Головуючий суду 1 інстанції - Снегірьов
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 410/3568/13-ц
Провадження № 22ц/782/249/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого судді - Коротенка Є.В.,

суддів - Околота Г.М., Гаврилюка
В.К.,

при секретарі - Ковальчук С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Брянківського міського суду
Луганської області від 19 грудня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
власності та виключення майна з акту
опису та арешту,

в с т а н о в и л а
:

Рішенням Брянківського міського суду
Луганської області від 19 грудня 2013 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
власності та виключення майна з акту
опису та арешту було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою на нього, вважає його
незаконним, необґрунтованим, ухваленим
із порушенням норм матеріального та
процесуального права, просив
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної
цивільної справи колегія суддів
приймає до уваги положення ч.1 ст.303
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідно до якого під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції у
відповідності до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК
України були повно і всебічно
дослідженні обставини справи та дана
належна оцінка доказам, на які сторони
посилалися в суді першої інстанції. Суд
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання власності та виключення
майна з акту опису та арешту, суд першої
інстанції правильно прийняв до уваги,
що позивачем суду не надано достатніх
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що майно, яке
зазначене в акті опису й арешту майна
від 22.04.2013 року, належить саме йому на
праві власності.

При цьому суд вірно критично оцінив
свідчення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, допитаних у
справі в якості свідків, оскільки
останні є зацікавленими у результаті
справи.

Також місцевий суд при ухваленні
судового рішення правильно прийняв до
уваги, що боржник за виконавчим листом
№ 1206/472/12, виданим 14.03.2013 року
Брянківським міським судом, ОСОБА_3,
будучи присутнім під час опису майна,
підписав акт опису й арешту майна від
22.04.2013 року без жодних зауважень
(а.с.8-звор.).

Крім того, колегія суддів апеляційного
суду Луганської області зауважує, що
позивач у справі ОСОБА_2 з 2011 року
зареєстрований не у м.Брянка, де
проводився опис спірного майна, а у
м.Луганську (а.с.10).

На підставі викладеного судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, будь-яких належних
доказів на підтвердження своїх доводів
апелянт суду не надав, тому судом
першої інстанції постановлене
правильне по суті і справедливе
рішення.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст.ст.304, п.1 ст.307, 308, 314-315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Брянківського міського суду
Луганської області від 19 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення, однак її може
бути оскаржено шляхом подання
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: