Провадження № 2/344/1438/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі c/з
Дзюбак Х.Б..

з участю позивача ОСОБА_2, представника
позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
відшкодування вартості комунальних
платежів на утримання квартири,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 подала до Івано-Франківського
міського суду позов до ОСОБА_4 про
відшкодування вартості комунальних
платежів за утримання квартири в
розмірі 2291.58 грн. та судових витрат.

У позовній заяві зазначено, що позивач,
як співвласник житла - квартири АДРЕСА_1
несла витрати по оплаті комунальних
платежів, за послуги які надаються
різними організаціями. Однак
відповідач, який є співвласником жила,
проживає в квартирі і використовує
спільно з іншими співвласниками надані
комунальні послуги, постійно
ухиляється від оплати за дані послуги
та не відшкодовує добровільно понесені
витрати за дані послуги позивачем.

Представник позивача та позивач
просили позов задовольнити. Стягнути з
відповідача на користь позивача суму
від 1/6 частини оплачених комунальних
платежів в розмірі 2291.58 грн. та
судового збору в сумі 229.4 грн.

Відповідач щодо задоволення позовних
вимог заперечив, вказуючи на те, що він
буде частково нести витрати за спожиті
ним комунальні послуги, в разі
повернення позивачем йому двох
телевізорів, та якщо в нього буде
можливість такої сплати.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та перевіривши всі докази в
їх сукупності,приходить до висновку що
позов підлягає до задоволення виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності шести особам, в тому числі
позивачу ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_4,
щло посвідчується Свідоцтвом про право
власності на житло від 23.02.1999 року, в цій
квартирі зареєстровані сторони по
справі (а.с.9-11).

Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу,
шлюб між сторонами розірвано 08.05.1998
року (а.с.8).

В період з 01.10.2010 року по 30.11.2013 року
позивач як співвласник житла - квартири
АДРЕСА_1 несла витрати по оплаті
комунальних платежів, за послуги які
надаються різними організаціями, а
саме: за електроенергію,
водопостачання, водовідведення,
газопостачання, послуги ЖЕО та
вивезення сміття, понесені витрати на
вищезазначені послуги становлять
розмір - 13749.67 грн. за даний період, що
підтверджено Актами звірки
розрахунків організацій,що надають
послуги, довідками, договором та
платіжними квитанціями (а.с.12-26).
Зазначена обставина нічим не
спростована.

Однак відповідач, який є співвласником
жила, проживає в квартирі і
використовує спільно з іншими
співвласниками надані комунальні
послуги, постійно ухиляється від
оплати за дані послуги та не
відшкодовує добровільно понесені
витрати за дані послуги позивачем

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Разом з тим відповідно до загальних
умов виконання зобов'язання,
установлених ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.
Недотримання таких вимог призводить до
порушення зобов'язань.

За вимогою ч.3 ст.815 ЦК наймач
зобов'язаний самостійно вносити плату
за комунальні послуги, якщо інше не
встановлено договором найму. Серед
інших прав і обов'язків сторін на
боржника покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) -
вимагати сплату грошей за надані
послуги. Це ж і передбачає ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», згідно якої споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Оскільки, як встановлено судом, такі
послуги надавалися до квартири
АДРЕСА_1, власники і споживачі якої
приймали і використовували дані
послуги, а позивач їх оплачувала.

За нормами ст. 64, 66, 67, 68 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї. Плата за користування
житлом (квартирна плата) обчислюється
виходячи із загальної площі квартири
(одноквартирного будинку). Розмір плати
за користування житлом (квартирної
плати) встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Плата за комунальні
послуги (водопостачання, газ, теплова
енергія та інші послуги) береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги. Квартирна плата та плата за
комунальні послуги в будинках
державного і громадського житлового
фонду вносяться щомісяця в строки,
встановлені відповідними органами.

За таких обставин та доказів, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає до
задоволення.

Однак, не заслуговують на увагу суду
доводи відповідача, про повернення
йому двох телевізорів позивачем, яких
на його думку вона забрала, оскільки
дані телевізори були отримані
відповідачем в кредит і органами ДВС
були арештовані для погашення боргу, що
не спростовано відповідачем, так само і
не є обґрунтованими доводи ОСОБА_4 про
те, що при можливості він буде надавати
такі кошти, оскільки обов'язок по
оплаті комунальних платежів є
щомісячно і не залежить від фінансової
платоспроможності власників житла, які
використовують і споживають дані
послуги.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом та
ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі ст.526, 901, 903 ЦК України,
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», ст. 64, 66, 67, 68 ЖК України,
керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 ЦПК України
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2, 1/6 частину вартості
комунальних платежів на утримання
квартири АДРЕСА_1 за період з 01.10.2010 року
по 30.11.2013 року в розмірі 2291,58 (дві тисячі
двісті дев'яносто одна гривня 58
копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2,- 229 грн. 40 коп. судового
збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 17 лютого 2014 року.

Суддя
Польська
М.В.