Провадження № 2/645/528/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Фрунзенський районний
суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря - Рало Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про
встановлення порядку користування
жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2, який у
подальшому уточнила та просила
визначити місцем проживання ОСОБА_2
кімнату АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог
зазначила, що вона, її колишній чоловік
ОСОБА_2, син - ОСОБА_3, донька - ОСОБА_4,
онука - ОСОБА_5 проживають у спірній
квартирі. ОСОБА_2 проживає у кімнаті з
позивачкою з серпня 2010 року, до цього
часу він мешкав в іншій кімнаті разом з
відповідачем ОСОБА_3 Коли син почав
робити перебудову у кімнаті ОСОБА_2
тимчасово перейшов жити до кімнати
ОСОБА_1 Це завдало їй дуже багато
незручностей, так як позивачка є
інвалідом першої групи (розсіяний
склероз), їй потрібен спокій, а також
місце для спецзасобів (коляски, ходунки
тощо). ОСОБА_2 зловживає алкогольними
напоями, постійно вчиняє сварки,
добровільно переїхати у кімнату, в якій
він проживав до серпня 2010 року,
відмовляється, у зв'язку з чим ОСОБА_1
вимушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали у повному
обсязі, просили його задовольнити.

Відповідачі проти позову заперечували,
посилаючись на те, що в АДРЕСА_1, у якій
на даний час проживає ОСОБА_3, до
теперішнього часу проводиться ремонт і
немає місця для проживання у ній ОСОБА_2

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено та не оспорюється
сторонами те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві приватної
спільної сумісної власності належить
трикімнатна квартира АДРЕСА_1, яка
отримана ними в процесі приватизації
(а.с. 28, 29-30)

Відповідно до ст. 319 Цивільного
кодексу України усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Згідно ст. 369 Цивільного кодексу
України співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють
і користуються ним спільно, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що
є у спільній сумісній власності,
може бути поділене між співвласниками
за домовленістю між ними. У разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ними або законом. У разі поділу
майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Відповідно до роз'яснень
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності
із змінами і доповненнями» спільною
сумісною власністю є квартира передана
при приватизації з державного
житлового фонду за письмовою згодою
членів сім'ї наймача у їх спільну
сумісну власність (ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду»). Частка учасника
спільної сумісної власності
визначається при виділі частки зі
спільного майна. Квартира, яка є
спільною сумісною власністю на вимогу
учасника цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділяти
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 358 ЦК України
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Квартира АДРЕСА_1, загальною
площею 54,5 кв.м, складається з 3-х кімнат
житловою площею 34,9 кв.м, у тому числі, як
зазначено у технічному паспорті: з
кімнати «4» - 12,5 кв.м, кімнати «5» - 9,8 кв.м,
кімнати «6» - 12,6 кв.м, кухні - 6,0 кв.м,
вбиральні (сполученої) - 3,1 кв.м,
коридору -7,9:0,9 кв.м, вбудованої шафи - 0,8
кв.м. Квартира обладнана балконом 3,0
кв.м. (а.с.29-30)

На теперішній час між співвласниками
склався наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_1: ОСОБА_1
та ОСОБА_2 проживають у кімнаті № 6,
загальною площею 12,6 кв.м, ОСОБА_3 мешкає
в АДРЕСА_1, загальною площею 12,5 кв.м, яка
має вихід на балкон, ОСОБА_4 разом з
донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, займають
кімнату № 5, загальною площею 9,8 кв.м.
Кухня, вбиральня та коридор - є місцями
загального користування.

Спір з приводу користування кімнатою №
5, загальною площею 9,8 кв.м, та місцями
загального користування між сторонами
відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися неприязні
стосунки, що підтверджується, зокрема,
постановою Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 07 червня 2013 року про
накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 25), що
унеможливлює виділення їм у
користування однієї кімнати.

Для вирішення спору, а також з
урахуванням того, що позивачка є
інвалідом першої групи (розсіяний
склероз), їй потрібен спокій та місце
для спецзасобів (коляски, ходунки тощо),
враховуючи розташування кімнат, їх
розмір, відносини відповідачів та
думку осіб, які беруть участь у справі,
суд вважає можливим вибрати
запропонований позивачем порядок
користування квартирою та виділити у
користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнату
АДРЕСА_1. Кухню, площею 6,0 кв.м,
вбиральню, площею 3,1 кв.м, та коридор,
площею 7,9:0,9 кв.м, залишити в загальному
користуванні. Такий порядок є найбільш
прийнятним.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 10, 11, 60, 81, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 358, 368-370, 372 ЦК України, ст.
150 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_4, про встановлення
порядку користування жилим
приміщенням задовольнити.

Виділити у користування ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 жилу кімнату площею 12,5 кв.м, що
розташована у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -