Провадження № 2/752/93/14
РІШЕННЯ

Іменем України

17.01.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді
Калініченко Л.С.,

при секретарі
Колеснику В.А., Руденко М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_4 про визнання частки
спільної сумісної власності та
стягнення компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з вказаним
позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, у
якому просить визначити частки ОСОБА_1
та ОСОБА_3 у спільній сумісній
власності - автомобілі Nissan Qashqai, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 по
? частці за позивачем та відповідачем,
поділити майно та стягнути компенсацію
? вартості вказаного автомобіля.

Своїм вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач провела відчуження
вказаного транспортного засобу, який є
об'єктом спільної сумісно власності
без згоди позивача та витратила кошти
отримані від його реалізації на власні
потреби, у зв'язку з чим, на думку,
позивача є всі підстави для стягнення
компенсації вартості ? вказаного
автомобіля.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві та
просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечувала проти
позову, пояснивши, що кошти від продажу
автомобіля Nissan Qashqai, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 були
витрачені у період зареєстрованого
шлюбу та в інтересах сім'ї, в тому числі
на утримання дітей, у зв'язку з чим
позов є безпідставним та таким, що не
підлягає задоволенню.

Третя особа, ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив,
процесуальним правом надати письмові
пояснення по суті предмету спору не
скористався.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх наданими доказами,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
01.05.04р. Церквою Св. Мері в Парафії
Ванстед, Лондон, Редбрідж,
зареєстровано шлюб (актовий запис № 495).

Згідно з видатковою накладною 05.07.2010
року ОСОБА_3 придбала транспортний
засіб марки Nissan моделі Qashqai, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за
ціною 253 000 грн. у ТОВ КИЙ Авто Холдинг.

31.03.2011 року ОСОБА_3 від імені якої діяв
ТОВ «Авто бізнес» продала ОСОБА_4
вказаний транспортний засіб за ціною 168
269 грн. 70 коп.

01.04.2011 року ОСОБА_4 зареєстрував
автомобіль в органах ДАІ на своє ім'я.

Так, рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 20.10.2011 року залишеного
без змін ухвалою Апеляційного суду
м.Києва 13.12.11р. на підставі позову
ОСОБА_3 поданої у січні 2011 року шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного
кодексу України у разі розірвання
шлюбу судом шлюб припиняється у день
набрання чинності рішенням суду про
розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст. 115 СК України документом,
що засвідчує факт розірвання шлюбу
судом, є рішення суду про розірвання
шлюбу, яке набрало законної сили.

Отже, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розірвано 13.12.11р.

Таким чином, спірне майно було
відчужене у період шлюбу.

Однак, відповідно до описової частини
рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 20.10.11р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
позов ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було
подано у січні 2011 року, у зв'язку з тим,
що шлюбні стосунки з ОСОБА_1 припинено,
сімейно-шлюбні стосунки не
підтримуються, проживають окремо,
спільного господарства не ведуть.

Будь-яких доказів того, що у період з
січня 2011 року по день розірвання шлюбу
сімейні відносини були відновлені суду
не надано жодною зі сторін.

Так, відповідно до ч.2 ст. 3 СК України
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Згідно з ч.1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до положень ст. 65 СК України
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Договір, укладений
одним із подружжя в інтересах сім'ї,
створює обов'язки для другого з
подружжя, якщо майно, одержане за
договором, використане в інтересах
сім'ї.

Таким чином, суд приходить до
обґрунтованого висновку про укладення
договору відчуження спірного
автомобіля 31.03.11р. без згоди позивача та
не в інтересах сім'ї, яка фактично
розпалася у січні 2011 року, що випливає з
позовних вимог ОСОБА_3 у справі позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Такими обставинами є придбання
спірного майна, а саме: автомобіля Nissan
Qashqai, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1 05.07.10р. за 253 999 грн.;
відчуження 31.03.11р. вказаного автомобіля
на користь ОСОБА_4 за 168 269 грн. 70 коп.

Крім того, на підставі рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 20.10.11р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
встановлено, що 01.05.04р. між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 було укладено шлюб.

На підставі рішення Апеляційного суду
м.Києва від 23.05.12р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
недійсним правочину про відчуження
транспортного засобу та визнання права
власності на частину майна
встановлено, що автомобіль Nissan Qashqai, 2008
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно з роз'ясненнями
викладеними в п. 24, 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.07 р. №11
До складу майна, що підлягає поділу
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб.
При поділі майна враховуються також
борги подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї.

Вирішуючи питання про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК України щодо обов'язкової згоди
одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК України,
за умови звернення подружжя (одного з
них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК
України) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми. У разі коли жоден із
подружжя не вчинив таких дій, а
неподільні речі не можуть бути реально
поділені між ними відповідно до їх
часток, суд визнає ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.

Оскільки автомобіль є неподільним
майном та на час розгляду справи вже не
є власністю подружжя, суд визнає
ідеальну частку у цьому майні та
задовольняє вимоги про стягнення
компенсації, оскільки як встановлено
вище кошти від продажу автомобіля не
були використані на потреби сім'ї, яка
припинила своє існування з січня 2011
року, що випливає з обґрунтування
позову ОСОБА_3 викладеного в описовій
частині рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 20.10.11р. у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу.

За таких обставин суд не приймає надані
відповідачем докази понесених витрат
на потреби сім'ї, оскільки як
встановлено судом, що випливає з
обґрунтування позову ОСОБА_3,
викладеного в описовій частині рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 20.10.11р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, з січня 2011
року шлюбні стосунки між сторонами
спору припинено, сімейно-шлюбні
стосунки не підтримуються, проживають
окремо, спільного господарства не
ведуть, а отже, і витрат на потреби сім'ї
понесено бути не може.

З урахуванням наведеного суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання частки спільної сумісної
власності та стягнення компенсації є
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 60, 65, 114, 115 СК України ст.ст.10, 11, 60,
212, 214 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4 про визначення часток у
спільній сумісній власності подружжя
та стягнення компенсації -
задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у
спільній сумісній власності -
автомобілі Nissan Qashqai, 2008 року випуску,
ДНЗ: НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, по ?
частці за кожним та поділити майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя: автомобіль Nissan
Qashqai, 2008 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (
паспорт громадянина Сполученого
Королівства Великої Британії та
Північної Ірландії НОМЕР_4 виданий UKPA
06.05.2004 року, місце проживання: АДРЕСА_2)
84134 (вісімдесят чотири тисячі сто
тридцять чотири) грн. 85 коп. компенсації
половини вартості автомобіля Nissan Qashqai,
2008 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (
паспорт громадянина Сполученого
Королівства Великої Британії та
Північної Ірландії НОМЕР_4. виданий UKPA
06.05.2004 року, місце проживання: АДРЕСА_2)
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 948 (девятсот сорок вісім) грн. 65
коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Голосіївський районний суд
м. Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя