Справа № 191/4643/13-ц
Провадження № 2/191/154/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

при секретарі - Яришевій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до відповідача з
позовом про стягнення заборгованості,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідно до укладеного договору №
DNR0RX15090546 від 31.08.2006 року ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 1149,50 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов укладеного
договору, договір складається з заяви
позичальника та умов надання
споживчого кредиту фізичним особам.
Погашення заборгованості здійснюється
щомісяця в період сплати, позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно умов.
Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав,
внаслідок чого станом на 20.09.2013 року має
заборгованість в розмірі 29578,99 грн., яка
складається з наступного:

- 1149,50 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 9173,38 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

-220,68 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом;

- 17150,72 грн. - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язання за договором;

а також штрафи відповідно до пункту 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина)

- 1384,71 грн. - штраф (процентна складова).

Тому просить стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість у розмірі 29578,99 грн. за
кредитним договором № DNR0RX15090546 від
31.08.2006 року, а також судові витрати у
розмірі 295,79 грн.

Представник позивача - Пришляк В.О. в
судовому засіданні, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, на їх
задоволенні наполягала.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засідання позовні вимоги не
визнав, та просив відмовити в
задоволенні позовних вимог у зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
докази, викладені в письмових
матеріалах справи, давши їм належну
оцінку, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_1 31.08.2006 року уклала з
ПАТ КБ «ПриватБанк», (а.с. 7), кредитний
договір № DNR0RX15090546 про надання
споживчого кредиту, за умовами якого
позичальник ОСОБА_1 отримала 31.08.2006 року
кредит у розмірі 1149,50 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 31.08.2008 року.

Договором передбачено, що погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з 25
по 30 число кожного місяця, позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 120,61 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, винагороди,
комісії, а також інші витрати згідно
умов. Кінцевий термін повернення
кредиту договором передбачено 31.08.2007
року.

По своїй суті вказаний кредитний
договір є договором про надання
споживчого кредиту в силу ст. 11 Закону
України „Про захист прав споживачів",
згідно якої договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками. Що
підтверджується рахунком - фактурою
№3У-3690 про перерахування кредитних
коштів від 31.08.2006 року (а.с.47) та
накладною № 3У-2415 від 31.08.2006 року на
підставі якої відповідач отримала у
ТОВ магазин Фокстрот мобільний телефон
(а.с.46).

Пунктом 5.1 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам передбачена
сплата відповідачем пені в розмірі 0,15%
від суми простроченого платежу, але не
менше 1 гривні за кожний день
прострочки платежу при порушенні
порядку та строків погашення кредиту
та сплати відсотків за користування
кредитом.

Також п. 5.3 Умов передбачено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більше ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.

Відповідач належним чином не виконав
взяті на себе за договором
зобов'язання, у зв'язку з чим
заборгованість за кредитним договором
станом на 20.09.2013 року склала 29578,99 грн., з
яких:

- 1149,50 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 9173,38 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

-220,68 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом;

- 17150,72 грн. - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язання за договором;

а також штрафи відповідно до пункту 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина)

- 1384,71 грн. - штраф (процентна складова).

Сума заборгованості за кредитним
договором підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 4-5).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор-прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Разом з цим статтею 256 ЦК України
визначено поняття позовної давності,
згідно якої позовна давність - це строк,
у межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, однак ст. 259 ЦК
України, встановлено, що позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у
кредитодавця виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Відповідно до вимог статті 266 ЦК
України,- зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставне майно тощо).

Відповідно до статті 267 ЦК України ч.4 -
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону
України „Про захист прав споживачів",
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Аналогічні роз'яснення викладені і у п.
31 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
з якого слідує, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки кредитним договором №
DNR0RX15090546 від 31.08.2006 року визначено
кінцевий термін повернення та сплати
всіх плат не пізніше 31.08.2007 року, то з
31.08.2007 розпочався строк вимоги для ПАК
КБ «Приватбанк», але до суду позивач
звернувся 09.10.2013 року, про що свідчить
штамп вхідної кореспонденції
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області ( а.с.2), тобто
з пропуском строку.

Таким чином суд дійшов висновку що
право позивача на отримання суми боргу
по кредитному договору від відповідача
є доведеним, але таке право не підлягає
захисту у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Оскільки в задоволенні позовних
вимог відмовлено, то не підлягає
стягненню з відповідача на користь ПАТ
КБ "Приватбанк " і сплачений ним
судовий збір у розмірі 295,79 грн.
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 256, 257, 266, 267, 526, 527, 1054 ЦК України, ст.11
Закону України „Про захист прав
споживачів", ст.ст. 10, 11, 60, 88 ч.1ЦПК
України, суд; -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у
розмірі 29578,99 грн., за кредитним
договором № DNR0RX15090546 від 31.08.2006 року, а
також судових витрат у розмірі 295,79 грн.
- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А. В. Твердохліб