей
самовільно зайнятої ним кімнати,
позбавивши повністю їх права
користування не тільки цією кімнатою, а
і лоджією. Дружина відповідача в
квартирі не зареєстрована, оскільки
вона в квартирі фактично не проживає,
так як має інше місце проживання. Так,
як відповідач ОСОБА_3 перешкоджає її, та
її неповнолітньому синові в
нормальному користуванні квартирою
чим порушує їх житлові права, то вона
вимушена звернутись з позовом до суду
для захисту своїх, та неповнолітнього
сина прав і інтересів.

Ухвалою Бердичівського
міськрайонного суду дані позови
об"єднанні в одне провадження.

У відкритому судовому засіданні
ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_1
вимоги первісного позову підтримали,
вимоги зустрічного позову не визнали.
Крім того пояснили, що дружина ОСОБА_3-
ОСОБА_5, яка проживає з ним в спірній
квартирі, на даний час вагітна.

У відкритому судовому засіданні
ОСОБА_4 і її представник ОСОБА_2, позовні
вимоги первісного позову не визнали, а
вимоги зустрічного позову підтримали з
підстав зазначених у позові.

Заслухавши пояснення свідків,
з"ясувавши обставини справи, на засадах
змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК
України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60
ЦПК України, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про встановлення порядку
користування житловим приміщенням, та
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
житловим приміщенням, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень
шляхом надання належних та допустимих
доказів; доказування не можу
ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач за первісним позовом ОСОБА_3(
надалі позивач), так і позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_4.( далі
відповідачка) звернулися до суду з
вимогами про встановлення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 є власником ? частини квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 18.06.2008 року, витягом про
реєстрацію в спадковому договорі,
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно( а.с.5, 6, 7).

ОСОБА_4 також є власником ? частини
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 16.05.2008 року, витягом про
реєстрацію в спадковому договорі,
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно( а.с. 33, 34, 35).

Зазначена квартира загальною площею
46,7 кв.м., і житловою площею 27,7 кв.м..
Квартира складається: з коридору
позначеного на плані технічного
паспорту під № 1, вбиральні позначеної
на плані технічного паспорту під № 2,
ванної кімнати позначеної на плані
технічного паспорту під № 3, кухні
позначеної на плані технічного
паспорту під № 4, вбудованої шафи
позначеної на плані технічного
паспорту під № 5 , житлової кімнати
площею 11,8 кв.м. позначеної на плані
технічного паспорту під № 6, житлової
кімнати площею 15,9 кв.м. позначеною на
плані технічного паспорту під № 7, та
лоджії( а.с.8, 9, 36, 37).

Жила площа цієї квартири становить 27.7
кв.м., а відтак кожен із співвласників
має право на користування своєю
часткою, яка становить(27.7 : 2) = 13.85 кв.м..

ОСОБА_3 08.11.2012 року зареєстрував шлюб
із ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб( а.с.10).

В квартирі зареєстровані і
проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, та
без реєстрації проживає дружина ОСОБА_3
- ОСОБА_5, що підтверджується довідкою
ОСББ „ Вогник -8"( а.с.45).

Як пояснив в судовому засіданні
позивач і не заперечила відповідачка,
ОСОБА_5 не зареєстрована в даній
квартирі в зв"язку з відсутність згоди
на це відповідачки.

Згідно довідки жіночої
консультації від 06.02.2014 року ОСОБА_5
перебуває на обліку в жіночій
консультації з приводу вагітності 9
тижнів( а.с.62).

На даний час сторони перебувають в
неприязних відносинах, даний факт
сторони не оспорюють.

Відповідно до ст. 312 ЦК України
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Отже користування майном є однією із
складових права власності (ст.ст. 317, 319
ЦК України), яке гарантоване ст. 41
Конституції України.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що
співвласники майна у спільній
частковій власності володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, а
при відсутності згоди спір вирішується
судом, при цьому кожний співвласник має
право отримати в користування ту
частку спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Пленум Верховного Суду України в п. 20
Постанови №20 від 22 грудня 1995 року „Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності"
роз'яснив, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу
учасника(учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

При встановленні порядку користування
спірною квартирою суд врахував, що між
сторонами вже склався історично
порядок користування квартирою,
оскільки будь-яких угод, щодо
встановлення порядку користування
квартирою, між співвласниками квартири
не укладалося.

Даний факт підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11.

Доводи ОСОБА_4, що вона змушена була
вселитися і проживати в даній кімнаті,
оскільки доглядала хвору матір
спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, згідно медичної книжки ОСОБА_7,
яка була оглянута судом у відкритому
судовому засіданні, остання на момент
вселення відповідачки в спірну
квартиру на онкологічну хворобу не
хворіла.

Відповідачка зі скаргами щодо
порушення її житлових прав при
користуванні квартирою з моменту
реєстрації права власності не
зверталася, що підтверджується
довідкою ОСББ „ Вогник"( а.с. 46).

Крім того у житловій кімнаті площею 15.9
кв.м. зберігаються речі і меблі
позивача, що визнається сторонами.

Судом також враховано той факт, що
дружина позивача, яка проживає з ним в
спірній квартирі, на даний час вагітна.

Тому суд вважає, що необхідно
встановити наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_1
Житомирської області виділивши ОСОБА_3
кімнату розміром 15.9 кв.м., та лоджію, а
ОСОБА_4 виділити кімнату 11.8 кв.м., а
підсобні приміщення квартири - коридор,
туалет, ванну кімнату, кухню залишити в
спільному користуванні.

Що стосується встановлення порядку
користування лоджію, то суд вважає, що
хоча в позовній заяві і зазначено
позивачем балкон, однак як встановлено
в справі і не заперечують сторони
квартира обладнана лоджією, а не
балконом. А тому встановлення порядку
користування лоджією, на думку суду, не
буде виходом за межі позовних вимог.

Оскільки згідно плану квартири вихід
на лоджію можливий тільки з кімнати
площею 15.9 кв.м., яка, на думку суду,
повинна бути виділена в користування
ОСОБА_3, то суд вважає, що дана лоджія
також повинна бути виділена в
користування ОСОБА_3, оскільки так
будуть забезпечені його житлові права.

А тому суд вважає, що встановлений ним
порядок користування спірною
квартирою буде максимально
відповідати визначеним часткам
співвласників у праві власності на
квартиру.

Що стосується доводів відповідачки, що
таким розподілом порушується житлові
права її сина, то на думку суду, даний
порядок користування квартирою
встановлюється між співвласники житла,
а не членами їх сімей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 156 ЖК України,
члени сім"ї власника житлового
будинку(квартири), які проживають разом
з ним у будинку( квартирі), що йому
належить користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку( квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку( квартири)
член його сім"ї вправі вселяти в
займане ним жиле приміщення інших
членів сім"ї.

Згідно з ч. 2. ст. 64 ЖК України до членів
сім"ї наймача належить дружина наймача,
їх діти і батьки.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України, суд стягує з відповідачки на
користь позивача судовий збір і
витрати на правову допомогу, яка була
надана позивачу у вигляді підготовки і
складання позовної заяви, оскільки їх
понесення підтверджено документально(
а.с.1, 61).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України, ст.ст. 358, 383, 391
Цивільного Кодексу України, ст.ст. 47, 50,
155, 156 Житлового Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
житловим приміщенням задоволити.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 Житомирської
області виділивши ОСОБА_3 кімнату
розміром 15.9 кв.м., та лоджію, а ОСОБА_4
виділити кімнату 11.8 кв.м..

Підсобні приміщення квартири - коридор,
туалет, ванну кімнату, кухню залишити в
спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір в розмірі в розмірі 114.70
гривень., та витрати на правову
допомогу в розмірі 700 гривень.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування житловим приміщенням
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його оголошення.
Особам, які брали участь у справі, але
не були присутнім у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подавати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: