Білоцерківський міськрайонний суд
У Х В А Л А

22 січня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого Бондаренко О. В.

при секретарі Коляда С. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду № 4 цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення суми боргу та штрафних
санкцій -

В С Т А Н О В И В:

21.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом мотивуючи тим, що 30.07.2010 року
між ним та ОСОБА_2 було укладено договір
позики за умовами якого відповідач
отримав у позику грошові кошти в сумі 158
000 грн., що станом на момент укладення
договору позики становило еквівалент 20
000 доларів США. Відповідач зобов'язався
повернути позику до 01.11.2010 року, однак
кошти не повернув, в березні та квітні
2011 року він звертався з письмовою
вимогою до відповідача, однак
відповіді не отримав, причини
непогашення боргу відповідач не
пояснює. В добровільному порядку
вирішити спір неможливо, тому позивач
просить стягнути з відповідача на свою
користь суму основного боргу в розмірі
158 000 грн. та 13 430 грн. штрафних санкцій, в
порядку ст.625 ЦК України, всього в сумі
171 430 грн. та судові витрати по справі.

За ухвалою судді від 21.11.2013 року було
відкрито провадження по справі, до
судового засідання спір між сторонами
не врегульований.

26.12.2013 року представник відповідача за
довіреністю - ОСОБА_3 подав до суду
зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, про визнання договору позики
недійсним.

26.12.2013 року відповідачу надано строк
для усунення недоліків зустрічної
позовної заяви, а саме: додати документ
про сплату судового збору або документ
, який звільняє його від сплати
судового збору.

30.12.2014 року відповідач надав до суду
квитанцію № 70/77 від 27.12.2013 року про
сплату судового збору в розмірі 229,40
грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
зустрічний позов підтримав, просив в
порядку ст.230 ЦК України визнати
недійсним Договір позики від 30.07.2010
року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
зазначив, що даний позов пов'язаний з
первісним.

В судовому засіданні представник
відповідача за довіреністю - ОСОБА_3
зустрічну позовну заяву підтримав та
просив прийняти його до розгляду з
первісним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
заперечив проти зустрічного позову та
зазначив, що вони не пов'язані між
собою.

Представник позивача за договором -
ОСОБА_4 не заперечує проти розгляду
зустрічної позовної заяви в одному
провадженні з первісним позовом
мотивуючи тим, що відповідач в
зустрічній позовній заяві оскаржує
договір позики відповідно до якого
позивач просить стягнути борг та
штрафні санкції тому їх спільний
розгляд є доцільним.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України,
відповідач має право до початку
розгляду справи по суті пред'явити
зустрічний позов. Зустрічний позов
приймається до спільного розгляду з
первісним позовом, якщо обидва позови
взаємопов'язані і спільний їх розгляд є
доцільним, зокрема, коли вони виникають
з одних правовідносин, або коли вимоги
за позовами можуть зараховуватись, або
коли задоволення зустрічного позову
можне виключити повністю або частково
задоволення первісного позову.

Встановлено, що зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання договору
позики недійсним поданий до суду до
початку розгляду справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення суми
боргу та штрафних санкцій по суті,
відповідає вимогам ст.119-120 ЦПК України,
взаємопов'язаний з первісним позовом,
спори виникають з одних правовідносин
і задоволення зустрічного позову може
виключити повністю або частково
задоволення первісного позову, тому їх
спільний розгляд є доцільним.

Керуючись ст.ст. 123,124 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Об'єднати в одне провадження вимоги за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
про визнання договору позики недійсним
з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про стягнення суми боргу та штрафних
санкцій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Бондаренко