Ухвала

іменем україни

10 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової
Є.П., Завгородньої І.М.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Агро-Союз» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, завданої
злочином, за касаційною скаргою
Верещака Богдана Івановича в інтересах
та за довіреністю Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Агро-Союз» на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 19 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 12 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Агро-Союз» (далі - ТОВ «Компанія
«Агро-Союз») звернулося до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_3 на свою користь 47 229,72 грн
матеріальної шкоди та з ОСОБА_4
матеріальну шкоду в розмірі 7 785,54 грн,
судові витрати в сумі 229,40 грн,
посилаючись на те, що позивач
відповідно до умов договорів про
відступлення прав вимоги отримав право
на відшкодування відповідачами
майнової шкоди, яка була заподіяна ними
ТОВ «Агро-Союз-Одеса» шляхом вчинення
злочину. Так, ОСОБА_3, як
матеріально відповідальна особа,
працюючи у ТОВ «Агро-Союз-Одеса»,
розтратив майно товариства на загальну
суму 47 229,72 грн, чим скоїв злочин,
передбачений ч. 1 ст. 191 КК України, за що
його було притягнуто до кримінальної
відповідальності та в подальшому
звільнено від неї у зв'язку з амністією.
Аналогічні дії скоїв відповідач
ОСОБА_4, який розтратив майно ТОВ
«Агро-Союз-Одеса» на суму 7 785,54 грн,
однак до кримінальної
відповідальності не притягувався.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 19 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
12 лютого 2014 року, у задоволенні
позовних вимог відмовлено в повному
обсязі.

У касаційній скарзі Верещак Б.І. в
інтересах та за довіреністю ТОВ
«Компанія «Агро-Союз» просить рішення
Суворовського районного суду м.
Одеси від 19 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
12 лютого 2014 року скасувати, ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої інстанції
або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Під час розгляду справи судами
встановлено, що ОСОБА_3 у період з 18
січня до 24 грудня 2008 року працював
торговим представником у Березовській
філії ТОВ «Агро-Союз-Одеса» та допустив
розтрату переданих йому матеріальних
цінностей на загальну суму 47 229,72 грн,
чим скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 191
КК України.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 27 червня 2012 року
ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України «Про амністію». Завдана ОСОБА_3
майнова шкода ТОВ «Агро-Союз-Одеса» не
відшкодована.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що у ТОВ «Компанія «Arpo-Союз»
відсутнє право вимоги до відповідачів
про стягнення шкоди, завданої
працівником іншого товариства. При
цьому суд зазначив, що укладені між
товариствами договори про
відступлення права вимоги не є
належною правовою підставою для
позивача вимагати стягнення з
відповідачів шкоди, завданої
відповідачами іншому підприємству під
час виконання ними своїх трудових
обов'язків, оскільки такі
правовідносини врегульовані нормами
трудового, а не цивільного
законодавства.

Колегія погоджується з таким висновком
судів, з огляду на наступне.

Так, відступлення права вимоги (цесія) є
похідним від основного зобов'язання і є
одним із способів заміни кредитора у
зобов'язанні.

Докази про те, що ТОВ «Агро-Союз-Одеса»
у період з січня 2008 року до 20 вересня 2012
року набуло право кредитора на
відповідні суми на відповідній
правовій підставі, в матеріалах справи
відсутні.

Доводи касаційної скарги про те, що
судом першої інстанції було
неправильно застосовано норми ст. ст.
1077-1086 ЦК України, колегія відхиляє,
оскільки судом апеляційної інстанції
зроблено інші висновки.

За таких обставин, оцінивши всі зібрані
у справі докази, суди попередніх
інстанцій з урахуванням встановлених
обставин справи обґрунтовано дійшли
висновку про відмову в позові.

Інші доводи касаційної скарги про
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права також не
ґрунтуються на матеріалах справи, що
відповідно до ст. 337 ЦПК України є
підставою для відхилення касаційної
скарги і залишення без змін рішень
судів попередніх інстанцій.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Верещака Богдана
Івановича в інтересах та за
довіреністю Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Агро-Союз» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 19 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 12 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко