АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/435/14
Головуючий 1 інстанції -
Дем`яненко І.В. Справа № 630/399/13-ц
Доповідач - Ізмайлова Г.Н.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Ізмайлової Г.Н.

суддів -
Коростійової В.І., Пшенічної Л.В.

за участі секретаря -
Остапович Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Люботинського міського суду
Харківської області від 12 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів,
визнання права користування житловим
будинком, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
зі вказаним позовом.

Просив поновити його порушене право
користування будинком АДРЕСА_2,
належним відповідачам ОСОБА_4 і ОСОБА_3
на праві власності.

Зазначив, що з відповідачами він
проживав однією сім`єю до 23 листопада
2012 р., до того часу, коли був переведений
до Харківського геріатричного
пансіонату ветеранів праці
Харківської обласної ради, в якому
знаходиться на повному державному
забезпеченні.

ОСОБА_3 (його дочка) і ОСОБА_4 (онука)
перешкоджають у вихідні дні
приїжджати до дому, чим причиняють
тяжкі моральні страждання.

Крім того, відповідачі не надають йому
матеріальної допомоги, яка йому вкрай
необхідна, оскільки він отримує лише 25%
пенсії у розмірі 372,21 грн., решта 75%
зараховується на його утримання, в
зв`язку з чим просив стягнути з
відповідачів аліменти у розмірі 600,00
грн. щомісячно і 3000,00 грн. моральної
шкоди.

Справу розглянуто за відсутності
відповідачів.

Рішенням Люботинського міського суду
Харківської області від 12 листопада
2013р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
аліменти у розмірі 100,00 грн. щомісячно і
відмовив в іншій частині позовних
вимог.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення в
частині стягнення аліментів і
відшкодування моральної шкоди змінити
і задовольнити його позов в цій
частині, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного:

Судом установлено, що ОСОБА_1 проживав
разом зі своєю дружиною ОСОБА_5,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 у належному його
дочці, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 будинку АДРЕСА_2.

З 23 листопада 2012 р. ОСОБА_1 знаходиться
в Харківському геріатричному
пансіонаті ветеранів праці
Харківської обласної ради, в якому
зареєстрований АДРЕСА_1 та знятий з
реєстрації у будинку АДРЕСА_2. ОСОБА_1 є
інвалідом ІІ групи.

Із наданих ОСОБА_1 документів
убачається, що він отримує 25% пенсії у
розмірі 372,21 грн., інша частина, 75% у
розмірі 1116,63 грн. перераховується на
підставі Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на його утримання у
Харківському геріатричному пансіонаті
ветеранів праці Харківської обласної
ради.

Згідно ч.1 ст.202 СК України, повнолітні
дочка, син зобов`язані утримувати своїх
батьків, які є непрацездатними і
потребують матеріальної допомоги.

У разі, якщо непрацездатні баба, дід,
прабаба, прадід, які потребують
матеріальної допомоги і не мають
чоловіка, дружини, повнолітніх дочки,
сина або ці особи з поважних причин не
можуть надавати їм належного
утримання, цей обов`язок покладається
на повнолітніх онуків, правнуків за
умови, якщо вони можуть надавати
матеріальну допомогу (ч.1 ст.266 СК
України).

Виходячи з положень вказаних норм
закону, суд дійшов обґрунтованого
висновку, що ОСОБА_3, дочка позивача, не
може надавати йому матеріальну
допомогу, оскільки є інвалідом
дитинства, не працює, отримує пенсію у
розмірі 994,00 грн. і знаходиться на
утриманні ОСОБА_4

ОСОБА_4 працює черговою станції
Гавриши, Сумської дистанції
залізничних перевезень, її заробітна
плата за останні шість місяців до
звернення ОСОБА_1 до суду становила 7469,93
грн. (середня за місяць 1244,98 грн.), в
зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого
висновку, що вона може сплачувати лише
100,00 грн. у місяць.

На підставі ст.ст.23 1167 ЦК України не
підлягає задоволенню і позов ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди,
стягнення якої не передбачається у
вказаних правовідносинах.

В іншій частині рішення не
оскаржувалося і відповідно до ч.1 ст.303
ЦПК України судовою колегією не
переглядалося.

З огляду на наведене, на підставі ст.308
ЦПК України, судова колегія відхиляє
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 і рішення в частині стягнення
аліментів та відмови у відшкодуванні
моральної шкоди залишає без зміни, як
таке, що ухвалене судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.209, 218, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Люботинського міського суду
Харківської області від 12 листопада 2013
року в частині стягнення аліментів та
відмови у відшкодуванні моральної
шкоди залишити без зміни.

В іншій частині рішення не
оскаржувалося і судом апеляційної
інстанції не переглядалося.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий -

Судді -