Провадження №2/761/861/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Ляпкало Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» про визнання припиненим
правовідношення поруки,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» про визнання припиненим
правовідношення поруки. Свої позовні
вимоги обґрунтовує тим, що 02.08.2007 р. між
банком та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 112в-п/2007,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
отримав кредит в сумі 111997,00 доларів США
з відсотковою ставкою 12,6 % річних,
строком до 01.08.2014 р. Для забезпечення
виконання зобов'язань, цього ж дня між
ОСОБА_1 та відповідачем було укладено
договір поруки № 112в-п/2007-п, згідно із
яким він поручається перед банком за
належне виконання позичальником
ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за
кредитним договором. Однак, 24.09.2008 р.,
без повідомлення про це позивача, між
відповідачем та ОСОБА_2 було укладено
Додаткову угоду № 1 до кредитного
договору від 02.08.2007 р., якою було
збільшено відсоткову ставку до 13,5 %
річних, внаслідок чого збільшився
обсяг відповідальності поручителя.
Позивач просив суд визнати договір
поруки № 112в-п/2007-п від 02.08.2007 р.,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1
припиненим та припинити
правовідношення поруки, стягнути з
відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надав письмові заперечення в яких
зокрема зазначив, що позивач був
обізнаний про зміну умов Кредитного
договору щодо збільшення розміру
процентної ставки, так як приймав
участь у судових засіданнях у справі
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та був
ознайомлений з обставинами справи.
Позивач невірно вказує дату винесення
рішення Христинівського районного
суду Черкаської області, а саме 14.01.2011
року. тим самим вводить суд в оману.
Просив суд застосувати строк позовної
давності, так як позивач дізнався про
порушення своїх прав під час засідання
та постановлення рішення суд від 14.01.2010
року та просив з цих підстав відмовити
у позові.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
повно та всебічно дослідивши матеріали
справи, встановив наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку та
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язання боржником.
Порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або у
повному обсязі. Поручителем може бути
одна особа або кілька осіб.

В судовому засіданні судом
встановлено, що 02 серпня 2007 року між
ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним
товариством «Мегабанк»,
правонаступником прав та обов'язків,
якого є ПАТ «Мегабанк» було укладено
кредитний договір №112в-п/2007. Згідно з
умовами якого, банк надав позичальнику
грошові кошти у розмірі 111 997,00 доларів
США, строком з 02.08.2007р. до 01.08.2014р., а
позичальник зобов'язується на
передбачених договором умовах
повернути кредит та сплатити проценти
у розмірі 12,60 % річних (а.с.6-7).

В забезпечення виконання
позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за
Договором кредиту, між позивачем
ОСОБА_1 та банком був укладений договір
поруки №112в-п/2007-п від 02.08.2007р.
відповідно до п. 1.1. якого позивач
поручається перед відповідачем за
виконання позичальником усіх його
обов'язків, що виникли з Кредитного
договору.

Порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності (ч.1 ст. 559 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК припинення
договору поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.
Проте якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання
(п. 22 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від
30.03.2012 р.)

Відповідно до п.2.4.1. Договору поруки
кредитор має право змінити умови
Кредитного договору без згоди
поручителя, якщо внаслідок цього не
збільшиться обсяг відповідальності
поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, 24
вересня 2008 р. між відповідачем ПАТ
«Мегабанк» та ОСОБА_2 було укладено
Додаткову угоду № 1 до кредитного
договору №112в-п/2007 від 02.08.2007 р., за
умовами якої було збільшено відсотки
за користування кредитом до 13.5 % річних
(а.с.8), тобто збільшились зобов'язання
позичальника ОСОБА_2, що в свою чергу
збільшило обсяг відповідальності
поручителя ОСОБА_1 без його згоди.

Пунктом 5.2. Договору поруки визначено,
що порука припиняється у разі зміни
зобов'язання за Кредитним договором
без згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

У правовій позиції Постанови ВСУ від
18.06.2012 р. по справі 6-73цс12 зазначено, що
до припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо. У зобов'язаннях, в
яких беруть участь поручителі,
збільшення кредитної процентної
ставки навіть за згодою банку та
боржника, але без згоди поручителя або
відповідної умови у договорі поруки, не
дає підстав покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи юридичну оцінку поясненням та
наявним в матеріалах справи доказам,
враховуючи те, що позивача не було
повідомлено про укладення Додаткової
угоди до кредитного договору, а умовами
договору поруки не передбачено зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням без додаткового
повідомлення поручителя, суд дійшов
висновку, що договір поруки №112в-п/2007-п
від 02.08.2007р вважається припиненим з
моменту укладення Додаткової угоди № 1
від 24 вересня 2008 р. до кредитного
договору.

Посилання представника відповідача на
те, що позивачем пропущено строк
звернення до суду, суд вважає
необґрунтованим оскільки, на думку
суду такий строк позивачу
відраховується з часу постановлення
Вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвали від 01.02.2012 року про
залишення в силі рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 14.01.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
понесені останнім, які складаються із
судового збору в сумі 229,40 грн. (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-218 ЦПК
України; ст.ст. 203, 553-554, 628, 629, ЦК України
суд, п. 20 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від
30.03.2012 року, Постанови ВСУ від 18.06.2012 р.
по справі 6-73цс12, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
про визнання припиненим
правовідношення поруки - задовольнити.

Визнати Договір поруки № 112в-п/2007-п від
02 серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_1
та Публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» припиненим з 24.09.2008 року та
припинити правовідношення поруки.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: