Справа №212/5339/2012
Провадження № 4-с/127/32/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.

за участю секретаря Пєскова Є. Д.,

представника заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Ясінської І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці скаргу
ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, на
дії державного виконавця за участю
заінтересованої особи ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась із
скаргою ОСОБА_2, діючи в інтересах
ОСОБА_3, на дії головного державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Ясінської Ірини Володимирівни
щодо незабезпечення проведення
прилюдних торгів з продажу рухомого
майна та нездійснення дій щодо
реалізації нерухомого майна у
виконавчому провадженні № 33644373.

Скарга мотивована тим, що згідно
постанови головного державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Ясінської І. В. 30.07.2012 року
відкрито виконавче провадження № 33644373
з примусового виконання виконавчого
листа Ленінського районного суду м.
Вінниці від 23.07.2012 року про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 коштів в
розмірі 75 865, 00 гривень та судового
збору в розмірі 759, 00 гривень на
підставі рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 24.05.2012
року. Державним виконавцем Ясінською І.
В. дії вчиняються несвоєчасно або
повторно, що призводить до затягування
забезпечення виконання за виконавчим
провадженням та завдає стягувачу як
матеріальної так і моральної шкоди. Як
вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, 7/4000 частки в житловому
будинку по АДРЕСА_5 належать ОСОБА_4 на
праві власності. Стягувач 16.06.2013 року та
04.01.2013 року звернувся до державного
виконавця із заявами про забезпечення
виконання рішення суду шляхом
звернення стягнення на 7/4000 частки в
житловому будинку по АДРЕСА_5. Однак,
законні клопотання стягувача по даний
час не задоволені, що свідчить про
умисну бездіяльність державного
виконавця Ясінської І. В. Бездіяльність
державного виконавця також
підтверджується і не прийняттям мір по
визначенню порядку користування та
продажу з прилюдних торгів належної на
праві власності ОСОБА_4 1/100 частки
квартири АДРЕСА_1. Відповідно до
постанови державного виконавця
Ясінської І. В. про розшук майна
боржника було затримано транспортний
засіб - автомобіль «NISSAN MICRA», 1989 р.в.,
червоного кольору, ДНЗ НОМЕР_1. На даний
час автомобіль не продано з публічних
торгів внаслідок бездіяльності
державного виконавця.

Вище вкладене й стало підставою для
звернення до суду із вимогами про
визнання неправомірною бездіяльності
головного державного виконавця
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Ясінської
Ірини Володимирівни щодо не
забезпечення проведення прилюдних
торгів по продажу рухомого майна -
автомобіля «NISSAN MICRA», 1989 р.в., червоного
кольору, ДНЗ НОМЕР_1 та нездійснення дій
щодо реалізації 7/4000 частки в житловому
будинку по АДРЕСА_5 та 1/100 частки
квартири АДРЕСА_1, з метою забезпечення
виконання виконавчого провадження №
33644373 з примусового виконання
виконавчого листа Ленінського
районного суду м. Вінниці від 23.07.2012
року про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 коштів в розмірі 75 865, 00 гривень
та судового збору в розмірі 759, 00
гривень на підставі рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 24.05.2012 року. Також, заявник просив
зобов'язати головного державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Ясінську Ірину Володимирівну
вчинити дії передбачені ч. 6 ст. 20, ст.ст.
58, 62, 63 Закону України «Про виконавче
провадження», звернувши стягнення на
7/4000 частки в житловому будинку по
АДРЕСА_5 та 1/100 частки квартири АДРЕСА_1
та протягом шести місяців забезпечити
реалізацію автомобіля «NISSAN MICRA», 1989 р.в.,
червоного кольору, ДНЗ НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 03.02.2014 року скаргу
прийнято до розгляду і до участі у
справі в якості заінтересованої особи
залучено ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав вимоги,
аргументуючи їх мотивами, викладеними
в скарзі та просив їх задовольнити.

Головний державний виконавець
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Ясінська
І. В. заперечувала щодо задоволення
скарги. Зазначила, що нею вчиняються
усі необхідні дії для забезпечення
примусового виконання судового
рішення.

В судове засідання заінтересована
особа - ОСОБА_4 не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
час і місце розгляду справи. Причини
неявки суду не повідомлено.

Заслухавши думку осіб, які беруть
участь у справі та врахувавши
положення ч. 1 ст. 386 ЦПК України, суд
ухвалив провести розгляд справи у
відсутність заінтересованої особи.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

В судовому засіданні судом було
оглянуто і досліджено матеріали
виконавчого провадження № 33644373.
Встановлено, що на примусовому
виконанні у Вишенському відділі
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження № 33644373, відкрите 30.07.2012
року головним державним виконавцем
Ясінською І. В., з виконання виконавчого
листа № 212/5339/2012, виданого Ленінським
районним судом м. Вінниці 23.07.2012 року
про стягнення заборгованості з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 заборгованості в
сумі 76 624, 00 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Судом встановлено, що в ході
примусового виконання виконавчого
провадження № 33644373 державним
виконавцем було здійснено відповідні
запити з метою встановлення наявності
у боржника грошових коштів, рухомого та
нерухомого майна, на яке можливо
звернути стягнення.

Так, державним виконавцем встановлено,
що ОСОБА_4 на праві власності належить:
автомобіль «NISSAN MICRA», 1989 р.в., червоного
кольору, ДНЗ НОМЕР_1; АЗЛК - 412, 1975 р.в.,
сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_3; ПР-1245, 1978
р.в., сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_2; 1/100
частка будинку по АДРЕСА_1 та 7/4000 частки
в будинку по АДРЕСА_5

14.08.2012 року головним державним
виконавцем Вишенського ВДВС ВМУЮ
Ясінською І. В. винесено постанову про
розшук майна боржника.

Згідно витягів про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна від 20.11.2012 року
на все належне ОСОБА_4 нерухоме та
рухоме майно накладено арешт на
підставі постанови головного
державного виконавця Вишенського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Ясінської І. В.

04.01.2013 року ухвалою Вінницького
міського суду Вінницької області було
задоволено подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
виїзду ОСОБА_4 за межі України до
виконання ним зобов'язань по рішенню
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 24.05.2012 року.

Постановою державного виконавця від
04.03.2013 року автомобіль «NISSAN MICRA», 1989 р.в.,
червоного кольору, ДНЗ НОМЕР_1 передано
на відповідальне зберігання
представнику Філії 02 ПП «Нива - В. Ш.»
ОСОБА_6

15.03.2013 року описано й арештовано майно,
належне ОСОБА_4, а саме вище вказаний
автомобіль, про що складено
відповідний акт.

25.03.2013 року постановою державного
виконавця було призначено експерта у
виконавчому провадженні № 33644373 для
визначення ринкової вартості
транспортного засобу.

26.04.2013 року складено звіт № 01/23/04 про
незалежну оцінку транспортного засобу.

29.04.2013 року державним виконавцем
направлено повідомлення стягувачу і
боржнику про можливість ознайомитись
із звітом про незалежну оцінку.

11.06.2013 року державний виконавець
звернулась до філії ПП «Нива - В. Ш.» з
проханням оголосити в засобах масової
інформації інформацію щодо вартості
майна, оскільки боржник до ДВС не
з'являється, що й було вчинено 20.08.2013
року.

23.09.2013 року ДВС направлено до Головного
управління юстиції копію виконавчого
провадження для підготовки та
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого та описаного
рухомого майна - автомобіля «NISSAN MICRA»,
1989 р.в., червоного кольору, ДНЗ НОМЕР_1.

02.12.2013 року Головним управлінням
юстиції у Вінницькі області повернуто
документи щодо реалізації «NISSAN MICRA» для
приведення їх у відповідність до вимог
чинного законодавства.

26.12.2013 року постановою державного
виконавця було призначено експерта у
виконавчому провадженні № 33644373 для
визначення ринкової вартості
транспортного засобу.

15.01.2014 року складено звіт № 01/23/04 про
незалежну оцінку транспортного засобу.

22.01.2014 року державним виконавцем
направлено повідомлення стягувачу і
боржнику про можливість ознайомитись
із звітом про незалежну оцінку.

05.02.2014 року державний виконавець
звернулась до філії ПП «Нива - В. Ш.» з
проханням оголосити в засобах масової
інформації інформацію щодо вартості
майна, оскільки боржник до ДВС не
з'являється.

Згідно Конституції України державний
виконавець діє лише в межах наданих
йому законом повноважень, а згідно ч. 1
ст. 6 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд оцінює докази наявні в справі,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і
всебічно з'ясовує обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК України.

Розглянувши скаргу, заслухавши
пояснення представника заявника та
державного виконавця, оглянувши
матеріали справи та матеріали
виконавчого провадження, суд дійшов до
переконання про відсутність підстав
для задоволення поданої скарги,
оскільки при примусовому виконанні
рішення суду, прийнятого на користь
ОСОБА_3, державний виконавець діяв
відповідно до вимог чинного
законодавства, забезпечуючи при цьому
своєчасне і повне виконання рішення
суду.

Питання щодо здійснення підготовки
державним виконавцем та проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, а також реалізації
арештованого майна визначені у пп. 5.11,
5.12 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої у
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за № 865/4158, яка розроблена на
виконання Закону України «Про
виконавче провадження» і визначає
умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до Закону, інших
нормативно-правових актів підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до положень указаних вище
правових норм державний виконавець
здійснює підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір.

Порядок реалізації арештованого майна,
за винятком нерухомого майна, майна
вилученого законом з обігу, та майна,
зазначеного в ч. 5 ст. 55 Закону України
«Про виконавче провадження»,
визначений Порядком реалізації
арештованого майна, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 15 липня 1999 року № 42/5.

