У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві в особі Першої Київської державної нотаріальної контори,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так стаття 119 ЦПК України, визначає, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального Закону, позивачкою в своєму позові вказано декілька підстав для визнання заповіту недійсним, що є недопустимим, оскільки вони є взаємовиключними і можуть бути самостійними позовами, які підлягають вирішенню в різних провадженнях.

Також позивачкою не обґрунтовано нормами процесуального права підстави включення до змісту своїх позовних вимог прохання витребувати докази, викликати свідків, накласти арешт, оскільки підстави та порядок здійснення зазначених процесуальних дій чітко визначені ст.ст. 133-135, 136, 137, 151-153 ЦПК України і такого права позивачу не надають, а навпаки зазначені статті зобов'язують учасників процесу дотримуватись форми та змісту процесуальних документів з проханням здійснити такі дії, як витребувати докази, допитати свідків, забезпечити позов.

Законодавець виокремив в окремі стадії вчинення таких процесуальних дії, як забезпечення доказів, витребування доказів, забезпечення позову, оскільки подача заяви про забезпечення доказів допускається, як після відкриття провадження у справі так і до пред'явлення позову, подача клопотання про витребування доказів допускається лише після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду справи, а забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи однак лише після відкриття провадження у справі.

Крім того позивачкою не зазначено в своєму позові правового обґрунтування підстав залучення до участі в розгляді справи ГУЮ у м. Києві в особі Першої Київської державної нотаріальної контори.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві в особі Першої Київської державної нотаріальної контори - залишити без руху.

Надати позивачці строк в 3 (три) дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачці, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко