ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/831/14-ц
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Дубас В.А.
розглянувши у приміщенні Дарницького
районного суду м. Києва заяви позивача
ОСОБА_2 про забезпечення позову у
справі за її позовом до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя, суд, -

в с т а н о
в и в:

У провадженні Дарницького
районного суду м. Києва перебуває
зазначена цивільна справа про поділ
майна подружжя.

Після пред»явлення згаданої
позовної заяви позивач ОСОБА_2 подала
дві заяви про забезпечення позову у
зазначеній цивільній справі шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить відповідачу ОСОБА_3 на
праві власності, а також шляхом
заборони відповідачу та ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс» вчинити дії
по реєстрації будь-якої особи (осіб) у
вказаній квартирі.

Обгрунтовуючи заяви посилалась на те,
що відповідач добровільно (у
досудовому порядку) не бажає поділити
спільне сумісне майно набуте сторонами
у шлюбі, окрім того у газеті «Авізо
нерухомість» відповідач ОСОБА_3
помістив оголошення про продаж
згаданої квартири. Також ОСОБА_2
посилалась на те, що коханка
відповідача повинна найближчим часом
народити від нього дитину, яку
відповідач має намір зареєструвати у
зазначеній квартирі, тому наполягала
на тому щоб суд заборонив реєстрацію
будь-якої особи (осіб) у квартирі до
вирішення спору по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви та
цивільної справи, суд приходить до
висновку, що заяву про забезпечення
позову шляхом накладення апрешту на
квартиру необхідно задовольнити, а у
заяві про забезпечення шляхом заборони
реєстрації необхідно відмовити,
виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК
України передбачено, що позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України
суд застосовує види забезпечення
позову визначені ч. 1 цієї статті,
зокрема шляхом накладення арешту на
майно або грошові кошти, забороною
вчиняти певні дії тощо, а у разі
необхідності може застосувати інші
види забезпечення позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
за № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи між
сторонами дійсно виник спір з приводу
поділу спільного сумісного майна
набутого сторонами у шлюбі, у тому
числі вказаної вище квартири у м. Києві.

Матеріали справи містять докази того,
що на цей час саме за відповідачем
ОСОБА_3 на праві власності
зареєстрована квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується договором-купівлі
продажу квартири від 10.04.2012 року.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Як вбачається з оголошення у газеті
«Авізо нерухомість» №85 за 05.11.2013 року
(ст. 38) відповідач намагається квартиру
продати.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, про те, що заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру необхідно
задовольнити та накласти арешт на
згадане нерухоме майно, оскільки
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, зокрема: у разі
задоволення вимог позову та поділу
квартири між колишнім подружжям ОСОБА_2
та ОСОБА_3

Щодо відхилення вимог заяви про
забезпечення позову шляхом заборони
відповідачу та ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс» вчинити дії
по реєстрації у квартирі будь-якої
особи, зокрема дитини, то суд виходить з
того, що відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК
України місцем проживання фізичної
особи, яка не досягла десяти років, є
місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я, в якому
вона проживає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
151 - 153 ЦПК України, -

у х в а л и
в:

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 81,60 кв.м., житловою
площею 42,60 кв.м., яка на праві власності
належить ОСОБА_3.

Боржник: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м. Києва, зареєстрований
у АДРЕСА_1; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Стягувач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженка Донецької області,
зареєстрована у АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2).

У задоволенні заяви про забезпечення
шляхом заборони реєстрації у квартирі -
відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному
виконанню.

Строк пред'явлення до виконання один
рік.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Дарницький районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання ухвали суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

СУДДЯ
В.А. ДУБАС