Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" січня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Ластовки Н.Д.,

при секретарі
Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на повнолітніх дітей, які
продовжують навчання та зміну розміру
аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1, звертаючись з
позовом до суду, просить стягнути з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на її
користь: для утримання повнолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
продовжує навчання на денному відділі
факультету біотехнології і біотехніки
Національного технічного університету
України «КПІ» та для утримання
повнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання
на денному відділенні Київського
радіомеханічного коледжу
Національного авіаційного
університету, у розмірах прожиткового
мінімуму для працездатних осіб,
встановленому Законом України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік, починаючи стягнення
від дня пред'явлення позову до суду та
до закінчення навчання чи до
досягнення синами
двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з
тим, яка з цих обставин настане першою;
просила стягнути з відповідача ОСОБА_2
аліменти на її користь: для утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком від 6 до 18
років, встановленому Законом України
«Про державний бюджет України» на
відповідний рік, починаючи стягнення
від дня пред'явлення позову до суду та
до досягнення сином повноліття.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем, за час
подружнього життя у них народились
сини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
мешкають разом із позивачкою та
перебувають на її утриманні. Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14.08.2006 року з відповідача на користь
позивачки стягнуто аліменти на
утримання синів у розмірі 900,00 грн.
щомісячно, починаючи з 11.11.2005 року і до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття. У вересні 2013 року ОСОБА_3
був зарахований на 1 курс денного
відділення факультету біотехнології і
біотехніки Національного технічного
університету України «КПІ», з строком
навчання до 30.06.2017 року. У вересні 2011
року ОСОБА_4 був зарахований на 1 курс
денного відділення Київського
радіомеханічного коледжу
Національного авіаційного
університету, з строком навчання до
30.06.2015 року. Оскільки сини навчаються,
потребують додаткових витрат, а сім'я
потребує матеріальної допомоги. Крім
того вказала, що рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14.08.2006 року стягнуто з відповідача
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_5 300,00 грн., що є недостатнім для
його повноцінного фізичного та
духовного розвитку, а тому просила
збільшити розмір аліментів. Зазначила,
що відповідач, працюючи приватним
підприємцем та маючи регулярний
заробіток, ухиляється від виконання
обов'язку утримувати дітей, припинив
надання матеріальної допомоги, що є
підставою звернення позивачки з даним
позовом в судовому порядку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, однак направила до суду
заяву, відповідно до якої позов
підтримала в повному обсязі та просила
суд розглянути справу за її
відсутності в заочному провадженні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, однак направив до суду
заяву, відповідно до якої позов
підтримав в повному обсязі та просив
слухати справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку
позивача, яка подала заяву про розгляд
справи в заочному провадженні, суд
визнав можливим провести заочний
розгляд справи у відсутність учасників
судового процесу на підставі наявних у
справі доказів та ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить наступного.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України, мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя. Передача дитини на виховання
іншим особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу
України).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль
ної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і)
інші особи, що виховують дитину, несуть
основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здатностей
і фі нансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини. Це поло
ження відбите в українському
законодавстві. Обов'язок батьків щодо
утримання своїх дітей є одним з
головних конституційних обов'язків (ч. 2
ст. 51 Конститу ції України) і
традиційно закріплюється в сімейному
законодавстві. Положення Сімейного
кодексу України регулюють відносини з
утримання між батьками й дітьми, між ма
тір'ю й батьком дитини з метою
затвердження почуття обов'язку батьків
і дітей один перед одним і мають своєю
спрямованістю створення в сім'ї
сприятливих умов фізичного,
розумового, морального, духовного й
соціального розвитку ди тини.
Регулювання відносин батьків і дітей
щодо утримання здійснюється відпо
відно до положень міжнародних правових
актів, зокрема Декларації прав дитини
від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини
тощо і погоджується із загальними
засадами регулювання сімейних
відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного
кодексу України.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають синів: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 5)

18.04.2003 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу,
виданим Відділом реєстрації актів
громадянського стану Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
від 18.04.2003 року. (а.с. 4)

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 14.08.2006 року, зокрема,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі 900,00 грн. щомісячно, починаючи з
11.11.2005 року до досягнення найстаршою
дитиною повноліття. (а.с. 8-9)

Відповідно до частини третьої ст. 61
Цивільного процесуального кодексу
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За даними довідки № 101 від 03.09.2013 року,
виданої заст. декана факультету
біотехнології і біотехніки, ОСОБА_3 є
студентом першого курсу денної форми
навчання факультету біотехнології і
біотехніки Національного Технічного
Університету України «КПІ», закінчує
навчання у червні 2017 року. (а.с. 7)

За даними довідки № 567 від 03.09.2013 року,
виданої начальником відділу кадрів,
ОСОБА_4 є студентом третього курсу
денного відділення Київського
радіомеханічного коледжу
Національного авіаційного
університету, термін закінчення
коледжу 30.06.2015 року. (а.с. 7)

Як зазначила позивачка у позовній
заяві та встановлено в рішенні
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14.08.2006 року відповідач працює
приватним підприємцем, від чого
отримує дохід.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Як визначено в статті 57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Разом з тим, відповідач не надав суду
пояснення та доказів, які б
стверджували про його матеріальне
становище, обставини, що мають істотне
значення, при цьому позивачка
зазначила, що має на утриманні трьох
дітей, потребує матеріальної допомоги
пов'язаної з навчанням дітей та їх
фізичного та духовного розвитку, а
відповідач будучи батьком дітей не
надає матеріальної допомоги.

