Справа № 579/1671/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

в складі: судді - Сірої
Г.І.,

за участі секретаря -
Печенової Л.В.,

з участю: представника позивача -
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кролевець справу за
позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» про відшкодування
матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 18.10.2013 року звернувся до суду з
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що він є власником
автомобіля «КІА Sportage», 2012 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1, що перебуває на
обліку в ВРЕР-4 УДАІ УМВС України в
м.Київ (свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 від
11.07.2012 року).

28 грудня 2012 року о 18 год. 10 хв. на 182 км
автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ
сталась дорожньо-транспортна пригода.
Водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ГАЗ
3302», номерний знак НОМЕР_2, який
належить ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» порушив Правила
дорожнього руху, внаслідок чого
належний йому автомобіль зазнав
численних технічних ушкоджень. Під час
ДТП належним йому автомобілем керував
його брат ОСОБА_4 Водій «ГАЗ 3302» ОСОБА_3
був визнаний винним у зазначеній ДТП і
притягнутий до адмінвідповідальності
за постановою Зарічного районного суду
у січні 2013 року.

В результаті ДТП, яка сталась 28.12.2012
року, йому була заподіяна матеріальна
шкода, яка виразилась у пошкодженні
належного йому транспортного засобу,
розмір якої становить 92000,49 грн.
Оскільки страхова компанія не надала
страхового агента для проведення
експертизи пошкодженого транспортного
засобу, то він вимушений був самостійно
залучити експерта. Розмір збитків був
визначений на підставі незалежної
оцінки майна, проведеної ПП ОСОБА_5
21.05.2013 року. За проведення оцінки він
сплатив 880 грн.

Оскільки автомобіль «ГАЗ 3302», номерний
знак НОМЕР_2, який належить ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат», мав поліс
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів СК «Провідна», то
у серпні 2013 року йому було виплачено
страхове відшкодування у
максимальному розмірі - 49500 грн.
Відповідно до умов договору
страхування, встановлена франшиза у
розмірі 500 грн., яку йому повинен
виплатити винуватець ДТП. До сьогодні
франшиза йому не виплачена. Отже,
розмір невідшкодованих до цього часу
збитків становить 42500 грн.

Так як ОСОБА_3 працює водієм в ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат», він
вважає, що непокриту страховою
виплатою частину шкоди завданої йому в
результаті ДТП повинен сплатити
відповідач.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_2
просить:

- стягнути з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» на його користь
франшизу у сумі 500 грн. та заподіяні
йому в результаті ДТП збитки у сумі 42500
грн. та понесені ним витрати на
проведення незалежної оцінки майна
(визначення розміру матеріального
збитку) у сумі 880 грн.;

- стягнути з відповідача на його
користь понесені ним судові витрати по
справі.

В судовому засіданні 07.02.2014 року
представник позивача ОСОБА_1 надала
письмову заяву про збільшення позовних
вимог, посилаючись на те, що відповідно
до висновку судової автотоварознавчої
експертизи №6 від 15.01.2014р., розмір
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля марки «КІА Sportage 1.7
СRDІ», державний номерний знак НОМЕР_1, з
врахуванням величини втрати товарної
вартості, складає 95173,53 грн.

З врахуванням виплаченого СК
«Провідна» страхового відшкодування в
сумі 49500 грн., представник позивача
ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат» на користь
ОСОБА_2 45673,53 грн., в т.ч. франшиза у сумі
500 грн., та судові витрати по справі,
понесені ОСОБА_2

Відповідач ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» надав суду клопотання
про проведення судового засідання без
їх представника. В своєму клопотанні
відповідач, посилаючись на п.17
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 23.12.2005р. №14 «Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» та на п.14 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року,
просить відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_2 (а.с.122, 123).

Третя особа ОСОБА_3 повідомлявся про
дату, час та місце розгляду справи,
однак до суду не з'явився, письмових
пояснень по суті позову не надав.

Заслухавши пояснення представника
позивача - адвоката ОСОБА_1, дослідивши
письмові докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України
зобов`язання виникають з підстав
встановлених ст.11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов`язків, зокрема є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі (ч.2 п.3 ст.11 ЦК
України).

Завдання майнової шкоди (матеріальної)
шкоди іншій особі є протиправною дією
(деліктом). Такі дії тягнуть виникнення
зобов`язань унаслідок заподіяння
шкоди, змістом яких є право потерпілого
(кредитора) на відшкодування завданої
йому шкоди і обов`язок особи, яка
завдала шкоду, відшкодувати її.

Матеріалами справи про
адміністративне правопорушення
№591/570/13-п, 3/591/152/13 притягнення, яка
розглянута Зарічним районним судом
м.Суми встановлено, що 28.12.2012 року
близько 19 год. 30 хв. на автодорозі
Кіпті-Глухів-Бачівськ на 182км + 400м водій
ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ГАЗ 3302»,
державний номер НОМЕР_2, не стежив за
технічним станом автомобіля в дорозі, в
результаті чого в автомобіля
відкрутилось заднє ліве колесо,
викотилось на зустрічну смугу руху, де
на нього здійснив наїзд автомобіль
«КІА», державний номер НОМЕР_1, після
чого автомобіль «КІА» з'їхав в кювет та
перевернувся, внаслідок чого зазнав
механічні пошкодження. Своїми діями
ОСОБА_3 порушив п.12.1 ПДР. Як вбачається з
постанови суду від 30.01.2013 р. ОСОБА_3 свою
вину у порушенні правил дорожнього
руху України, внаслідок чого сталася
вказана дорожньо-транспортна пригода,
визнав та був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП. Між винними діями ОСОБА_3 та
заподіяною шкодою власнику автомобіля
«КІА», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2
наявний прямий причинно-наслідковий
зв'язок. Така постанова набрала
законної сили.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі, що
набрали законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ. Вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Як встановлено матеріалами справи
автомобіль «КІА Sportage», 2012 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, якому
28.12.2012 року на автодорозі
Кіпті-Глухів-Бачівськ на 182км + 400м
внаслідок ДТП завдані механічні
пошкодження, згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу,
належить ОСОБА_2 (а.с.7). Оскільки
страхова компанія не надала страхового
агента для проведення експертизи
пошкодженого транспортного засобу,
позивач вимушений був самостійно
залучити експерта. Розмір збитків був
визначений на підставі незалежної
оцінки майна, проведеної ПП ОСОБА_5
21.05.2013 року становить 92000,49 грн., що
підтверджується звітом №33 про
незалежну оцінку майна: (визначення
розміру матеріального збитку)
автомобіля «КІА Sportage», реєстраційний
номер НОМЕР_1 (а.с.15-20).

Відповідач ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» не погодився з розміром
матеріального збитку, визначеним у
звіті №33 про незалежну оцінку майна
від 21.05.2013 року, про що зазначив у своїх
запереченнях (а.с.47-50) та за його
клопотанням (а.с.77, 78) по справі було
призначено автотоварознавчу
експертизу, проведення якої доручено
експертам Сумського відділення
Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С.
Бокаріуса (а.с.81).

Як вбачається з висновку судової
автотоварознавчої експертизи №6,
складеного 15.01.2014 року судовим
експертом І.М.Кукелком, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля марки «КІА Sportage 1.7
СRDІ», 2012 року випуску, кузов номер
НОМЕР_4, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, з врахуванням величини втрати
товарної вартості, станом на 28.12.2012
року, складає 95173,53 грн.; без врахування
величини втрати товарної вартості -
84147,69 грн. (а.с.105-109).

У відповідності з ч.2, 5 ст.1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
внаслідок зіткнення декількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
винною особою, яка на відповідній
правовій підставі володіє
транспортним засобом, якщо вона не
доведе, що шкоду було завдано внаслідок
непереборної сили, або умислу
потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК
України, шкода завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Автомобіль «ГАЗ 3302», реєстраційний
номер НОМЕР_2, яким під час вказаної
дорожньо-транспортної пригоди керував
ОСОБА_3, згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу,
належить ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» (а.с.9, 10). Як встановлено
судом та не заперечується самим
відповідачем на момент скоєння ДТП та
на час розгляду справи в суді ОСОБА_3
перебуває з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» в трудових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України,
юридична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
обов'язків.

Пленум Верховного Суду України в п.п.4,5
постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» зазначив, що при розгляді справ
про відшкодування шкоди, суди повинні
мати на увазі, що крім загальних
підстав, відповідальність юридичної
особи настає лише у випадках, коли
особа, з вини якої заподіяна шкода,
знаходиться з даною організацією в
трудових відносинах, і шкода, заподіяна
нею у зв'язку з виконанням трудових
(службових) обов'язків.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у пункті 6 своєї Постанови «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня
2013 року, якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2. Правил
дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
керує транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.
Така особа, враховуючи характер
відносин, які між ними склалися, може
бути притягнута до відповідальності
роботодавцем лише у регресному порядку
відповідно до статті 1191 ЦК.

Автомобіль «ГАЗ 3302», реєстраційний
номер НОМЕР_2, був застрахований ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат» в ПрАТ «СК
«Провідна» з лімітом відповідальності
за шкоду, заподіяну майну - 50 тис. грн.
Строк дії полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів - до 04.08.2013р. (а.с.8).

Згідно зі ст.1194 ЦК України, особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатньої
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою (страховим відшкодуванням).

ПрАТ «СК «Провідна» ОСОБА_2 було
виплачено страхове відшкодування у
максимальному розмірі - 49500 грн. з
вирахуванням із розміру матеріального
збитку 500 грн. франшизи (а.с.11). Як
пояснила в судовому засіданні
представник позивача адвокат ОСОБА_1,
франшиза у розмірі 500 грн., яку
відповідно до умов договору
страхування повинен виплатити
винуватець ДТП, до цього часу ОСОБА_2 не
виплачена. Тому представник позивача,
посилаючись на ст.1194 ЦК України,
просить стягнути з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_2
невідшкодовану суму матеріальних
збитків в розмірі 45673,53 грн., в т.ч.
франшиза у сумі 500 грн.

Посилання відповідача (а.с.122, 123) на те,
що відповідно до п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті» у разі
пошкодження внаслідок дій винної особи
окремих деталей, вузлів, агрегатів
транспортного засобу розмір реальних
збитків необхідно визначати виходячи з
вартості запасних частин і
відновлювального ремонту, тобто на те,
що необхідно вести розрахунок збитків
відповідно до матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля, без
урахування втрати товарної вартості, а
виходячи з вартості деталей, ремонтних
та малярних робіт, суд не може взяти до
уваги у зв'язку з наступним.

Втрата товарної вартості автомобіля це
фактично відшкодування винним у
вчинені ДТП власнику автомобіля
(майбутніх витрат по ціні, суттєве
зменшення ціни на авто, при продажі).
Величина втрати товарної вартості
колісного транспортного засобу -
умовна величина зниження ринкової
вартості колісного транспортного
засобу, відновленого за нормативними
вимогами після пошкодження, порівняно
з ринковою вартістю подібного
непошкодженого колісного
транспортного засобу.

Згідно п.4.2 Положення про порядок
проведення судової автотоварознавчої
експертизи транспортних засобів,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 1 жовтня 1999р. №60/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 8 жовтня 1999 р. за №689/3982
втрата товарної вартості (ВТВ) є
умовною величиною зниження дійсної
вартості відновленого після
пошкодження ТЗ (при виконанні вимог
щодо якості ремонту), у порівнянні з
аналогічним непошкодженим
транспортним засобом. ВТВ може
відбутися в результаті пошкодження ТЗ
і наступного ремонту внаслідок
передчасного погіршення товарного
(зовнішнього) вигляду, зниження
міцності (довговічності) його окремих
деталей, вузлів і агрегатів, з'єднань та
захисних покриттів, а також
використання тих запасних частин, які
були в ужитку чи ремонті.

ВТВ вираховується при потребі
проведення ремонтних робіт з
відновлення пошкоджених деталей
(вузлів, агрегатів) усіх типів ТЗ,
незалежно від характеру та переліку
пошкоджень.

ВТВ транспортного засобу не
вираховується у випадках:

а) коли строк експлуатації легкових
транспортних засобів перевищує: 5 років
для ТЗ виробництва країн СНД, 7 років
для іноземних ТЗ;

б) якщо легкові ТЗ експлуатуються в
інтенсивному режимі (фактичний пробіг
щонайменше вдвічі більший за
нормативний), строк перевищує 4 роки;

в) коли строк експлуатації вантажних ТЗ
та автобусів, як виробництва країн СНД,
так і іноземних, перевищує 3 роки;

г) якщо ТЗ раніше був перефарбований
зовні (для автобуса і причепа-дачі -
коли мало місце повне перефарбування
ззовні та усередині салону);

ґ) якщо ТЗ має сліди минулих аварій або
корозійні руйнування;

д) у випадку заміни кузова;

е) при заміні окремих деталей, що не
потребують фарбування та не впливають
на погіршення зовнішнього вигляду ТЗ
(скло, фари, пластмасові бампери,
декоративні накладки, шини, зовнішня та
внутрішня фурнітура тощо);

є) якщо ТЗ був виданий громадянинові
безкоштовно, через органи соціального
захисту населення (крім випадків, коли
нарахування ВТВ здійснюється за
завданням особи або органу, які
призначили експертизу).

Як вбачається зі стор.4 висновку
судової автотоварознавчої експертизи
№6 від 15.01.2014 року (а.с.106 зв., 107) при
дослідженні автомобіля марки «КІА Sportage
1.7 СRDІ», 2012 року випуску, кузов номер
НОМЕР_4, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 встановлено, що ідентифікаційні
дані КТЗ (дані маркування кузова,
заводської таблички) відповідають
записам у свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу, автомобіль
станом на 28.12.2012р. був в технічно
справному стані, без пошкоджень,
укомплектований згідно норм
заводу-виробника. Згідно даних
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу рік випуску
вказаного автомобіля - 2012 (а.с.7, 26).
Тобто, враховуючи вищезазначене
Положення про порядок проведення
судової автотоварознавчої експертизи
транспортних засобів, нарахування ВТВ
є законним та доцільним.

Згідно п.32.7 ч.1 ст.32 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик або
МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану
із втратою товарного вигляду
транспортного засобу.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначено в п.14 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року,
при визначенні розміру та способу
відшкодування шкоди, завданої майну
потерпілого, судам слід враховувати
положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
такого ж роду і такої ж якості,
полагодити пошкоджену річ тощо) або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі. Коли відшкодування шкоди в
натурі неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, враховуючи, що згідно
висновку судової автотоварознавчої
експертизи №6 від 15.01.2014 року, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля марки «КІА Sportage 1.7
СRDІ», 2012 року випуску, кузов номер
НОМЕР_4, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, з врахуванням величини втрати
товарної вартості, станом на 28.12.2012
року, складає 95173,53 грн., а ПрАТ «СК
«Провідна» ОСОБА_2 було виплачено
страхове відшкодування у розмірі - 49500
грн. з вирахуванням із розміру
матеріального збитку 500 грн. франшизи,
стягненню з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_2
підлягає:

95173,53 грн. - 49500 грн. = 45673,53 грн.

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Згідно п.2
ч.2 ст.79 ЦПК України до витрат,
пов'язаних з розглядом справи належать
витрати на правову допомогу.

Як вбачається з розрахунку розміру
компенсації за правову допомогу по
справі та квитанції до прибуткового
касового ордера №40 від 18.10.2013 року
(а.с.127. 128), адвокатом ОСОБА_1 фактично
отримано від ОСОБА_2 2000 грн. за надання
правової допомоги, що не перевищує
граничного розміру компенсації
відповідно до Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20 грудня
2011 року №4191-VI.

За таких обставин, суд стягує з
відповідача на користь позивача судові
витрати у розмірі 456 грн. 73 коп.,
пов'язані зі сплатою судового збору та
витрати на правову допомогу в розмірі
2000 грн., всього: 2456 грн. 53 коп.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 15, 22, 60, 61, ч.2
ст.509, 1166, ч.1 ст.1172, ст.1187, 1188, 1192, 1194 ЦК
України, Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №6 від 27 березня 1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди», Положення про порядок
проведення судової автотоварознавчої
експертизи транспортних засобів,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 1 жовтня 1999р. №60/5,
Закону України від 01.07.2004 р. № 1961-IV «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 209,
212-215, 218, ч.1 ст.88 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» м.Глобине Полтавської
області на користь ОСОБА_2 матеріальну
шкоду в розмірі 45673 грн. 53 коп. (сорок
п'ять тисяч шістсот сімдесят три грн. 53
коп.) та судові витрати в сумі 2456 грн. 73
коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Кролевецький районний суд в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні при проголошенні судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу в десятиденний строк з дня
отримання копії судового рішення.

Суддя Г. І. Сіра