УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_4, третя
особа - товариство з обмеженою
відповідальністю «Трейд Лайн ЛТД», про
стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» в особі
представника за довіреністю
Іванісенко Надії Олександрівни на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Банк
Петрокоммерц-Україна» (далі - ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна») звернулось до
суду із позовом до ОСОБА_4, в якому
просило стягнути із відповідача
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 1 796 763 грн 25 коп.

На обґрунтування позовних вимог ПАТ
«Банк Петрокоммерц-Україна»
посилалось на те, що 15 червня 2007 року
між ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна», та товариством
з обмеженою відповідальністю «Трейд
Лайн ЛТД» (далі - ТОВ «Трейд Лайн ЛТД»)
укладено кредитний договір №027-06-07 із
кінцевим терміном повернення до 13
червня 2008 року, який відповідно до
додаткової угоди № 6 від 30 вересня 2009
року, визначено не пізніше 21 грудня 2009
року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна» було укладено
договір поруки, відповідно до умов
якого відповідач поручився
відповідати за належне виконання
зобов'язань позичальника.

У зв'язку із неналежним виконанням
позичальником умов кредитного
договору станом на 10 лютого 2010 року
утворилась заборгованість в розмірі 440
210,70 доларів США, що еквівалентно 3 522 565
грн 99 коп., яка заочним рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 15 жовтня 2012 року була стягнута із
ОСОБА_4 на користь банку.

Позивач зазначив, що заборгованість за
кредитним договором залишається
непогашеною, будь-яких дій, спрямованих
на її погашення відповідач не вчиняє,
рішення суду в примусовому порядку не
виконується, у зв'язку із чим за період
з 11 лютого 2010 року по 11 квітня 2013 року
утворилась заборгованість по
відсотках в сумі 1 796 763 грн 25 коп., яку
просить стягнути.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 жовтня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
13 листопада 2013 року апеляційну скаргу
ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»
відхилено, рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 03 жовтня 2013
року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«Банк Петрокоммерц-Україна» -
Іванісенко Н.О., посилаючись на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій і передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення ОСОБА_4 на касаційну
скаргу, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
вирішили спір в межах заявлених
позовних вимог та дійшли
обґрунтованого висновку, що кредитор
має право на одержання процентів від
суми кредиту лише протягом строку дії
кредитного договору, а після його
закінчення, у разі прострочення
виконання грошового зобов'язання,
кредитор не позбавлений права на
отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК
України, проте таких вимог позивачем
заявлено не було.

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами попередніх
інстанцій були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» в особі
представника за довіреністю
Іванісенко Надії Олександрівни
відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук А.В. Маляренка