АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1557/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Приходченко О.С. Доповідач -
Свистунова О.В.Категорія 37
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої
В.Ю.,Ремеза В.А.

при секретарі Книш К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013
року

по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради, треті особи:
Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, Гаражний
кооператив «Північний-К», ОСОБА_5 про
встановлення юридичного факту
належності гаража та визнання права
власності по ? частині на гараж в
порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 08 липня 2013 року
звернулися до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
відповідача ГК «Північний-К», треті
особи ДДДНК та ОСОБА_5 про встановлення
юридичного факту належності гаража та
визнання права власності по 1/2 частині
на гараж в порядку спадкування,
сплативши судовий збір.

Ухвалою судді Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 липня 2013 року позов було залишено без
руху, а позивачам надано строк для
усунення недоліків, які ними було
усунуто 24 липня 2013 року.

Позивачі у своєму позові
посилалися на те, що після смерті їх
батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
відкрилася спадщина на гараж НОМЕР_1,
розташований у гаражному кооперативі
«Північний-К» за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Комунарівська,
120-а. Дозвіл на будування гаражу у
гаражному кооперативі «Північний-К»
ОСОБА_6 було надано рішенням виконкому
Ленінського районної ради народних
депутатів № 2408 від 19 грудня 1980 року,
який ним було побудовано за власні
кошти. ОСОБА_6 був членом гаражного
кооперативу «Північний-К» з грудня 1980
року по грудень 2011 року, пайові внески
ним сплачені повністю. На звернення
ОСОБА_4 до КП «ДМБТІ» Дніпропетровської
обласної ради з заявою про реєстрацію
права власності на гараж НОМЕР_1 в
гаражному кооперативі «Північний-К»,
нею було отримано відмову.
Спадкоємцями після смерті батька є
позивачі та ОСОБА_5 Позивач ОСОБА_4
своєчасно звернулася до нотконтори з
заявою про прийняття спадщини, позивач
ОСОБА_3 на час відкриття спадщини була
зареєстрована та постійно проживала зі
спадкодавцем, заяву про прийняття
спадщини до нотконтори не подавала,
третя особа ОСОБА_5 у встановлений
законом строк до нотконтори подала
заяву про відмову від спадщини.
Отримати свідоцтво про право на
спадщину не мають можливості через
відсутність правовстановлюючих
документів на спірний гараж. Позивачі
просили суд встановити юридичний факт
належності гаражу ОСОБА_6 та визнати
право власності за кожним позивачем по
1/2 частині гаража з погрібом НОМЕР_1,
розташованого у гаражному кооперативі
«Північний-К» за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Комунарівська,
120-а, загальною площею 33,9 кв. м., який
складається з гаражу 1 - загальною
площею 22,7 кв.м. та гаражу 2 - загальною
площею 11,2 кв.м., погріб площею 11,6 кв.м.
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті батька ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності
на 1/2 частину гаража НОМЕР_1 у гаражному
кооперативі «Північний-К»,
розташованого за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Комунарівська,
120-а, в порядку спадкування за законом
після смерті батька - ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, а у задоволенні інших
позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити її та ОСОБА_4 позовні
вимоги, оскільки, рішення суду першої
інстанції ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що рішенням виконкому
Дніпропетровської міськради депутатів
трудящих № 854 від 30 грудня 1975 року
товариству «Автолюбитель УРСР» було
виділено земельну ділянку площею 0,28 га
для будівництва кооперативного
підземного гаража-стоянки на вул.
Комунарівській (а.с. 21).

Рішенням виконкому Ленінської райради
депутатів трудящих м. Дніпропетровська
№ 122 від 03 березня 1976 року було
дозволено створити гаражний
кооператив на вул. Комунарівській та
присвоїти йому назву «Північний» (а.с.
22).

13 червня 1986 року ГК «Північний-К» було
зареєстровано в Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій
України (а.с. 17).

Згідно Державного акта серії ДПД № 81
від 21 вересня 2000 року ГК «Північний-К» у
постійне користування було передано
земельну ділянку площею 0,8916 га для
фактичного розміщення гаражів (а.с. 45).

Рішенням виконкому Ленінської
районної ради народних депутатів м.
Дніпропетровська № 2408 від 19 грудня 1980
року ОСОБА_6 було надано дозвіл на
будування гаражу в гаражному
кооперативі «Північний-К»,
розташованому за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Комунарівська,
120-а (а.с. 23).

На підставі зазначеного рішення
виконкому ОСОБА_6 за власні кошти і
власними силами було побудовано гараж
НОМЕР_1, але право власності ОСОБА_6 за
життя у встановленому порядку
оформлено і зареєстровано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що
підтверджено Свідоцтвом про смерть
виданого 13 грудня 2011 року, актовий
запис № 8459 від 13.12.2011 року (а.с.9).

Спадкоємцями першої черги після його
смерті є його дружина - ОСОБА_5 (а.с. 54) та
його доньки: ОСОБА_4 (а.с. 50, 51) і ОСОБА_3
(а.с. 58, 59).

ОСОБА_5 заявою від 03 квітня 2012 року
відмовилася від прийняття належної їй
спадщини (а.с. 87 зворот), ОСОБА_4 заявою
від 03 квітня 2012 року прийняла спадщину
(а.с. 87), ОСОБА_3 з завою про прийняття
спадщини до нотаріуса не зверталася.

Також, судом першої інстанції
встановлено, і зазначене підтверджено
довідкою № 08-2013 від 07 травня 2013 року, що
пайові внески ОСОБА_6 були сплачені в
повному обсязі, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на
підставі рішення загальних зборів були
прийняті в члени гаражного кооперативу
«Північний-К» 23 квітня 2012 року (а.с. 10).

КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної
ради 15 червня 2012 року було виготовлено
технічний паспорт на гараж НОМЕР_1 в
гаражному кооперативі «Північний-К» за
адресою: м. Дніпропетровськ: вул.
Комунарівська, 120-а (а.с. 11-14).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина на гараж НОМЕР_1 в гаражному
кооперативі «Північний-К», за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська,
120-а.

Однак, рішенням Дніпропетровського
міжміського бюро технічної
інвентаризації Дніпропетровської
обласної ради від 25 липня 2012 року було
відмовлено в оформленні та державній
реєстрації прав(а.с.15-16).

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом на спірний гараж
позивачі не мають можливості, оскільки,
хоча рішенням виконкому Ленінської
районної ради народних депутатів м.
Дніпропетровська № 2408 від 19 грудня 1980
року ОСОБА_6 і було дозволено
будівництво гаражу, який він і
побудував за власні кошти, а пайовий
внесок ним було сплачено у повному
обсязі (а.с. 10), однак, зареєструвати у
встановленому законом порядку право
власності на гараж, за життя, він не
встиг, тому, іншим шляхом, крім як
визнати право власності в порядку
спадкування, саме у судовому порядку, у
позивачів немає можливості захистити
своє право і отримати спадщину.

Проте, у повній мірі, з такими
висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до п. 3 Постанови
Верховної Ради Української РСР «Про
введення в дію Закону Української РСР
«Про власність» від 26 березня 1991 року,
положення статті 15 Закону Української
РСР "Про власність" застосовуються до
правовідносин, що виникли як до, так і
після 15 квітня 1991 року.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про
власність» член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж,
іншу будівлю або приміщення, надані
йому в користування, набуває права
власності на це майно.

За змістом ст. 12 Закону України «Про
власність», який був чинним на час
внесення паю у гаражному кооперативі,
основою створення власності є праця
громадян та громадянин набуває право
власності на майно з підстав, не
заборонених законом, або отримане
внаслідок успадкування або здійснення
інших угод.

Відповідно до ст. 49 Закону України
«Про власність» володіння майном
вважається правомірним, якщо інше не
було встановлено судом, арбітражним
судом, третейським судом.

Виходячи з роз'яснень, викладених у
п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 28 червня 1991 року № 5 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ, пов'язаних із діяльністю
гаражно-будівельних кооперативів», у
справах про право на пай і на гараж
судам належить виходити з того, що член
гаражно-будівельного кооперативу, який
повністю вніс свій пай за гараж,
наданий йому в користування, набуває
право власності на це майно і вправі
розпоряджатись ним на свій розсуд -
продавати, заповідати, здавати в
оренду, обміняти, вчиняти відносно
нього інші угоди, що не заборонені
законом.

У роз'ясненнях, викладених у п. 11
постанови Пленуму Верховного суду
України від 24 червня 1983 року № 4 «Про
практику розгляду судами України справ
про спадкування», чинної на момент
смерті спадкодавця, зазначено, що у
випадках смерті до 1 липня 1990 року члена
житлово-будівельного,
дачно-будівельного або
гаражно-будівельного кооперативу,
члена садівницького товариства
спадщина відкривається не на квартиру,
дачу, гараж, садовий будиночок,
насадження, а на пай спадкодавця та
інші суми, які підлягають поверненню у
таких випадках. Що стосується
зазначених осіб, які померли після 1
липня 1990 року, то таким же чином
відкривається спадщина, якщо до дня
смерті не були внесені повністю пайові
внески, а якщо на цей час спадкодавцем
був повністю внесений пайовий внесок -
спадщина відкривається відповідно на
квартиру, дачу, гараж, садовий
будиночок, інші будівлі і насадження.

Відповідно до п.3.9, 14.2 Статуту
кооперативу, право власності дійсних
членів кооперативу - фізичних осіб на
своє майно, майновий пай і на свою
частку майна загального користування
успадковується. В разі смерті члена
кооперативу, його рідні або спадкоємці
повинні повідомити правління
кооперативу, а також мають право стати
членами кооперативу згідно діючого
Статуту.

У звязку з тим, що ОСОБА_6 повністю
вніс пайовий внесок за гараж та став
його власником, то спірний гараж є
частиною спадкової маси, право на яку
відкрилось після його смерті.

Про це ж саме йдеться і у п.8
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику справах про
спадкування», відповідно до якої , у
разі смерті члена
житлово-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу, якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, то до складу спадщини
включається відповідно квартира, дача,
гараж, садовий будинок, інші будівлі та
споруди.

Таке не суперечить приписам Закону
України «Про кооперацію» 2003 року
стосовно права члена кооперативу на
розпорядження майном за згодою
кооперативу, оскільки така згода
необхідна лише у разі, якщо член
кооперативу не повністю вніс пайовий
внесок.

У разі викупу квартири, дачі,
гаража, іншої будівлі, споруди або
приміщення член житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного кооперативу чи
іншого відповідного кооперативу стає
власником цього майна.

За наведених обставин, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, як спадкоємиці першої черги
після смерті ОСОБА_6, набули право на
все майно, право на яке відкрилось
після смерті останнього, у тому числі і
на спірний гараж.

Позивачі, звертаючись до суду з
позовом, просили визнати за ними право
власності на гараж у порядку
спадкування за законом фактично на
підставі ст.ст. 392, 328, 1261, 1268, 1269 ЦК
України.

Судова колегія бере до уваги доводи
апелянта, що суд першої інстанції
неправильно встановивши обставини
справи відмовив у задоволенні вимог
позивачки ОСОБА_3 з тих підстав, що
остання у визначений законом строк не
звернулась із відповідною заявою про
прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті її батька. Зазначені
висновки не відповідають обставинам
справи, оскільки, ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини проживала разом із
спадкодавцем та у відповідності до
вимог ст.. 1268 ч.3 ЦК України вважається
такою, що прийняла спадщину, оскільки
не заявила нотаріусу упродовж
передбаченого ст. 1279 ЦК України строку
про відмову від неї.

Однак, суд першої інстанції,
відмовляючи у цій частині позову, на
вказане уваги не звернув. Наведене
свідчить про те, що суд першої
інстанції, не встановивши характер
спірних правовідносин, на час їх
виникнення, з точки зору законності
будівництва гаражу та набуття права
власності на майно членом
гаражно-будівельного кооперативу, не
визначившись із правовідносинами, що
виникають зі спадкування такого майна
та не надавши їм належної правової
оцінки, дійшов передчасного висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позову у зазначеній
частині.

З урахуванням наведеного,
оскаржуване рішення суду першої
інстанції у цій частині, відповідно до
приписів ст.309 ЦПК України, підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

В іншій частині ухвалене у даній
справі судове рішення відповідає
вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК
України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня
2013 року - скасувати в частині відмови у
задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо визнання
за нею права власності на ? частину
гаража НОМЕР_1 у гаражному кооперативі
«Північний-К» в порядку спадкування за
законом.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на ? частину гаража НОМЕР_1 у гаражному
кооперативі «Північний-К»,
розташованого за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул.. Комунарівська,
120-а в порядку спадкування за законом
після смерті батька - ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У іншій частині рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Головуючий

Судді