Ухвала

іменем україни

3 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Попович О.В.,

Коротуна В.М., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» на
рішення апеляційного суду м. Києва від
29 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року публічне акціонерне
товариство (далі - ПАТ) «Дочірній банк
Сбербанку Росії» звернулось до суду з
указаним

позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим,
що 19 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
08-09-08/ФО, згідно з умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 2 328 500
грн зі сплатою 19,5 % річних на строк до 19
вересня 2013 року.

23 грудня 2008 року між вказаними
сторонами було укладено додаткову
угоду до кредитного договору, якою було
змінено графік погашення
заборгованості.

Оскільки відповідач не виконував
належним чином взяті на

себе зобов'язання за кредитним
договором, тому у останнього

утворилась заборгованість, яка станом
на 7 липня 2012 року складала

4 222 355 грн 73 коп.

Посилаючись на наведене, позивач
просив стягнути з відповідача на свою
користь вказану заборгованість за
кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року
позовні вимоги ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» суму
боргу за кредитним договором в розмірі
4 222 355 грн 73 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
29 травня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позовні вимоги ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії»
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» суму
боргу за кредитним договором в розмірі
3 036 465 грн 54 коп. в іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи вбачається, що 19
вересня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
08-09-08/ФО, згідно з умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 2 328 500
грн зі сплатою 19,5 % річних на строк до 19
вересня 2013 року.

23 грудня 2008 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
до кредитного договору від 19 вересня 2008
року, а також Додаток № 1 до Додаткової
угоди від 23 грудня 2008, яким змінено
графік погашення кредитної
заборгованості.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги банку, виходив з того, що
відповідач належним чином не виконував
свої зобов'язання за кредитним
договором та між сторонами була
погоджена відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, і оскільки розмір пені не
перевищує розміру збитків, стягнув
заборгованість на користь банка.

Однак з такими висновками погодитись
не можна, оскільки вони спростовуються
висновком почеркознавчої експертизи,
яким встановлено що підписи від імені
ОСОБА_3 в графах «12.2. Позичальник:» і «Я,
ОСОБА_3, підтверджую, що отримав один
примірник цього договору в день

його укладення в приміщенні банку в
присутності працівників Банку ОСОБА_4»
на останній сторінці договору про
відкриття

кредитної лінії № 08-09-08/ФО від 19 вересня
2008 року та в графі «Позичальник» в
додатку до цього договору виконані
самим ОСОБА_3

Підписи від імені ОСОБА_3 в додатковій
угоді від 23 грудня

2008 року, та в графі «Позичальник» в
додатку № 1 до вказаної додаткової
угоди виконані не відповідачем, а іншою
особою (а.с.134-138, том 1).

Крім цього, висновком економічної
експертизи від 30 квітня 2014 року

№ 1561/1562/14-45 встановлено, що станом на 7
червня 2012 року у відповідача існує
заборгованість перед ПАТ «Дочірній
банк Сбербанку Росії», яка складається
із заборгованості по тілу кредиту у
розмірі

2 127 327 грн. 36 коп., пені за прострочення
погашення тіла кредиту у сумі 909 138 грн 18
коп., та зазначено, що документально
підтвердити розмір заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором №
08-09-08/ФО від

19 вересня 2008року по сплаті відсотків за
користування кредитними коштами в
розрізі періодів (дат) та залишок цієї
заборгованості в сумі

577 317 грн 77 коп. не видалось за можливе,
оскільки на вимогу експерта ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» не
надало для дослідження необхідні
первинні документи (а.с. 19-29, том 2).

Відповідно до ст. 146 ЦПК України у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд, залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Тому, апеляційний суд скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи частково позовні вимоги
банку правильно виходив з того,

що сума пені за прострочення погашення
тіла кредиту у розмірі

1 100 548 грн 05 коп. є завищеною, оскільки,
згідно зазначеного висновку
економічної експертизи,
заборгованість по пені за прострочення

погашення тіла кредиту складає 909 138 грн
18 коп., та відмовляючи

в частині вимог щодо стягнення
відсотків по кредиту та пені за
прострочення погашення відсотків,
обґрунтовано посилався не те, що
позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів.

Посилання позивача на умови кредитного
договору, платіжні доручення, виписки
руху коштів по особовим рахункам та
детальний розрахунок заборгованості
позичальника за кредитним договором
також спростовуються висновком
економічної експертизи, який сторонами
не оспорювався, а інших належних та
допустимих доказів матеріали справи не
містять.

Тому, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що апеляційним
судом правильно встановлено та належно
перевірено обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, судове рішення ухвалено із
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його зміни чи скасування немає.

З огляду на те що судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
касаційна скарга підлягає відхиленню
згідно із положеннями ст. 337 ЦПК
України.

Керуючись статтями 332, 336, 337, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
29 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: М.В.
Дем'яносов В.М. Коротун О.В. Попович
О.В. Ступак