Справа № 750/3152/14 Провадження № 22-ц/795/1483/2014 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Сапон А. В. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2
при секретарі:ОСОБА_3
за участю:Представника позивача ОСОБА_4, відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2014 року у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості у сфері теплопостачання,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Облтеплокомуненерго» заборгованість за послуги по теплозабезпеченню в сумі 2268 грн. 06 коп. та витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні вимог до ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апелянт зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не взято до уваги та неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, а відповідно зроблені у судовому рішенні висновки не відповідають обставинам справи. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що вона була дійсно зареєстрована у квартирі з 08.06.1995 року по 19.09.2013 рік, проте з 2007 року не мала змоги користуватися нею, оскільки відповідач чинив перешкоди щодо доступу до житла. Зазначає, що починаючи з вересня 2013 року, вона не є власницею частини квартири, частина квартири нею відчужена відповідачу, вона сплачувала ОСОБА_6 щомісяця 100 грн. за комунальні послуги особисто та аліменти на утримання старшої доньки Віолетти. Зазначає, що 15.01.2012 року в неї народилася донька і тому вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягнення нею 3-х річного віку, отримуючи лише допомогу від держави у визначеному законом розмірі та надає матеріальну допомогу дочці, яка навчається в м. Києві.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі, як власники квартири №4, яка знаходиться у м. Чернігів, вул. 50 років СРСР 16 з 01.01.2011р. по 31.10.2013р. були споживачами послуг по теплозабезпеченню, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». За цей час утворилась заборгованість в сумі 2268 грн. 06 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи заборгованість з відповідачки ОСОБА_5, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що стягнення заборгованості має місце тільки з неї, оскільки відповідач ОСОБА_6 є інвалідом війни 3 групи та має 100-процентну пільгу по оплаті комунальних послуг.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.02.2009 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було розірвано. У вересні 2013 року відповідачка ОСОБА_5В відчужила свою 1/2 частини квартири ОСОБА_6

Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 перестала мати статус члена сімї ОСОБА_6, який має 100-процентну пільгу по оплаті комунальних послуг, яка відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється для нього на 31, 5 кв.м., а опалювальна площа квартири становить 62,1 кв.м., тому 1/2 частина його квартири повністю є пільговою.

Доводи апелянта про те, що вона фактично не користувалася квартирою з 2007 року, так як відповідач чинив їй перешкоди, не дають підстав для скасування рішення, оскільки власність зобовязує до утримання майна та оплати комунальних послуг.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні. Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни, оскільки рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: