Справа №560/2158/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2014 року Дубровицький районний
суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: Оборонової
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Дубровиця
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом та скасування
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання її
такою, що втратила право користування
належною йому на праві приватної
власності квартирою АДРЕСА_1 та
скасування її реєстрації за названою
Свої вимоги мотивує тим, що він є
власником квартири АДРЕСА_1.
17 березня 1994 року він зареєстрував шлюб
з відповідачем по справі, від якого у
них народилась донька ОСОБА_3
Після реєстрації шлюбу позивач
зареєстрував відповідача, як свою
дружину, а отже і члена сім'ї в належній
йому на праві приватної власності
Спільне життя між ними не склалося, в
результаті чого відповідач пішла
проживати на іншу квартиру в
м.Дубровиця Рівненській області, де і
06 червня 2012 рішенням Дубровицького
районного суду Рівненської області їх
шлюб було розірвано, а відтак
відповідач фактично перестала бути
членом його сім'ї, і вже майже два роки
не проживає в квартирі.
В судовому засіданні позивач позов
підтримав та просить його задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася. Про день та час розгляду
справи була повідомлена своєчасно та
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення (а.с.14,22).
Відповідно до ст.224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України
у разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Оскільки від відповідача до суду не
надійшло жодних заперечень проти
позову, тому суд, дослідивши докази
належного повідомлення про дату та час
розгляду справи, дійшов висновку про
можливість розгляду справи за
відсутності відповідача та
постановлення заочного рішення по
справі.
Заслухавши позивача, свідків,
дослідивши докази по справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задовольнню з
Судом встановлено, що на підставі
договору дарування від 29 грудня 2009
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дубровицького районного
нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_1
належить на праві приватної власності
квартира АДРЕСА_1 (а.с.6).
06 червня 2012 року шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
який зареєстрований 17.03.1994 року
Перекальською сільською радою
Зарічненського району Рівненської
області, а/з №6 було розірвано (а.с.9).
Згідно довідки КП "Будинкоуправління"
№1894 від 22.11.2013 року, (а.с.10) ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований по АДРЕСА_1
та до складу його сім'ї входять: дружина
- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати - ОСОБА_5,
З копії технічного паспорту,
виготовленого станом на 26 березня 2004
року КП "Дубровицьке міське бюро
технічної інвентаризації" на квартиру
АДРЕСА_1, вбачається, що її власником є
матеріально-побутових умов комісії
Дубровицької міської ради від 22
листопада 2013 року вбачається, що в
АДРЕСА_1 проживає троє чоловік: ОСОБА_2;
ОСОБА_5, ОСОБА_1, але фактично за
вказаною адресою проживають лише
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ОСОБА_2 з січня 2012 року
в даній квартирі не проживає.
Згідно вимог ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому засіданні.
Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено,
що власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
Судом встановлено, що з січня 2012 року
відповідач не проживає в квартирі
АДРЕСА_1, яка на підставі договору
дарування належить позивачу, що
стверджується актом обстеження
матеріально-побутових умов, складеного
комісією Дубровицької міської ради
Рівненської області (а.с.11). Відповідач
не мала з позивачем жодних
домовленостей з цього приводу і не
користується житлом, де вона
зареєстрована, понад рік.
Дана обставина також підтверджується
показами у судовому засіданні свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що
ОСОБА_2 вже на протязі двох років не
проживає у квартирі АДРЕСА_1.
Ці обставини відповідно до вимог ч.2 ст.
405 ЦК України є підставою для
задоволення позовних вимог у
частині визнання ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Що стосується позовних вимог позивача
про скасування реєстрації, суд
приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог частини 2 ст. 16 ЦК
України способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути, зокрема,
припинення дії, яка порушує право.
Частиною 3 цієї ж статті також
передбачено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
Статтею 3 Закону України "Про свободу
пересування і вільний вибір місця
проживання в Україні" визначено, що
реєстрація - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 7 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права
користування цією особою житловим
Таким чином, дослідивши обставини
справи, перевіривши їх доказами,
оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, виходячи з принципів
розумності, виваженості та
справедливості, суд дійшов висновку що
позовні вимоги в частині скасування
реєстрації задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 317, 364, 405 ЦК України,
ст.ст.10, 15, 60, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд,
Позов задоволити частково.
Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила
право користування належною ОСОБА_1 на
праві приватної власності квартирою
АДРЕСА_1 Рівненської області.
В задоволенні інших позовних вимог
відмовити за безпідставністю.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд з
поданням апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду
Оборонова
І.В.