РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2014 року Франківський районний суд
м. Львова у складі

головуючої-судді:
Мартьянової С.М.

при секретарі: Нетреба Г.
І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Львові цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом,
в якому просить розірвати шлюб між нею
та відповідачем. Зазначає, що шлюб між
нею та відповідачем зареєстрований 26
травня 2012 року Франківським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Львівського міського управління
про, що зроблений актовий запис за № 194.
Від шлюбу дітей немає. Шлюб виявився
невдалим, основною причиною розпаду
шлюбу вважає, те, що під час спільного
проживання стосунки мали конфліктний
характер, з відповідачем люди з різними
характерами, з різними поглядами на
життя. Відповідач за час спільного
проживання не підтримував сімейні
стосунки матеріально, принижував
гідність позивачки, створював
нестерпні умови для спільного
проживання однією сім'єю.
Проаналізувавши сімейні відносини,
позивачка прийшла до остаточного
висновку, що причини, які спонукають її
наполягати на розірванні шлюбу, є
обґрунтованим. Не виявляє свого
бажання проживати однією сім'єю з
відповідачем. Додатково повідомляє,
про те що час на примирення просить не
надавати у зв'язку з остаточним
прийняттям рішення про розірвання
шлюбу з відповідачем. Має намір
створити нову сім'ю.

Сторони в судове засідання не
з'явились та подали до суду заяви про
розгляд справи у їх відсутності, на
підставі наявних матеріалів справи,
просять шлюб розірвати. Суд у
відповідності до ст.169 ЦПК України
вважає, що справу слід розглядати у
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів.

Відповідач надіслав письмові
пояснення з приводу позову, в яких
повністю визнав заявлені позовні
вимоги, не заперечує щодо розірвання
шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень ЦПК
України розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно
достатньо матеріалів, які свідчать про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає, що заслуховувати їх особисті
пояснення потреби немає, а тому розгляд
справи слід провести у відсутності
сторін без фіксування судового
процесу.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи. У разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо
визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем позову не суперечить
вимогам чинного законодавства та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, наслідки визнання позову
відповідачу відомі та зрозумілі.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

26 травня 2012 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб
Франківським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління про,
що зроблений актовий запис за № 194, що
стверджується свідоцтвом про
одруження від 26.05.2012 року. За час
проживання однією сім'єю у позивачки з
відповідачем дітей немає, спір про
поділ спільно нажитого майна
відсутній.

Як вбачається з матеріалів
справи, сторони по справі припинили
спільне проживання та не проживають
вже один рік, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
існує лише формально, подальше спільне
життя і збереження шлюбу не
узгоджується з інтересами як позивачки
так і відповідача. За наведеного, суд
приходить до переконання, що
примирення між сторонами не вбачається
можливим.

Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу
України, шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
України, суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що шлюб між позивачкою та
відповідачем слід розірвати.

З наведених міркувань та керуючись
ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 10, 15, 57-60, 208, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який
було зареєстровано 26 травня 2012 року
Франківським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління про,
що зроблений актовий запис за № 194 -
розірвати, після розірвання шлюбу
ОСОБА_2 залишити прізвище - " ОСОБА_2".

Стягнути ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2
судові витрати у виді сплаченого
судового збору в розмірі 243 ( двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя:
Мартьянова С.М.