У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Золота
Нива» до ОСОБА_4, третя особа -
реєстраційна служба Борщівського
районного управління юстиції
Тернопільської області, про визнання
недійною угоди про дострокове
розірвання договору оренди землі, за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Золота
Нива» на рішення Борщівського
районного суду Тернопільської області
від 18 липня 2014 року, ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 14 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Золота Нива» (далі -
ТОВ «Золота Нива») звернулося до суду з
указаним позовом, просило визнати
недійсною угоду про дострокове
розірвання договору оренди землі від 26
серпня 2013 року, укладену між
товариством та ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
колишній директор ОСОБА_5 не мав
повноважень на укладення спірної
угоди, оскільки відповідно до п. 15.6
статуту товариства не отримав
попередньої згоди загальних зборів
учасників на припинення дії договору
оренди землі. Крім того, ОСОБА_4 знала
про наявні обмеження, оскільки в
договорі оренди зазначено про те, що
директор товариства діє на підставі
статуту, тому відповідач могла
знайомитися зі змістом статуту.

Рішенням Борщівського районного суду
Тернопільської області від 18 липня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 14 серпня 2014 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Золота Нива»
просить скасувати судові рішення у
справі, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 92 ЦК України
орган або особа, яка відповідно до
установчих документів юридичної особи
чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень.

У відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Якщо члени органу юридичної особи та
інші особи, які відповідно до закону чи
установчих документів виступають від
імені юридичної особи, порушують свої
обов'язки щодо представництва, вони
несуть солідарну відповідальність за
збитки, завдані ними юридичній особі.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
недоведеності позивачем з урахуванням
ч. 3 ст. 92 ЦК України, що укладаючи угоду,
ОСОБА_4 знала або могла знати про
обмеження повноважень директора
товариства ОСОБА_5 на укладання угоди
про дострокове розірвання договору
оренди землі.

Такі висновки судів є обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та встановленим
обставинам справи, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
не вбачається.

Із матеріалів справи вбачається, що
доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права судами першої та
апеляційної інстанцій є
необґрунтованими та не дають підстав
для скасування ухвалених судових
рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
суду першої інстанції та ухвали
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Золота
Нива» відхилити.

Рішення Борщівського районного суду
Тернопільської області від 18 липня 2014
року, ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 14 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова