КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/962/14-ц
Номер провадження 2/319/310/2014
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 жовтня 2014 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Куйбишевської селищної ради, 3-ті особи: Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції в Запорізькій області, Відділ Держкомзему у Куйбишевському районі Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на земельну ділянку площею 0,38 га на території Куйбишевської селищної ради в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 30 жовтня 2012 року.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням статті 119 ЦПК України, відповідно до вимог якої, позивач повинен зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження ( позовне, наказне та окреме).

Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обовязків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

З позову наявність спірних правовідносин не вбачається.

У позовній заяві зазначено, що позивач має право на спадкове майно, та просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, однак діючим законодавством передбачений порядок отримання спадкового майна у власність.

Позивач посилається на те, що звертався до нотаріуса, однак йому було відмовлено оскільки потрібно було встановити факт, що має юридичне значення.

Позивач не зазначає у позові докази звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку передбаченому законом (ст.ст.1268-1270, 1296,1297 ЦК України).

Доказами зазначеного звернення є: письмова заява позивача до нотаріальної контори про прийняття спадщини(видачу свідоцтва про право на спадщину), Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність письмового звернення позивача до нотаріуса про прийняття спадщини (заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину), а також відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позбавляє дійти висновку суд про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання спадкових прав позивача.

Оскільки, законодавством України передбачений порядок отримання нерухомого майна у власність в порядку спадкування за законом, а у позивача існують усі умови для реалізації цього права, а тому вважаю, що позивач повинен (зобовязаний відповідно до ст.1297 ЦК України) письмово звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (про отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухомість).

Враховуючи викладене, вважаю, що підставою для звернення до суду є письмова відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину із зазначенням причин відмови вчинення нотаріальної дії, яка відповідно до п.п.31,32 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виноситься нотаріусом не пізніш як у триденний строк, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Таким чином, позивачу необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати письмову відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Факт звернення представника позивача за довіреністю до Відділу Держземагенства у Куйбишевському районі щодо отримання витягу з Державного земельного кадастру та отримання відмови по цьому питанню не скасовує встановлену законом процедуру оформлення права власності в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Крім того, в позові не зазначено чи звернулась позивач до нотаріуса у встановлений законом строк - протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини.

Позивач в якості 3-ї особи в позові зазначив державний орган в сфері земельних відносин, який на теперішній час не існує.

В порушення ч. 2 ст.119 ЦПК України в позові не зазначені номери засобів звязку сторін.

Враховуючи зміст позовних вимог, вважаю за необхідне розяснити позивачу, що у позові в якості 3-ї особи необхідно зазначити державного нотаріуса, оскільки позивач просить визнати право власності в порядку спадкування.

Відносно зазначеної особи позивач повинен виконати вимоги ст.ст.119,120 ЦПК України щодо зазначення його імя (найменування), місця проживання або місцезнаходження, поштового індексу, номеру засобів звязку, та надати копії позовної заяви, копії всіх доданих до позову документів.

Звертаю Вашу увагу на те, що при подачі уточненого позову та додаткових документів, позивач повинен виконати вимоги ст.120 ЦПК України щодо надання копії уточненого позову та копій доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

У такому вигляді позов не може бути прийнятий, оскільки за формою та змістом складений в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху, надав позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків по заяві. В разі невиконання ухвали позов вважається неподаним, та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С.Солодовніков