Як убачається з матеріалів справи,
предмет спору становлять вимоги
позивачки ОСОБА_1 щодо стягнення з
відповідача ОСОБА_2 аліментів на
утримання повнолітніх синів: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
які продовжують навчання, у розмірах
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб, встановленому
Законом України «Про державний бюджет
України» на відповідний рік, починаючи
стягнення від дня пред'явлення позову
до суду та до закінчення навчання чи до
досягнення синами
двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з
тим, яка з цих обставин настане першою.
Підставами звернення позивачки з
даними вимогами до суду є незначний
матеріальний дохід останньої та
відмова відповідача у матеріальному
утриманні синів, які продовжують
навчання, ураховуючи факт
працевлаштованості відповідача та,
відповідно, можливість надавати таку
допомогу.

Відповідно до положення статті 199
Сімейного кодексу України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потре бують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу Укра їни при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15.05.2006 р. обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
про довжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчан ня), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: 1) досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; 2) продовження ними
навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; 4) наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу. Зазначений у Постанові
Пленуму Верховного Суду України
фактичний склад необхідно доповнити ще
одним юри дичним фактом - походження
дитини від батьків (кровне споріднення
біологічне походження) або наявність
між ними іншого юридично значущого
зв'язку (уси новлення).

Крім того, предмет спору становить
вимога позивачки ОСОБА_1 щодо стягнення
з відповідача ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком від 6 до 18
років, встановленому Законом України
«Про державний бюджет України» на
відповідний рік, починаючи стягнення
від дня пред'явлення позову до суду та
до досягнення сином повноліття.
Підставами звернення позивачки з даною
вимогою до суду є те, що розмір
аліментів присуджений рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14.08.2006 року є недостатнім для
матеріального забезпечення сина,
повноцінного його фізичного та
духовного розвитку.

Відповідно до частини першої статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положення статті 191 Сімейного
кодексу України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися
як аліменти на дитину, визначається
судом.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дру жини, батьків, дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення. (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу
України)

Суд при визначенні розміру коштів, що
стягуються як аліменти, прагне не до
зрівняння матеріального становища
платника й одержувача аліментів, а до
того, щоб одержувач аліментів у разі їх
сплати перестав бути таким, що потребує
матеріальної допомоги. Окрім того,
розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Право позивачки на отримання аліментів
на їх спільних з відповідачем дітей не
оспорюється, однак суд при визначенні
розміру аліментів враховує
матеріальне становища позивачки, що на
її утриманні троє дітей, які згідно
довідки №56 від 24.09.2013 року
Житлово-будівельного кооперативу
«Каштан» проживають з позивачкою за
адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на
повному її утриманні.(а.с. 6)

Крім того, судом ураховано, що згідно п.
2 ст. 182 СК України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно ст. 1 Закону України
«Про прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум - вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування (далі - набір
продуктів харчування), а також
мінімального набору непродовольчих
товарів (далі - набір непродовольчих
товарів) та мінімального набору послуг
(далі - набір послуг), необхідних для
задоволення основних соціальних і
культурних потреб особистості.

Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу
України аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня подання позовної
заяви.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази, приймаючи до уваги пояснення
позивачки у позовній заяві, ураховуючи
положення вищенаведеного діючого
законодавства України, суд дійшов
висновку про наявність підстав
стягнення з відповідача на користь
позивачки ОСОБА_1 аліментів для
утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання
на денному відділі факультету
біотехнології і біотехніки
Національного технічного університету
України «КПІ» та для утримання
повнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання
на денному відділенні Київського
радіомеханічного коледжу
Національного авіаційного
університету, у розмірах прожиткового
мінімуму для працездатних осіб,
встановленому Законом України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік, починаючи стягнення
від дня пред'явлення позову до суду, а
саме - 16.12.2013 року та на період навчання
ОСОБА_3 до 01.06.2017 року та на період
навчання ОСОБА_4 до 30.06.2015 року та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком від 6 до 18
років, встановленому Законом України
«Про державний бюджет України» на
відповідний рік, починаючи стягнення
від дня пред'явлення позову до суду та
до досягнення дитиною повноліття, а
саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
допускає негайне виконання рішення
суду у справах про стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.,
оскільки позивачка звільнена від
сплати судового збору за подання
позову про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 27 Конвенції про права дитини,
прийнятої 44-ю сесією Генераль ної
Асамблеї ООН 20.11.1989 p, ст.ст.141, 150, 180, 182,
191, 199, 200 Сімейного кодексу України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. 10, 57-60, 79, 88, 208-209,
212-215, 224-226, 232-233, 294, 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів
на повнолітніх дітей, які продовжують
навчання та зміну розміру аліментів на
неповнолітню дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Києва, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб, встановленому
Законом України «Про державний бюджет
України» на відповідний рік, на період
навчання ОСОБА_3 у Національному
Технічному Університеті України «КПІ»,
починаючи з 16.12.2013 року по 01.06.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Києва, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб, встановленому
Законом України «Про державний бюджет
України» на відповідний рік, на період
навчання ОСОБА_4 у Київському
радіомеханічному коледжі
Національного авіаційного
університету, починаючи з 16.12.2013 року по
30.06.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Києва, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
від 6 до 18 років, встановленому Законом
України «Про державний бюджет України»
на відповідний рік, починаючи з 16.12.2013
року та до досягненням ОСОБА_5
повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 гривень 60
копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

С у д д я :