Згідно вище зазначеної Інструкції
підготовлений пакет документів,
визначений цією ж Інструкцією
державний виконавець разом із заявкою,
визначеною пунктом 5.11 цієї Інструкції,
передає особисто або через спеціально
уповноважену особу відділу державної
виконавчої служби територіального
управління юстиції до відповідного
відділу державної виконавчої служби
регіонального управління юстиції для
здійснення заходів щодо передачі майна
на реалізацію та організації конкурсу.
Відповідальність за правильність та
повноту підготовлених документів
покладається на начальника відділу
державної виконавчої служби
територіального управління юстиції.
Відділ державної виконавчої служби
регіонального управління юстиції
після отримання документів щодо
передачі майна на реалізацію у термін
до п'яти днів перевіряє ці документи на
відповідність вимогам чинного
законодавства та у разі виявлення
порушень надає доручення щодо їх
усунення у строк до п'яти робочих днів
та забезпечує контроль за виконанням
цього доручення. У разі встановлення
відповідності документів вимогам
чинного законодавства чи після
приведення їх у відповідність із
вимогами чинного законодавства
відділ державної виконавчої служби
регіонального управління юстиції у
строк до п'яти робочих днів повідомляє
спеціалізовані торговельні
організації, з якими укладено
договори відповідно до пункту 5.12.4 цієї
Інструкції, про наявність
арештованого майна, його
місцезнаходження (місце зберігання),
оцінку, за якою воно виставляється на
продаж, при необхідності (за
попереднім погодженням з державним
виконавцем) установлює дату огляду
арештованого майна, а також повідомляє
дату проведення конкурсу з передачі на
реалізацію цього майна.

Відповідно, враховуючи вище викладене,
суд вважає необґрунтованими і
безпідставними вимоги заявника щодо
визнання бездіяльності державного
виконавця щодо незабезпечення
проведення прилюдних торгів з продажу
рухомого майна.

Щодо вимог заявника в частині
зобов'язання головного державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Ясінської Ірини Володимирівни
вчинити дії, звернувши стягнення на 7/4000
частки житлового будинку по АДРЕСА_5 та
1/100 частки квартири АДРЕСА_1 та
забезпечити проведення реалізації
автомобіля, то суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
цієї частини вимог, оскільки такі
вимоги є необґрунтованими. Державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання, зокрема,
судових рішень у порядку,
передбаченому законом.

Законом України «Про виконавче
провадження» чітко визначено порядок
звернення стягнення на кошти та інше
майно боржника. Так, згідно ч. 2 ст. 52 та
ч. 1 ст. 63 цього Закону, стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у
гривнях та іноземній валюті, інші
цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках
та інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах у
депозитарних установах. Звернення
стягнення на будинок, квартиру,
земельну ділянку, інше нерухоме майно
фізичної особи проводиться у разі
відсутності в боржника достатніх
коштів чи рухомого майна. При цьому в
першу чергу звертається стягнення на
окрему від будинку земельну ділянку,
інше приміщення, що належать боржнику.
В останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

Також, з матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що квартира
АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_4 на праві
власності, передана ним в іпотеку ПАТ
КБ «Приватбанк».

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Окрім того, суд не вправі зобов'язувати
державного виконавця до вчинення тих
дій, які згідно із Законом України
можуть здійснюватися тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.

На що також звернув увагу Верховний Суд
України в Постанові Пленуму «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003
року.

Однак, суд вважає за необхідне звернути
увагу державного виконавця на те, що
Конституційний Суд України
неодноразово зазначав, що виконання
судового рішення є невід'ємною
складовою права кожного на судовий
захист і охоплює, зокрема, законодавчо
визначений комплекс дій, спрямованих
на захист і відновлення порушених прав,
свобод, законних інтересів фізичних та
юридичних осіб, суспільства, держави
(пункт 2 мотивувальної частини Рішення
від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012);
невиконання судового рішення загрожує
сутності права на справедливий розгляд
судом (пункт 3 мотивувальної частини
Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України
неодноразово звертав увагу, що право на
виконання судового рішення є складовою
права на справедливий судовий захист.

Згідно ст. 14 ЦПК України та ст. 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Виконання судових рішень - це заключна
стадія цивільного процесу, а саме
заключний етап у процесі реалізації
захисту цивільних прав, а для
визначення розумного строку розгляду
справи включається період з
надходження до суду позовної заяви й
закінчується виконанням рішення суду.

Враховуючи наведене та керуючись
Законом України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 386, 387 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2, поданої в
інтересах ОСОБА_3, на дії головного
державного виконавця Вишенського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Ясінської Ірини Володимирівни
щодо незабезпечення проведення
прилюдних торгів з продажу рухомого
майна та нездійснення дій щодо
реалізації нерухомого майна у
виконавчому провадженні № 33644373 та
зобов'язання державного виконавця до
вчинення дій - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: