№ 2/645/1616/13
№ 645/4623/13
РІШЕННЯ

іменем України

21 січня 2014 року Фрунзенський районний
суд м. Харкова у складі: головуючого -
судді Бондаревої І.В., при секретарі -
Вітко Я.О.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
вартості ремонту, витребування майна,
відшкодування моральної шкоди, третя
особа Опікунська рада Адміністрації
Фрунзенського району Харківської
міської ради,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення вартості
ремонту, витребування майна,
відшкодування моральної шкоди,
вказуючи, що його матері, ОСОБА_4,
належала квартира АДРЕСА_1, в якій вона
проживала, а з 2010 р. проживав і позивач.
Він перевіз в цю квартиру своє рухоме
майно, за період проживання купував
техніку, змінив вікна на
метало-пластикові, встановив прилади
обліку комунальних послуг, зробив
інший ремонт. 13.12.2011 р. його мати ОСОБА_4
подарувала квартиру ОСОБА_2, який є
сторонньою особою. Рішенням
Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 22.05.2012 р. ОСОБА_4 визнана
недієздатною. У січні 2012 р. позивач
перебував на стаціонарному лікуванні,
після чого 21.01.2012 р. повернувся додому,
проте не зміг потрапити до квартири,
оскільки відповідачі, які вселились у
квартиру, змінили замки. З того часу
він не має можливості потрапити до
квартири та побачитись із матір'ю.
Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 21.01.2013 р. позивача визнано
таким, що втратив право проживання в
цій квартирі. Зазначає, що в квартирі
залишились його особисті речі,
державні нагороди, побутова техніка.
Він неодноразово звертався до
відповідачів з проханням повернути
належне йому майно, проте вони йому
відмовили.

Просить суд стягнути з відповідачів
солідарно вартість проведеного ним
ремонту у квартирі та поліпшень у
розмірі 9 723,00 грн., витребувати з їх
незаконного володіння, а за
неможливості стягнути компенсацію
вартості: холодильника, двох
телевізорів, пральної машини, праски,
пилососу, предметів одягу, бритви,
статуетки, альбомів з фото та
фотографічних портретів, ременя
штангіста та рушника (усього 27
найменувань), витребувати 19 урядових
нагород, стягнути моральну шкоду у
розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та пояснив, що він
мешкав в квартирі разом з матір'ю з
06.08.2010 р. по 21.01.2012 р., в них було спільне
господарство, бюджет, він давав матері
гроші, дарував їй золоті вироби і
побутову техніку. До 06.08.2010 р. він
приїздив до матері у відпустку, під час
якої також купував побутову техніку.

Відповідачі в судовому засіданні
позовні вимоги визнали частково. Не
заперечували проти повернення
позивачеві статуетки кота та ременя
штангіста, які й повернули йому під час
судового розгляду. Пояснили, що
позивач приходив у квартиру 21.01.2012 р. та
02.02.2012 р. і забрав усі свої особисті
речі. Вони вселились у квартиру в кінці
травня 2012 р. На теперішній час ніякого
одягу та нагород позивача в квартирі
немає. Побутова техніка, яку вимагає
повернути позивач, в квартирі є, але
вона була придбана особисто ОСОБА_4 або
подарована їй позивачем, і цією
технікою користується ОСОБА_4
Фотографії родини та фотоальбоми також
є власністю ОСОБА_4, і відповідачі не
мають права забрати в неї ці речі.
Вартість вікон та інших поліпшення в
квартирі вони не повинні
відшкодовувати, оскільки вони є
невід'ємною частиною подарованої
квартири.

Представник третьої особи просив про
розгляд справи у його відсутність, що
суд вважає за можливе.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку про
наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в
квартирі за адресою: АДРЕСА_2,
зареєстровані та мешкають ОСОБА_4 -
колишній власник, та відповідач ОСОБА_3
(а.с.39) як дружина теперішнього власника
ОСОБА_2

ОСОБА_2 також мешкає у вказаній
квартирі, але без реєстрації.

Згідно довідки дільниці №54 КП
«Жилкомсервіс» від 30.07.2013 р., позивач
ОСОБА_1, син ОСОБА_4, 17.02.2011 р. був
зареєстрований у спірній квартирі та
мешкав у ній (а.с.64), 30.04.2013 р. знятий з
реєстрації на підставі рішення
Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 21.01.2013 р., яким визнаний таким, що
втратив право на проживання в цій
квартирі.

Доказів примусового виселення
позивача з квартири 21.01.2012 р. - суду не
надано, у зв'язку з чим, враховуючи
пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо
відсутності майна позивача в квартирі,
суд вважає, що він виселився
самостійно, маючи можливість
безперешкодно забрати усі свої речі та
майно з квартири.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 22.05.2012 р. ОСОБА_4 визнана
недієздатною.

Як пояснили суду свідки з боку позивача
- ОСОБА_7, ОСОБА_8, до 2011 р. між ОСОБА_4 та
ОСОБА_4 були нормальні родинні
стосунки, він 3-4 рази на рік приїздив до
неї в гості, придбав їй необхідну
техніку, встановив нові вікна,
переказував гроші, з 2010 р. вони мешкали
разом та вели спільне господарство.

Свідок з боку відповідачів - ОСОБА_9
також підтвердила суду, що під час
проживання позивача у квартирі з
матір'ю в них були нормальні стосунки,
вони разом купили холодильник, пральну
машину та менший телевізор ОСОБА_4
купувала за свої гроші, більший
телевізор позивач подарував матері.
Після виселення позивача у його шафі
було пусто.

Згідно наданих суду письмових доказів,
холодильник-морозильник «Індезит» був
придбаний 17.01.2011 р., телевізор «Філіпс» -
20.08.2007 р., праска 18.08.2008 р., пральна машина
«Самсунг» - 24.08.2008 р., телевізор
«Еленберг» - 12.09.2010 р. (а.с.20-26), тобто до
реєстрації позивача у квартирі 17.02.2011
р., крім того, суд не вважає наявність
цих чеків достатнім доказом вважати, що
вказані речі були придбані позивачем
для власного користування.

Відповідачі в судовому засіданні не
оспорили факт знаходження у квартирі
за адресою: АДРЕСА_1, у користуванні
ОСОБА_4, побутової техніки та
фотографій, які позивач просить
повернути йому, та визнали, що вони не є
їх власниками, проте не вважають
правомірним для себе позбавити ОСОБА_4
права ним користуватись та, відібравши
в неї це майно за життя, передати його
позивачеві.

На думку суду, судове рішення про
визнання ОСОБА_4 недієздатною також не
є підставою для позбавлення її права
користування речами, які знаходяться у
квартирі, зокрема, побутовою технікою
та фотографіями членів родини.

Таким чином, фактично спір щодо
повернення спірного майна (побутової
техніки та фотографій) виник між
позивачем, який вважає себе його
власником, та його матір'ю, ОСОБА_4, яка
також має правомірні сподівання
вважати себе власником цього майна,
проте через свій стан здоров'я
позбавлена можливості звернутись до
суду з відповідними вимогами.

Враховуючи, що дві речі повернуті
позивачеві у безсудовому порядку
(статуетка та ремінь), факт належності
побутової техніки та фотографій саме
йому, а не його матері ОСОБА_4, -
позивачем не доведений, а вимог щодо
визнання вказаного майна спільною
сумісною власністю та його поділу не
заявлено, суд, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог,
відмовляє в їх задоволенні.

Що стосується вимог про повернення
предметів одягу та нагород, суд вважає
недоведеним сам факт знаходження їх у
спірній квартирі та відповідно, у
володінні відповідачів, про що
пояснили суду свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6, у
зв'язку з чим також відмовляє у
задоволенні позову в цій частині.

Оскільки проведення ремонту квартири,
обладнання її лічильниками та новими
вікнами проведене з метою поліпшення
умов проживання на той час ОСОБА_4 і
ОСОБА_1, а не відповідачів, при цьому
колишній власник квартири продовжує
нею користуватись, крім того, суд
відмовляє у задоволенні вимог про
відшкодування вартості ремонту та
поліпшень - за безпідставністю.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
основних позовних вимог, недоведеністю
протиправності поведінки або
неправомірності дій відповідачів,
підстави для задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди - також
відсутні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215
ЦПК України, ст.ст.23, 317, 321, 355, 368, 1167 ЦК
України, суд -

В И
Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми ,
витребування майна, відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через Фрунзенський районний суд
м.Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий - суддя