УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Державного підприємства
«Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» про
визнання права користування жилим
приміщенням, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м.
Києва від 24 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом, посилаючись на те, що
згідно з протоколом від 18 листопада 1993
року № 56 спільного засідання ради
підприємства, адміністрації та
профспілкового комітету
радгоспу-комбінату «Пуща-Водиця»,
правонаступником якого є Державне
підприємство «Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
(далі - ДП «НДВА «Пуща-Водиця»), їй, як
працівнику підприємства з метою
поліпшення житлових умов, надано в
користування однокімнатну відомчу
квартиру АДРЕСА_1, якою вона
користується з 18 листопада 1993 року, при
цьому ордер на жиле приміщення не
виданий.

Підприємство відмовило позивачу у
визнанні за нею права користування
вищевказаною квартирою, а тому позивач
звернулася до суду.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 11 березня 2014 року позов
ОСОБА_4. задоволено, визнано за нею
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
24 вересня 2014 року рішення Подільського
районного суду м. Києва від 11 березня 2014
року скасовано, ухвалено нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_4.
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просила
скасувати рішення апеляційного суду м.
Києва від 24 вересня 2014 року, залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
апеляційного суду м. Києва від 24
вересня 2014 року, оскільки воно законне
та обґрунтоване, так як роз'яснено
Пленумом Верховного Суду України в п.15
постанови від 1 листопада 1996 р. № 9 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», наявність чи
відсутність прописки сама по собі не
може бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому.

Згідно з ст. 52 Житлового кодексу
Української PCP, жилі приміщення в
будинках відомчого житлового фонду
надаються громадянам за спільним
рішенням адміністрації і
профспілкового комітету підприємства,
установи, організації, затвердженим
виконавчим комітетом районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів, а у
випадках, передбачених Радою Міністрів
СРСР, - за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету з наступним повідомленням
виконавчому комітетові відповідної
Ради народних депутатів про надання
жилих приміщень для заселення.

Згідно зі ст. 58 Житлового кодексу
Української PCP, на підставі рішення про
надання жилого приміщення в будинку
державного або громадського житлового
фонду виконавчий комітет районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів
видає громадянинові ордер, який є
єдиною підставою для вселення в надане
жиле приміщення.

Таким чином, вказані норми ЖК УРСР
прямо встановлюють підстави для
набуття права користування житлом, а
саме: це ордер та спільне рішення
адміністрації і профспілкового
комітету.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня