Номер провадження № 22-ц/785/1869/14
Головуючий у першій інстанції Свячена
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М.,
Колеснікова Г.Я..

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3
на рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 25 березня 2013 року у
цивільній справі за позовом
Департамента комунальної власності
Одеської міської ради до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: Одеська
міська рада про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, витребування
нежилого приміщення і усунення
перешкод у користуванні нежилим
приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

31.01.2012 року, Департамент комунальної
власності Одеської міської ради
(далі-Департамент), звернувся із
позовом про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 25.12.2006
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 нежилого
підвального приміщення по АДРЕСА_1,
витребування спірного нежилого
приміщення у ОСОБА_6 і зобов'язання
усунути перешкоди у користуванні
зазначеним нежилим приміщенням.

Позов обгрунтовано тим, що нежиле
підвальне приміщення по АДРЕСА_1 площею
49,8 м2 відноситься до комунальної
власності Одеської міської ради і у 2006
році, за договором оренди, передано у
користування ОСОБА_3 строком на 1 рік.

Заочним рішенням суду від 25.09.2006
року, під час дії договору оренди, за
ОСОБА_3 визнано право власності на
реконструйоване спірне нежиле
підвальне приміщення, а за договором
купівлі-продажу від 25.12.2006 року ОСОБА_3
продала підвальне приміщення ОСОБА_5 У
подальшому, 10.09.2007 року ОСОБА_5 продав
спірне підвальне приміщення ОСОБА_8, а
28.11.2007 року ОСОБА_8 продала підвальне
приміщення ОСОБА_4

Ухвалою суду від 20.06.2007 року, у
порядку перегляду заочного рішення,
заочне рішення суду від 25.09.2006 року
скасовано із призначенням справи до
розгляду у загальному порядку, а
ухвалою суду від 24.12.2007 року позов
ОСОБА_3 про визнання права власності на
реконструйоване спірне нежиле
підвальне приміщення залишено без
розгляду.

Посилаючись на те, що договір
купівлі-продажу нежилого підвального
приміщення від 25.12.2006 року є недійсним з
тих підстав, що ОСОБА_3 не мала права
відчужувати спірне нерухоме майно,
оскільки не була його власником,
спірне нерухоме майно вибуло із

2

власності позивача поза його волі,
позивач просив позов задовольнити.

Представник ОСОБА_3 позов не визнав.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не
приймали участі у судовому засіданні у
суді першої інстанції.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 25.03.2013 року позов
задоволено: суд визнав недійсним
договір купівлі-продажу нежилого
підвального приміщення по АДРЕСА_1 від
25.12.2006 року, витребував у ОСОБА_4 спірне
нежиле підвальне приміщення і
зобов'язав ОСОБА_4 усунути перешкоди у
користуванні шляхом виселенння з
нежилого підвального приміщення.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати
і постановити нове рішення про відмову
у позові, посилаючись на незаконність
рішення суду, розгляд судом позову з
пропуском строку позовної давності і
неповне з'ясування обставин справи.

У засіданні колегії суддів:
представник ОСОБА_3 скаргу підтримав;
представник позивача скаргу не визнав.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представник третьої особи у засідання
колегії суддів не з'явились.

Справа знаходиться у провадженні
апеляційного суду з квітня 2013 року
і неодноразово призначалась до
розгляду у судове засідання.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5
сповіщались за зареєстрованим місцем
їхнього проживання, проте жодного разу
не з'явились у судове засідання
(а.с.69,70,133,169).

ОСОБА_5 отримав судові повістки у
судові засідання на 18.07.2013 року і
07.11.2013 року, однак 18.07.2013 року не
з'явився і подав заяву про відкладення
розгляду справи, а 07.11.2013 року не
з'явився і не повідомив про причини
неявки (а.с.130,133,176).

09.10.2013 року ОСОБА_4 подав заяву про
відкладення розгляду справи,
призначеної на 10.10.2013 року (а.с. 169).

У подальшому, судові повістки на
ім'я ОСОБА_5 і ОСОБА_4 повернуті
поштою без вручення із посиланням на
те, що адресати не з'явились за
отриманням поштової кореспонденції й
не відчинили двері (а.с.141,142,237,238,239).

Відповідно до ст. 74 ч.5 абз.2 п.2, абз.3
ЦПК України, судова повістка
надсилається фізичним особам за
адресою їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручено їм належним чином.

Зважаючи на викладене,
вважається, що судовий виклик на 23.01.2014
року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 вручено належним
чином.

Рішенння суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін на
підставі ст. 308 ЦПК України.

Згідно зі ст. 308 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Суд, задовольняючи позов, виходив з
того, що позов подано до суду у строки,
встановлені законом, а вимоги про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 25.12.2006 року,
витребування майна і зобов'язання не
перешкоджати у користуванні майном
шляхом виселення є обгрунтованими з
тих підстав, що ОСОБА_3, яка не була
власником нерухомого майна, не мала
права його відчужувати, майно вибуло з
володіння власника (позивача) не з його
волі і підлягає витребуванню у
добросовісного набувача ОСОБА_4

Висновок суду відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що житловий будинок по
АДРЕСА_1 (у цілому) відносився до
державного житлового фонду і є
комунальною власністю територіальної
громади м. Одеси в особі Одеської
міської ради (а.с.30-35,147-151,190).

23.06.2006 року між Приморською районною
адміністрацією Одеської міської ради
і ОСОБА_3, суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою, укладено
договір

3

оренди нежилого приміщення площею 49,8 м2
по АДРЕСА_1 на строк до 20.06.2007 року (а.с.
77).

Рішенням Одеської міської ради
№58-Х від 27.06.2006 року визначено, що
єдиним

уповноваженим органом Одеської
міської ради з питань виконання
функцій орендодавця нежилих будівель
(споруд, приміщень), що знаходяться у
комунальній власності територіальної
громади м. Одеси, є Представництво по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради (з лютого 2011 року
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради, а.с.7-20).

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 25.09.2006 року
за ОСОБА_3 визнано право власності на
самочинно реконструйоване нежиле
підвальне приміщення площею 72,5м2 по
АДРЕСА_1 (а.с.51,52).

При цьому, внаслідок самочинної
реконструкції спірного нежилого
підвального приміщення площею 49,8 м2,
розмір нежилого підвального
приміщення збільшився до 72,5 м2
(матеріали цивільної справи №№ 2-8877/06,
2-8870/07 Приморського районного суду м.
Одеси, а.с.39-42,46-48,51,52).

За договором купівлі-продажу від
25.12.2006 року ОСОБА_3 продала ОСОБА_5
спірне нежиле підвальне приміщення
(а.с.19,20).

Ухвалою Приморського районного суду
м. Одеси від 20.06.2007 року, за заявою
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, заочне рішення
суду від 25.09.2006 року скасовано із
призначенням справи до розгляду у
загальному порядку, а ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси
від 24.12.2007 року позов ОСОБА_3 залишено
без розгляду (матеріали цивільної
справи №№ 2-887706, 2-887007 Приморського
районного суду м. Одеси, а.с.53,54,56).

10.09.2007 року, після скасування
заочного рішення суду від 25.09.2006
року, на підставі якого за ОСОБА_3
визнано право власності на спірне
нежиле підвальне приміщення, зазначене
приміщення ОСОБА_5,. за договором
купівлі-продажу, продав ОСОБА_8 (а.с.21,22).

У подальшому, 28.11.2007 року, ОСОБА_8, за
договором купівлі-продажу, продала
нежиле підвальне приміщення ОСОБА_4,
яке до цього часу знаходиться у
власності ОСОБА_4 (а.с.23,24159,160,166,167).

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку, що договір купівлі-продажу
від 25.12.2006 року є недійсним, оскільки
ОСОБА_3 не була власником спірного
нежилого підвального приміщення

В силу ст. 658 ч.1 ЦК України, право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу, належить
власникові товару.

При цьому, якщо продавець товару не є
його власником, покупець набуває
право власності лише у випадку, якщо
власник не має права вимагати його
повернення.

ОСОБА_4, який на час розгляду
справи володіє спірним нежлим
приміщенням, не оскаржив рішення суду
про витребування у нього цього
нежилого підвального приміщення і
зобов'язання усунути перешкоди у його
користуванні.

Доводи представника ОСОБА_3
стосовно того, що: позивач подав
позов із пропуском строку позовної
давності і не довів, що спірне нежиле
приміщення є комунальною власністю, -
не заслуговують на увагу.

Встановлено, що між позивачем і
ОСОБА_3 у червні 2006 року укладено
договір оренди спірного нежилого
приміщення, який у встановленому
законом порядку, до цього часу не
розірваний і не припинений, а у квітні
2012 року позивач звернувся до
господарського суду Одеської області
із вимогами, зокрема, про стягнення
заборгованості по орендній платі за
період з 01.10.2006 року по 01.01.2012 року
(а.с.78-82,97).

Позивач, обгрунтовуючи строк
позовної давності посилається на те,
що про дії ОСОБА_3 стосовно спірного
нежилого приміщення йому стало відомо
лише у грудні 2010 року із листа
Приморського районної адміністрації
Одеської міської ради.

Оскільки, про порушене право
позивачу стало відомо у грудні 2010 року
і до суду за захистом порушеного
права позивач звернувся у липні 2012
року, відповідно до ст. 261 ч.1

4

ЦК України строк позовної давності не
пропущено.

З технічної документації на нежиле
підвальне приміщення вбачається, що
після самочинної реконструкції у
2006 році загальна площа
підвального приміщення

збільшилась з 49,8 м2 до 72,5 м2. за рахунок
нежилих приміщень у жилому будинку,
який у цілому є комунальною власністю
територіальної громади м. Одеси.

Матеріали справи містять належні і
допустимі докази на підтвердження
того, що житловий будинок і нежилі
приміщення по АДРЕСА_1 відносяться до
комунальної власності, які, всупереч
ст. 57-60 ЦПК України, не спростовані.

Колегія суддів не бере до уваги
доводи представника ОСОБА_3 стосовно
того, що у даному випадку майно не може
бути витребувано з підстав ст. 388 ч.1 п.3
ЦПК України через те, що майно у свій
час вибуло з володіння власника за його
волею, на підставі договору оренди
майна, зважаючи на наступне.

За змістом ст. 11 ч.2 ЦПК України,
лише особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору.

Встановлено, що спірне нежиле
підвальне приміщення за рішенням суду
витребувано у відповідача ОСОБА_4

Про наявність рішення суду і розгляд
справи у суді апеляційної інстанції
відповідач ОСОБА_4 обізнаний (а.с.169).

У встановленому законом порядку,
відповідач ОСОБА_4 не оскаржив рішення
суду про витребування у нього
спірного нежилого підвального
приміщення і зобов'язання усунути
перешкоди у його користуванні шляхом
виселення.

ОСОБА_4, не уповноважував ні ОСОБА_3, ні
її представника ОСОБА_2 на
представництво його інтересів у суді, у
тому числі у суді апеляційної
інстанції з правом оскарження судового
рішення.

Інших, правових доводів, апеляційна
скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що рішення
суду відповідає вимогам закону,
колегія суддів відхиляє апеляційну
скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити
без задоволення

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 25 березня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
із розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області /підпис/
Л.Г. Ващенко

/підпис/ Л.М. Вадовська

/підпис/ Г.Я.
Колесніков

Копія вірна суддя апеляційного суду
Одеської області
Л.Г. Ващенко