АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

05 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником на підставі довіреності
ОСОБА_3 на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 04 листопада
2013 року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості‚

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 04.11.2013 року позов ПАТ
«Універсал Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Універсал Банк» заборгованість в
розмірі 51300 грн. 61 коп. та судові витрати
у розмірі 503 грн. 61 коп.

Не погоджуючись з рішенням, вважаючи
його таким, що постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ОСОБА_2 через
свого представника подав апеляційну
скаргу на нього, в якій просив
скасувати рішення суду та постанови
нове про відмову в задоволенні позову
ПАТ «Універсал Банк».

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те‚ що судом було
безпідставно відхилено його
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з чим він був
позбавлений можливості у відсутності
свого представника подати клопотання
про призначення по справі
судово-почеркознавчої експертизи щодо
належності підписів в оригіналі
кредитного договору від 10.09.2009 року, на
необхідності проведення якої він
наполягав.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції ОСОБА_2 та його представник
не з'явилися, належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи.

Представник ПАТ «Універсал Банк»
просив апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення представника ПАТ
«Універсал Банк», перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваного рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що відповідач порушив взяті на
себе грошові зобов'язання перед банком
щодо своєчасного повернення кредитних
коштів, сплати процентів згідно умов
кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
10.09.2009 року між ПАТ«Універсал Банк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір № BL
7816/1, відповідно до якого останньому був
наданий кредит в сумі 46 053, 47 грн., а
позичальник зобов'язався повернути
кредит у повному обсязі в терміни та
розмірах, що встановлені графіком
погашення кредиту згідно додатку №1 до
цього договору, але не пізніше 01.09.2016
року зі сплатою у період з 10.09.2009 року по
31.08.2010 року 22 % процентної ставки за
користування кредитом. Починаючи з
01.09.2010 року за користування кредитними
коштами без порушення термінів/строків
користування кредитом встановлюється
процентна ставка у розмірі 30% річних, за
умови дотримання строків/термінів та
порядку погашення кредиту,
встановлених цим договором (а.с.6-16).

Пунктом 1.3.3. договору кредиту
передбачено, що починаючи з 01.10.2010 року
за користування кредитними коштами
понад строк кредитування (або терміни
погашення за графіком погашення
кредиту), встановлений цим договором,
процентна ставка встановлюється у
розмірі 60% річних (підвищена процентна
ставка).

Цільове призначення кредиту -
погашення заборгованості позичальника
перед банком за кредитним договором №
BL 7816 від 14.08.2008 року.

Відповідно до п.3.1.2. банк має право
вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї наданої
йому суми кредиту та сплати плати за
кредит, змінивши при цьому термін
повернення кредиту та/або терміни
погашення (в сторону зменшення) та
плати за кредит (в сторону збільшення) в
порядку, визначеному цим договором, у
разі порушення позичальником умов
цього договору таабо настання будь -
якої події, що може погіршити
фінансовий стан позичальника таабо
вплинути на його здатність або бажання
виконувати власні зобов'язання за цим
договором.

Додатковою угодою №1 від 17.12.2010 року до
кредитного договору № BL 7816/1 від 10.09.2009
року сторони погодили, що починаючи з
17.12.2010 року базова процентна ставка,
передбачена індивідуальною угодою,
встановлюється у розмірі 22% річних.
Підвищена процентна ставка
встановлюється у розмірі 44% річних
(а.с.17-19)

Внаслідок неналежного виконання умов
кредитного договору у ОСОБА_2
утворилася заборгованість.

Згідно наданого позивачем розрахунку
заборгованості станом на 21.03.2013 року
загальна заборгованість відповідача
за кредитним договором № BL 7816/1 від
10.09.2009 року складає 51 300,61 грн., з яких - за
кредитом - 40 294,02 грн.; прострочена
заборгованість по кредиту - 6 245, 80 грн.;
заборгованість по процентам - 9 455,45 грн.
та заборгованість по підвищеним
відсоткам - 1 551, 14 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства , а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідноч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій само сумі
або речі, визначені родовими ознаками,
у такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах‚ встановлених
договором‚ а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Оскільки ОСОБА_2 в порушення умов
договору не виконував взяті на себе
зобов'язання по погашенню кредиту, суд
дійшов правильного висновку про
обгрунтованість та законність
позовних вимог про стягнення з нього
заборгованості по кредиту, по
відсоткам за користування кредитом ,
підвищених відсотків, а всього в сумі 51
300 грн. 61 коп.

Розмір даної заборгованості та період
прострочення наведено у розрахунку
заборгованості та такий розрахунок
відповідачем не спростований. (а.с.21).

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального
закону внаслідок чого відповідач був
позбавлений можливості заявити
клопотання про призначення експертизи
не можуть бути прийняті до уваги
зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
18.06.2013 року відповідач заявою просив
відкласти розгляд справи, клопотання
про призначення будь-яких експертиз не
заявляв. В судовому засіданні 23.10.2013
року заявив клопотання про
витребування у позивача оригіналів
кредитного договору, додаткової угоди,
вимог, доказів повідомлень про
вручення вимог та оригінал довіреності
ПАТ «Універсал Банк» на ім'я
представника. Судом таке клопотання
задоволено, витребувано у позивача
зазначені документи, розгляд справи
відкладено на 04.11.2013 року. В судовому
засіданні 04.11.2013 року судом було
досліджено витребувані у позивача
документи, ОСОБА_2, будучи присутнім в
судовому засіданні, будь-яких
клопотань про призначення експертиз не
заявляв. В цей день по справі судом
ухвалено рішення.

Колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги не
впливають на законність рішення, яке
постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини, в
межах заявлених позовних вимог, а тому
колегія суддів апеляційного суду не
знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 04 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий суддя:

Судді

Справа № 760/8923/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/464/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
ЗінченкоС.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.