АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1610/2330/12
Номер провадження 22-ц/786/586/14
Головуючий у 1-й інстанції Голубенко В.
Доповідач Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ХІЛЬ Л.М., ЧІЧІЛЯ В.А.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення
Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 27 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Світлогірської сільської ради
Кобеляцького району, відділу
Держземагенства в Кобеляцькому районі
Полтавської області, за участю третіх
осіб: Полтавської регіональної філії
державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру",
приватного підприємства "Архі-Терра",
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання
недійсним державних актів та право
власності на земельні ділянки,.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2012 року ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 звернулись до суду з позовом, у
якому зазначали, що відповідно до
державного акту на землю від 20.12.03 року,
виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Світлогірської
сільської ради від 14.12.99 року №201, у
приватну власність ОСОБА_12 передано
земельну ділянку, площею 0,25 га,
розташовану на території с.
Світлогірське в с. Кишеньки, за
цільовим призначення - для будівництва
та обслуговування житлового будинку і
господарських будівель , площею 0,15 га,
для ведення особистого підсобного
господарства, площею 0,10 га.

Після смерті ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1, як
спадкоємці першої черги за законом,
отримали свідоцтва право на спадщину,
успадкувавши по 1/3 частині земельної
ділянки кожен.

Звернувшись до землевпорядної
організації для виготовлення
землевпорядної документації,
дізнались, що згідно даних Збірного
кадастрового плану розташування
земельних ділянок в с. Кишеньки на
території Світлогірської сільської
ради, Кобеляцького р-ну існує перетин
успадкованої позивачами земельної
ділянки з суміжними земельними
ділянками ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

У відділі держкомзему у Кобеляцькому
районі Полтавської області дізнались,
що державні акти на суміжні земельні
ділянки відповідачам видані на
підставі рішень 14 сесії 5 скликання
Світлогірської сільської ради від 27.07.07
року №250/14, №250/14, №250/13, №250/11, тобто
через 5 років після видачі держаного
акту ОСОБА_12

Просили визнати недійсними державні
акти про право власності на земельну
ділянку, серії ЯЕ №646764, виданий на ім'я
ОСОБА_2, серії ЯЕ №646765, виданий на ім'я
ОСОБА_3, серії ЯЕ №646762, виданий на ім'я
ОСОБА_4

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 27 грудня 2013
року позов задоволено.

Визнано недійсними:

- державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,10 га для
індивідуального дачного будівництва
(с. Кишеньки Кобеляцького району
Полтавської області, кадастровий номер
:03:001:0181), серії ЯЕ №646764 від 20.11.07
року, виданий на ім'я ОСОБА_2,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди за №35;

- державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,10 га для
індивідуального дачного будівництва
(с. Кишеньки Кобеляцького району
Полтавської області, кадастровий номер
:03:001:0180), серії ЯЕ №646765 від 20.11.07
року, виданий на ім'я ОСОБА_3,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди за №36;

- державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,10 га для
індивідуального дачного будівництва
(с. Кишеньки Кобеляцького району
Полтавської області, кадастровий номер
:03:001:0179), серії ЯЕ №646762 від 20.11.07
року, виданий на ім'я ОСОБА_3,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди за №39;

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 по 183,20
грн. судового збору з кожного.

Ухвалою Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 10 січня 2014 року
виправлено описку у рішенні
Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 27 грудня 2013
року у зазначенні прізвища, імені, по
батькові особи, на ім'я якої видавався
державний акт на право власності на
земельну ділянку, серії ЯЕ №646762 від
20.11.07 року, вказано ОСОБА_4 замість
ОСОБА_3

В обох апеляційних скаргах порушено
питання про скасування рішення з
підстав неповного з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового рішення про
відмову у позові.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання,
а також право на захист свого інтересу,
який не суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

За змістом положень ст. 78 ЗК України
право власності на землю - це право
володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками,
що набувається та реалізується на
підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Місцевим судом вірно встановлено, що
рішенням виконавчого комітету
Світлогірської сільської ради
народних депутатів від 14 грудня 1999 року
№201 ОСОБА_12 передано у приватну
власність земельну ділянку, площею 0,25
га, що розміщена на території с.
Кишеньки, Світлогірської сільської
ради.

На підставі вказаного рішення сільради
ОСОБА_12 одержав державний акт на право
приватної власності на землю серії РЗ
№646934 від 20.12.03 року, оформивши, таким
чином, своє право власності на земельну
ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 помер, вищевказана
земельна у рівних частинах успадкована
за законом ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по
1/3 частин за кожним (т. 1 а.с. 10, 18, 26).

На підставі рішень виконавчого
комітету Світлогірської сільської
ради від 27.07.07 року №250/14, №250/13, №250/11
відповідачем ОСОБА_2 отримано
державний акт серії ЯЕ №646764
від 20.11.07 року (т. 1 а.с. 227), ОСОБА_3 -
державний акт серії ЯЕ №646765 від 20.11.07
року (т. 1 а.с. 226), відповідачем ОСОБА_4 -
державний акт серії ЯЕ №646762 від 20.11.07
року, (т. 1 а.с. 228).

Згідно виготовленої землевпорядною
організацією ПП
«Архі-Терра» технічної документації
встановлено перетин меж земельної
ділянки, що належать позивачам на праві
спільної часткової власності, з
земельними ділянками ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 118).

З робочого інвентаризаційного плану,
що міститься у технічній документації
(т. 2 а.с. 150), вбачається, що виділені у 2007
році за рішеннями сільради ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 три земельні ділянки
перетинаються з однією земельною
ділянкою, межі якої на плані позначені
червоним кольором, що виділялась
ОСОБА_12 у 1999 році та яка в
подальшому спадкувалась позивачами.

Тобто, приймаючи рішення від 27.07.07 року
№250/14, №250/13, №250/11 про виділення
земельних ділянок на території с.
Кишеньки, виконавчим комітетом
Світлогірської сільської ради за
рахунок площі земельної ділянки, що
набута у приватну власність ОСОБА_12,
проведено виділ частинами цієї
земельної ділянки у власність ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Слід зазначити, що у матеріалах справи
відсутні відомості щодо скасування
рішення виконавчого комітету
Світлогірської сільської ради
народних депутатів від 14.12.99 року №201 та
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на землю
серії РЗ №646934 від
20.12.03 року.

Таким чином, у порушення положень ст. 118
ЗК України, виконавчий орган місцевого
самоврядування передав у власність
відповідачів земельні ділянки, що не
перебувають у державної чи комунальної
власності.

З урахуванням зазначеного, встановивши
факт перетину земельних ділянок, що
робить неможливим замовлення
позивачами технічної документації та
отримання державних актів на
успадковану ними земельну ділянку,
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку щодо незаконності видачі
відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
державних актів на право власності на
земельні ділянки.

Доводи обох апеляційних скарги, що
рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі яких
відповідачами отримувались державні
акти на земельні ділянки, на момент
розгляду цієї справи не скасовані, не
беруться апеляційним судом до уваги, з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав, відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав, визнання
угоди недійсною, визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування,
відшкодування заподіяних збитків,
застосування інших, передбачених
законом, способів.

У абз. 2 п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року №7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" роз'яснено,
що, виходячи з положень статей 8, 124
Конституції, ст. ст. 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118,
123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України,
глав 27, 33, 34 ЦК України, ст. 15 ЦПК України,
ст. 12 ГПК України судам підвідомчі
(підсудні) справи за заявами, зокрема, з
приводу володіння, користування,
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян чи
юридичних осіб, і визнання недійсними
державних актів про право власності та
право постійного користування
земельними ділянками.

Тобто, у спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
рішення, на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти на право власності на земельні
ділянки.

Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку.

Такі висновки викладені у постанові
Верховного Суду України від 22 травня 2013
року №6-33цс13, та, у силу положень ст. 360-7
ЦПК України, є обов'язковими для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Таким чином, розгляд судом касаційної
інстанції у порядку адміністративного
судочинства позовних вимог ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Світлогірської
сільської ради про визнання
протиправними та скасувань рішень 14
сесії 5 скликання Світлогірської
сільської ради від 27.07.07 року №250/14,
№250/14, №250/13, №250/11, не перешкоджає
вирішити питання щодо чинності
державних актів на земельні ділянки.

Доводи апеляційної скарги щодо
необхідності призначення у справі
судової земельно-технічної експертизи
є незмістовними, ураховуючи, що
висновки стосовно перетину земельних
ділянок містяться у технічній
документації, виготовленій ДП «Центр
державного земельного кадастру», що
займається, зокрема, розробкою
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та встановлення і
зміни меж
адміністративно-територіальних
утворень, тому підстави ставити під
сумнів дані висновки землевпорядного
підприємства відсутні.

Твердження ОСОБА_5, яка діє в інтересах
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, щодо дійсності
договорів купівлі-продажу від 28.03.08
року, за умовами яких останніми
придбано у ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
земельні ділянки, досліджувалось
місцевим судом при розгляді справи та
отримало належну правову оцінку.

Крім того, дійсність вказаних
договорів купівлі-продажу не була
предметом спору, позовних вимог щодо
цього жодною зі сторін не заявлялось.

Решта доводів апеляційних скарг є
несуттєвими та не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що підстави для зміни чи
скасування рішення місцевого суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307-308, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 27 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
МАРТЄВ С.Ю.

Судді :
ХІЛЬ Л.М.

ЧІЧІЛЬ В.А.

З оригіналом згідно:

суддя
МАРТЄВ С.Ю.