АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22 -ц/791/501/14
інстанції Булах Є.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 30 дня колегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.,Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 12 грудня
2013 року в справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вказаним вище позовом,
зазначаючи, що в період з 09 лютого 2008
року по 09 березня 2011 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, від якого вони мають
спільну дитину - дочку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що після припиненню
шлюбу дитина залишилися проживати з
нею і перебуває на її утриманні, а
ОСОБА_5 матеріальної допомоги на
утримання дочки не надає, просила суд, з
урахуванням уточнень до позову,
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 в
розмірі 600 грн. щомісячно.

Рішенням суду від 12 грудня 2013 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, які мають значення для справи,
зокрема, не прийняв до уваги той факт,
що він не працює, а тому не має
можливості виплачувати аліменти у
визначеному судом розмірі, просив
рішення суду змінити, зменшивши
стягнутий з нього розмір аліментів на
утримання дочки з 600 грн. до 300 грн.
щомісячно.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що в період з 09
лютого 2008 року по 20 березня 2011 року
сторони по справі перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
спільну дитину - дочку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки відповідач не надавав їй
допомоги на утримання дитини у
добровільному порядку, ОСОБА_6
звернулася до суду з вказаним вище
позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
встановив, що батько дитини допомоги на
її утримання не надає, дитина проживає
разом з матір'ю, яка її утримує за
власний кошт, і оскільки встановив, що
відповідач має мінливий нерегулярний
дохід, відповідно до положень ст.184 СК
України присудив з нього аліменти на
утримання дитини щомісячно у твердій
грошовій сумі в розмірі 600 грн.

На думку колегії суддів, при визначенні
вказаної суми аліментів суд першої
інстанції виходив із засад розумності,
виваженості, справедливості з
урахуванням інтересів дитини та
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку,
який розрахований лише на задоволення
мінімальних потреб, а також прийняв до
уваги подану самим ОСОБА_5 заяву про
визнання заявлених позивачкою вимог
саме у цьому розмірі.

Доводи апелянта щодо того, що він не має
можливості сплачувати визначений
судом розмір аліментів, оскільки на
теперішній час є не працевлаштованим і
сам змушений звертатися по матеріальну
допомогу до своїх батьків, колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки обставини, на які посилається
відповідач, не звільняють його від
обов'язку утримувати неповнолітню
дитину відповідно до вимог ст.180 СК
України.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 має
стабільний заробіток у розмірі,
достатньому для утримання дитини,
колегією суддів до уваги не
приймаються з огляду на засади
сімейного законодавства стосовно
рівності прав та обов'язків батьків
щодо дитини.

Суд першої інстанції з достатньою
повнотою з'ясував обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дослідив надані ними докази, яким дав
правильну оцінку, та постановив
законне й обґрунтоване рішення.

Перевірені колегією доводи
апеляційної скарги до уваги прийняті
бути не можуть, оскільки вони не
спростовують висновків суду і не
містять посилання на нові факти або
засоби доказування, які мають значення
для справи, а вказані в скарзі
посилання на допущені судом порушення
норм матеріального та процесуального
права не підтверджені належними
доказами.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни рішення суду
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 12 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення,
однак вона може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, шляхом подачі
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: