АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/817/2014
інстанції - Лозинська М.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченко М.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 05 грудня 2012 року в справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сатурн
Дистрибьюшин» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТзОВ «Сатурн Дистрибьюшн»
звернулось до суду з позовом в якому
просило стягнути з відповідача суму
боргу за договором позики у розмірі
16075,18 грн. та судовий збір 214,60 гри.

В обґрунтування позовних вимог
посилалося на те, що 31 жовтня 2011 року
між ТзОВ «Сатурн Дистрибьюшн» та
відповідачем ОСОБА_1 був укладений
Договір позики за яким відповідач
отримав від товариства грошові кошти у
сумі 17216,00 грн. У відповідності з
пунктом 3.1 Договору відповідач
зобов'язався повернути позику не
пізніше 29 лютого 2012 року. В порушення
умов договору, в установлений термін,
відповідач суму позики не повернув.

У зв'язку з порушенням виконання
зобов'язання, позивач просив стягнути з
відповідача 16075,18 грн., виходячи із
розрахунку 17216,00 (сума боргу по договору
позики) + 107,54 грн. (проценти за
прострочення виконання зобов'язань) +
51.64 грн.(індекс інфляції) - 1300 (сума боргу
сплачена відповідачем).

Відповідач до суду першої інстанції
подав заяву, в якій позовні вимоги
визнав в повному обсязі та просив
розглянути справу у його відсутність.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 05.12.2012 року позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сатурн
Дистрибьюшин» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн»
суму боргу за договором позики у
розмірі 16075,18 грн.( шістнадцять тисяч
сімдесят п»ять гривень, 18 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн»
судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

В скарзі вказував на те, що рішення суду
не відповідає фактичним обставинам
справи, та ухвалене з порушенням норм
матеріального права.

Зазначив, що суд безпідставно не
витребував у позивача оригінал
розписки про отримання позики. Суд не
повинен був брати до уваги визнання
позову відповідачем, відповідно до
вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки
визнання відповідачем позову
суперечить закону. Зазначив, що суд
першої інстанції не врахував, що згідно
зі ст. 4 Закону України від 12 серпня 2001 р.
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
юридичні особи та фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності не можуть надавати грошові
кошти у позику. Посилався на не
врахування судом того , що договір
позики зі сторони позивача підписаний
не директором, а заступником директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн»
Мандибур  В.В. Також зазначив, що суд
першої інстанції належним чином не
дослідив наявний у матеріалах справи
розрахунок заборгованості із
урахуванням процентів та індексу
інфляції. Так, суд не звернув уваги на
ту обставину, що в основу розрахунку
процентів та індексу інфляції була
покладена вся сума займу, без
урахування повернутих відповідачем
06.03.2012 року 1000,00 грн. і 09.04.2012 року 300,00
грн.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача доводи скарги не
визнала.

Відповідач до апеляційного суду не
зґявився, просив слухання справи
відкласти через неможливість
забезпечити участь представника.
Проте, представником відповідача в
день судового засідання 28 січня 2014 року
до апеляційного суду надано розрахунок
заборгованості, а також отримана копія
ухвали про виправлення описки в ухвалі
про відкриття апеляційного
провадження, (розписка а.с. 68) таким
чином колегія визнає причину неявки
відповідача та його представника до
апеляційного суду не поважною.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позичальникові таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Частина перша статті 1049 ЦК України
передбачає, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.526, 610 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом, що 31 жовтня 2011 року
між ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» та
відповідачем ОСОБА_1 укладений договір
займу відповідно до якого ТОВ « Сатурн
Дистрибьюшн » надав грошові кошти у
позику відповідачу у розмірі 17216,00 грн.(
а.с.7).

Отримання коштів у розмірі 17216,00 грн.
підтверджується наданою відповідачем
31.10.2011 року розпискою.

Згідно з пунктом 3.1 Договору відповідач
зобов'язався повернути позикодавцю
отриману суму позики не пізніше 29
лютого 2012 року.

Протягом дії договору відповідач
повернув лише 1300 грн. Решта суми, в
обумовлений договором строк повернута
не була, що не заперечувалось
відповідачем, а тому суд дійшов
висновку про необхідність стягнення не
повернутого боргу, та на підставі ст. 625
ЦК України, індексу інфляції та 3%
річних за порушення строків виконання
грошового зобовґязання.

Вищенаведені обставини справи, які суд
вважав встановленими є доведеними,
висновки суду про наявність підстав
для задоволення позову відповідають
цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги, в частині не
врахування судом вимог Закону «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
, колегія суддів не приймає, так як
позивач надав відповідачу
безпроцентну позику, а тому посилання
на вказаний закон є безпідставним.
Доводи про укладення договору позики з
боку позивача не уповноваженою особою,
також є безпідставні, тому, що
заступник директора Мандибур В.В.
підписуючи договір діяв на підставі
довіреності, яка була досліджена в ході
апеляційного розгляду. Доводи про не
дослідження судом оригіналу розписки
також не приймаються, тому, що
апеляційному суду оригінал розписки
відповідача про отримання ним коштів
був наданий та приєднаний до
матеріалів справи. Колегія вважає за
можливе прийняти вказаний доказ на
стадії апеляційного розгляду, тому, що
в суді першої інстанції відповідач цю
обставину не заперечував.

Разом з тим заслуговують на увагу
доводи скарги про надання суду
позивачем невірного розрахунку сум,
які були стягнуті на підставі ст. 625 ЦК
України.

Так, відповідно до розрахунку
заборгованості наданої позивачем сума
боргу становить 16075,18 грн., і включає в
себе 17216,00 ( сума боргу по договору
позики) + 107,54 грн. ( проценти за
прострочення виконання зобов'язань) +
51.64 грн.(індекс інфляції) - 1300 ( сума
боргу сплачена відповідачем).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції не врахував того, що
розрахунок заборгованості, а саме
стягнення 3% річних та інфляційних
витрат складений без урахування суми,
яку сплатив відповідач на користь
позивача.

Вищезазначеним обставинам, які
безпосередньо стосуються предмета
даного спору, судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки, що
призвело до не вірного визначення
розміру заборгованості, яка підлягає
стягненню з відповідача.

Відповідно до розрахунку зробленого
представником відповідача та наданого
апеляційному суду індекс інфляції за
період з 29 лютого 2012 року до 15 травня 2012
року (межі заявлених позивачем вимог)
становитиме суму 49 грн. 22 коп. 3% річних
за цей же період з урахуванням
повернутих відповідачем сум складає 100
грн. 89 коп.

Колегія суддів погоджується з наданим
відповідачем розрахунком індексу
інфляції та 3 % річних так як він
відповідає обставинам справи та
вимогам Закону.

З огляду на викладені обставини,
рішення районного суду підлягає зміні
в частині розміру заборгованості, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

В решті рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для його
скасування з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 05 грудня 2012 року змінити в
частині розміру суми боргу, виклавши
його резолютивну частину в наступній
редакції

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн»
суму боргу за договором позики 15 916 грн.,
3% річних -100 грн. 89 коп. , 49 грн. 22 коп.
інфляційних витрат, а всього 16066 грн.11
коп. (шістнадцять тисяч шістдесят шість
грн. 11 коп.)

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20-ти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий
Судді: