АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/1318/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Скрипник О.Г.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.,

- Шебуєвої
В.А.,

при секретарі -
Дем»янчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5

на рішення Оболонського районного суду
м. Києва від 24 жовтня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Товариства з обмеженою
відповідальності «Агромат-Тур» про
захист прав споживачів, відшкодування
майнової та моральної шкоди

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року позивачі звернулися в
суд з позовом до відповідача про
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

У мотивування вимог посилалися на те,
що 22.12.2012 року у ТОВ «Агромат-Тур» вони
придбали три авіаквитки загальною
вартістю 9 300 грн. на рейс
«Київ-Софія-Київ», який здійснювався
авіакомпанією «Аеросвіт» на 24.01.2013
року з поверненням до Києва 30.01.2013 року.

Виліт з Києва не відбувся, а отже
послуги по перевезенню їм надані не
були.

Враховуючи те, що квитки придбавалися в
агентстві ТОВ «Агромат-Тур», вони
звернулися до відповідача з вимогою
повернути кошти за придбані квитки,
проте відповідач грошові кошти не
повернув.

Просили суд стягнути з відповідача на
їх користь повну вартість квитків, що
складає 9 300 грн. та моральну шкоду в
розмірі 5000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 24 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням,
представник позивачів подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Зазначає, що відповідачем не доведено
факт передання грошей за квитки
перевізнику та вважає, що ТОВ
«Агромат-Тур» є належним відповідачем,
оскільки є сертифікованим агентом,
тому за повернення коштів необхідно
звертатись саме до агента у якого був
придбаний квиток.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції підставно
виходив з їх недоведеності та
необґрунтованості з огляду на таке.

Судом встановлено, що 27.12.2012 року
позивачі придбали у ТОВ «Агромат-Тур»
три авіаквитки загальною вартістю 9 300
грн. на рейс VV 206 «Київ-Софія», виліт
24.01.2013 року та рейс VV 206 «Софія- Київ»,
виліт 30.01.2013 року. Документ, що
підтверджує бронювання був надісланий
позивачу 25.12.2012 року (а.с.16-18).

Згідно листа Державної авіаційної
служби України №2.28-1821 від 18.02.2013 року
рейс 24.01.2013 року VV 205 за маршрутом
«Київ-Софія» та рейс 30.01.2013 року VV 206
«Софія- Київ» не виконувалися. Дозвіл
на подальше використання регулярних
рейсів за маршрутом Київ ( Бориспіль)
-Софія-Київ ( Бориспіль) було скасовано
(а.с.5).

13.02.2013 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ
«Агромат-Тур» з вимогою про повернення
грошових коштів за авіаквитки, проте
відповідач грошові кошти їм не
повернув (а.с.12-19).

Пунктом 8 ч.1 ст.1 Повітряного Кодексу
України визначено, що авіаційний
перевізник (авіаперевізник) - суб'єкт
господарювання, що надає послуги з
перевезення пасажирів, вантажу, пошти
повітряним транспортом;

Згідно ч. 1 ст. 919 ЦК України, перевізник
зобов'язаний доставити вантаж,
пасажира, багаж, пошту до пункту
призначення у строк, встановлений
договором, якщо інший строк не
встановлений транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, а в разі відсутності таких строків
- у розумний строк.

Згідно ч. 16 ст. 100 Повітряного кодексу
України, пасажир має право на
компенсацію від авіаперевізника і
надання допомоги у разі відмови у
перевезенні, скасування чи тривалої
затримки рейсу, зниження класу
обслуговування пасажиру в порядку,
встановленому цим Кодексом,
авіаційними правилами України та
міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 103 Повітряного
кодексу виплата компенсації
застосовуються до пасажирів
(регулярних та чартерних рейсів), яким
відмовлено у перевезенні проти їхньої
волі або рейс яких скасовано чи
затримано, за умови, що пасажир має
підтверджене бронювання на
відповідний рейс та присутній для
проходження реєстрації у час, що
передбачений правилами
авіаперевізника та письмово
зазначений (включаючи електронні
засоби).

Наведене свідчить про те, що
відповідальність за неналежне
виконання договору перевезення
авіатранспортом несе авіакомпанія, як
виконавець послуги.

Оскільки послуги з авіаперевезення не
були надані належним чином та повному
обсязі, то на підставі договору
авіаперевезення пасажир може
звернутись до авіакомпанії у судовому
порядку, як до виконавця послуги за
неналежне виконання договору
перевезення та вимагати від нього
відшкодування збитків.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що після скасування
авіарейсів позивачі до перевізника
ПрАТ «Аеросвіт» з вимогою про
повернення вартості квитків не
зверталися, як і не ставили питання про
залучення до участі у справі в якості
співвідповідача авіаперевізника.

Апеляційним судом перевірено доводи
апеляційної скарги щодо стягнення
коштів з відповідача та встановлено
наступне.

Між ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» та
ТОВ «Агромат-Тур» було укладено
агентський договір №01-617/В від 05 червня
2009 року строком на один рік з подальшим
його автоматичним продовженням (а.с.169).

Відповідно до ст.2 цього договору
Авіакомпанія доручає Агенту
здійснювати продаж послуг
Авіакомпанії.

Пунктом 2.2. передбачено, що при
виконанні Договору, Агент діє за
дорученням від імені, в інтересах та
під контролем Авіакомпанії, і не має
права перевищувати повноваження,
надані йому Авіакомпанією за
Договором.

В силу п.2.3 при виконанні Договору,
авіакомпанія діє самостійно або через
свого представника, яким є ІАТА
Україна, що діє в інтересах та від імені
Авіакомпанії і від свого імені на
основі Договору від 01 травня 2007 року.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснила, що відповідач, як
Агент, відповідно до пункту 3.7 Договору
повинен перераховувати кошти, отримані
від третіх осіб за продаж послуг від
імені Авіакомпанії за вирахуванням
своєї винагороди представнику
авіакомпанії ІАТА Україна.

П.8.1 Агентського договору передбачено,
що агент здійснює повернення коштів за
невикористані польотні купони, котрі
були виписані безпосередньо агентом за
продажу, проте такі дії можливі за
умови, що кошти ще не перераховані
перевізнику.

Такі доводи представника є слушними у
даній справі, оскільки п.7.1 Договору
передбачено, що Агент, при продажу
послуг Авіакомпанії, діє від імені та в
інтересах Авіакомпанії, усі кошти,
отримані Агентом в результаті такого
продажу, є власністю Авіакомпанії, і
повинні знаходитися в володінні
Агента, відповідно до чинного
законодавства України, доти, поки
будуть належним чином передані
Авіакомпанії відповідно до порядку,
встановленому у п.7.3 Договору та
Посібнику.

На підтвердження своїх доводів
представник відповідача надала суду
Виписки по рахунку з яких вбачається,
що відповідач перерахував кошти
представнику відповідача ІАТА Україна,
як передбачено умовами Договору.

Крім того, представник відповідача
надала суду копію рішення
Господарського суду міста Києва від
05.03.2013 року за позовом Приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Аеросвіт» до Міжнародної асоціації
повітряного транспорту про стягнення
безпідставно отриманих коштів, яким на
користь перевізника стягнуто кошти,
перераховані в тому числі і
відповідачем за придбані позивачами
квитки.

Представник позивача в апеляційному
суді підтвердила, що зазначене рішення
залишено без змін апеляційною та
касаційною інстанцією і набуло
законної сили.

Таким чином встановлено, що сплачені
позивачами кошти за авіаквитки на рейс,
який не був здійснений відповідачем,
має повертати перевізник, з огляду на
те, що Агент перерахував їх
представнику відповідача, яким є ІАТА
Україна.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції підставно відмовлено в
задоволенні вимоги про стягнення
грошових коштів, тому вимога про
відшкодування моральної шкоди також не
підлягає задоволенню, оскільки є
похідною.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а
позивачі не позбавлені можливості
захистити порушене право шляхом
звернення в суд з позовом до
перевізника.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 24 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: