АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретаря Лисак О.А.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника

ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Турятської сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області, ОСОБА_3
про визнання права власності на
спадкове майно та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Турятської сільської
ради Глибоцького району Чернівецької
області, ОСОБА_1 про визнання права
власності на спадкове майно та майно
колишнього колгоспного двору, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 10 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Турятської сільської
ради Глибоцького району, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно.

Вказував на те, що його дідусь ОСОБА_5
та бабуся ОСОБА_6 побудували у с.
Турятка Глибоцького району житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами, який належав колгоспному
двору.

Членами колгоспного двору станом на 1991
рік були ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3

------------------------------------------------------------------------
----------------------------

22ц - 199/14
головуючий у 1-й інстанції Цуркан В.В.

категорія: 37
суддя-доповідач Міцней В.Ф.

23 листопада 1995 року ОСОБА_5 склав
заповіт, відповідно до якого все
належне йому майно заповів ОСОБА_8 -
батькові позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, внаслідок
чого відкриласяспадщина на належну
йому 1/3 частину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1, та на
земельну ділянку площею 0,54 га,
розташовану у с.Турятка Глибоцького
району.

Після смерті ОСОБА_5 його батько -
ОСОБА_8 успадкував 1/3 частину житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами та земельну ділянку площею
0,54 га, які розташовані по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько,
внаслідок чого відкрилася спадщина на
вказане майно.

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся
- ОСОБА_6, внаслідок чого відкрилася
спадщина на належну їй 1/3 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1.

Він прийняв спадщину після смерті
бабусі шляхом подання заяви до
нотаріальної контори.

Інша 1/3 частина житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
належить відповідачу ОСОБА_3 як члену
колгоспного двору.

Нотаріусом Глибоцького районного
нотаріального округу відмовлено йому у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на це майно.

Посилаючись на ці обставини, просив
визнати за ним право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
вартістю 134001 грн, що знаходиться по
АДРЕСА_1, на ? частину земельної ділянки
площею 0,09 га, призначеної для
обслуговування житлового будинку, та
на земельну ділянку площею 0,45 га,
призначену для ведення особистого
підсобного господарства.

ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов
до Турятської сільської ради
Глибоцького району, ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадкове
майно та майно колишнього колгоспного
двору.

Вважав, що після смерті ОСОБА_5 батько
позивача за первісним позовом - ОСОБА_8
успадкував 5/6 частин майна, належних
спадкодавцю, оскільки ОСОБА_6 як
непрацездатна вдова відповідно до
ст.1241 ЦК України успадкувала 1/6 частину
майна після смерті ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_8 належні йому 5/6
частин нерухомого майна успадкували
його мати - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_1

Отже ОСОБА_1 має право лише на 5/12 частин
спадкового майна, яке належало ОСОБА_5,
тобто на 5/48 частин майна колишнього
колгоспного двору.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт,
відповідно до якого все належне їй
майно заповідано ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, внаслідок
чого відкрилася спадщина на 5/12 частин
успадкованого нею після смерті ОСОБА_5
майна.

Уточнюючи позовні вимоги, ОСОБА_3
просив визнати за ним право власності
на 43/48 частин житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
вартістю 134001 грн, що знаходиться по
АДРЕСА_1, на 43/48 частин земельної
ділянки площею 0,09 га, призначеної для
обслуговування житлового будинку, та
на 1/6 частину земельної ділянки площею
0,45 га, призначеної для ведення
особистого підсобного господарства.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 10 грудня 2013
року первісний позов задоволено
частково, а зустрічний позов
задоволено повністю: визнано за ОСОБА_1
право власності на 5/48 частин житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1
Чернівецької області, на 5/48 частин
земельної ділянки площею 0,09 га,
призначеної для обслуговування
житлового будинку, та на 5/6 частин
земельної ділянки площею 0,45 га,
призначеної для ведення особистого
підсобного господарства; визнано за
ОСОБА_3 право власності на 43/48 частин
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1, на 43/48 частин земельної
ділянки площею 0,09 га, призначеної для
обслуговування житлового будинку, та
на 1/6 частину земельної ділянки площею
0,45 га, призначеної для ведення
особистого підсобного господарства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду змінити, задовольнивши
його позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Вважає, що зустрічна позовна заява
ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.ст.123, 124
ЦПК України.

На думку апелянта, суд першої інстанції
дійшов висновку суду про те, що станом
на 1991 рік членами колгоспного двору
були ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_9,
внаслідок неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
зокрема обставин щодо перебування
ОСОБА_9 в родинних відносинах з ОСОБА_6
та ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_9 за життя не
пред'являла жодних вимог щодо
витребування своєї частки з майна
колишнього колгоспного двору.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги
підтримала частково і просила рішення
суду змінити та визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/3 частину зазначеного в
позові майна.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
не визнав, вважає, що рішення суду є
законним і обґрунтованим і підстав для
його зміни немає.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до затверджених постановою
Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року
№ 69 Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів визначення в
сільській місцевості громадського
типу господарства в погосподарській
книзі, відомостей щодо членів та майна
колгоспного двору було покладено на
сільські ради.

Суспільна група господарства згідно з
цими Вказівками визначалась залежно
від роду занять голови господарства
(сім'ї).

Як вбачається з витягу з
погосподарської книги Турятської
сільської ради Глибоцького району за
1991-1995 роки, технічного паспорта
житлового будинку та довідки виконкому
Турятської сільської ради Глибоцького
району від 31 травня 2013 року № 614,
житловий будинок, що знаходиться по
АДРЕСА_1 Чернівецької області, був
побудований у 1972 році та належав
колгоспному двору, членами якого
станом на 15 квітня 1991 року були ОСОБА_5
(голова господарства), ОСОБА_6, ОСОБА_9 та
ОСОБА_3 (а.с.6-10, 14, 29).

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року.

Отже записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, що діяла
на той час, майно колгоспного двору
належить всім членам двору на праві
спільної сумісної власності, а
відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу
розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх і непрацездатних членів
двору.

Пленум Верховного Суду України у п.6
постанови від 22 грудня 1995 року №20 „Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності"
роз'яснив, що право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (у цей строк не
включається час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, хвороби).

Таким чином, ОСОБА_5 як члену
колгоспного двору належала ? частина
вказаного будинку з господарськими
будівлями і спорудами.

Окрім того, відповідно до державного
акта на право власності на землю ОСОБА_5
на території с. Турятка належала
земельна ділянка загальною площею 0.54
га, в тому числі 0,09 га призначені для
обслуговування житлового будинку, а 0,45
га для ведення особистого підсобного
господарства (а.с.19).

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 помер, внаслідок чого
відкрилася спадщина на належне йому
майно, яке у відповідності до заповіту
від 23 листопада 1995 року заповідано
ОСОБА_8 - батькові позивача ОСОБА_1

Однак ОСОБА_6 як непрацездатна вдова
згідно зі ст.1241 ЦК України успадкувала
обов'язкову частку у вказаному майні,
що становить 1/6 частину майна ОСОБА_5

Отже ОСОБА_8 після смерті батька -
ОСОБА_5 успадкував 5/6 частин належного
останньому майна, що складають 5/24
частин майна колишнього колгоспного
двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, внаслідок
чого відкрилася спадщина на вказану
частку.

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_8 є його син - ОСОБА_1 (позивач за
первісним позовом) та мати - ОСОБА_6

Таким чином, позивач ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_8 успадкував ? частину
належного останньому майна, що
становить 5/48 частин майна колишнього
колгоспного двору (1/2 частина від 5/24
частин).

ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_8 також
успадкувала 5/48 частин вказаного майна.

Окрім того, вона успадкувала 1/6 частину
майна після смерті ОСОБА_5, що становить
1/24 частину майна колишнього
колгоспного двору.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4
померла ОСОБА_9, спадщину після смерті
якої прийняла її донька - ОСОБА_6

Отже частка ОСОБА_6 у майні колишнього
колгоспного двору становила 31/48 частин,
з яких 1/4 частина майна належала їй як
члену колгоспного двору, ? частина
майна була успадкована нею після
смерті ОСОБА_9, 1/24 частина - після смерті
ОСОБА_5 і 5/48 частин - після смерті
ОСОБА_8, а також після смерті ОСОБА_5
вона успадкувала 1/6 частину земельної
ділянки площею 0,45 га, призначеної для
ведення особистого підсобного
господарства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_6 померла і після її смерті все
належне їй майно успадкував ОСОБА_3

Таким чином, відповідач за первісним
позовом ОСОБА_3 має право на 43/48 частин
майна колишнього колгоспного двору, з
яких 1/4 частина майна належить йому як
члену колгоспного двору і 31/48 частин
успадковано ним після смерті матері -
ОСОБА_6, та на 1/6 частину земельної
ділянки площею 0,45 га, призначеної для
ведення особистого підсобного
господарства, кадастровий номер
601:003:0211.

Оскільки ОСОБА_3 набув право власності
на 43/48 частин майна колишнього
колгоспного двору, а саме на 43/48 частин
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1, то у відповідності до ст.120
ЗК України він набув право власності на
43/48 частин земельної ділянки площею 0,09
га, призначеної для обслуговування
цього будинку, кадастровий номер
601:003:0210.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно визначив частки сторін
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у спадковому майні та
майні колишнього колгоспного двору і
дійшов обґрунтованого висновку про
часткове задоволення первісного
позову та задоволення зустрічного
позову в повному обсязі.

Доводи апелянта про відсутність у
матеріалах справи відомостей про

перебування ОСОБА_9 в родинних
відносинах з ОСОБА_6 та ОСОБА_3
спростовуються довідкою виконкому
Турятської сільської ради від 20 червня
2013 року № 193, витягом з погосподарської
книги Турятської сільської ради
Глибоцького району за 1991-1995 роки,
копією свідоцтва про народження
ОСОБА_6, витягом з державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
реєстрацію шлюбу із зазначенням
відомостей про другого з подружжя
(а.с.12, 29, 115, 116).

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 10 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: