Справа № 495/9998/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Островерх В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/9998/13-ц

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за
кредитним договором у розмірі 8 125,57
грн.

В С Т А Н О В И В:

11.12.2013 року Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» (далі по
тексту - позивач) звернулося до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по
тексту - відповідач) про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 8 125,57 грн.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилається на те, що 22.09.2007
року між сторонами було укладено
кредитний договір № 002-15187-220907,
відповідно до умов якого позивач
відкрив відповідачу кредитну лінію на
загальну суму 30 000 грн. та на день
укладання кредитного Договору
встановив ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 3 000 грн. В свою чергу,
ОСОБА_1 в порушення умов укладеного між
сторонами Договору не надавала
своєчасно та в повному обсязі ПАТ
«Дельта Банк» грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом.
Невиконання відповідачем зобов'язань
по укладеному договору зумовило
звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із
відповідним позовом.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, але у позовній
заяві просив суд розглянути справу за
його відсутності та зазначив, що
заявлені позовні вимоги підтримує у
повному обсязі та не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідач - ОСОБА_1, в судове засідання
не з'явилася, але подала до суду заяву,
згідно якої просить розглядати справу
без її присутності. Проти позовних
вимог ПАТ «Дельта Банк» не заперечує,
але просить відстрочити виконання
рішення суду стосовно стягнення
заборгованості до 01.11.2014 року у зв'язку
із тим, що вона знаходиться у декретній
відпустці, являється вдовою, виховує
малолітню дитину (2 роки) сама та
знаходиться у тяжкому матеріальному
стані.

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі сторін або їх представників,
на підставі наявних та достатніх для
розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до наступних
висновків.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом у судовому
засіданні, Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк», є
правонаступником Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний банк «Дельта», що
підтверджується Статутом банку.

22.09.2007 року між ТОВ «КБ «Дельта Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Держатель) було
укладено кредитний договір №002-15187-220907
на відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки,
відповідно до п.1.2 якого Банк відкриває
Держателю картковий рахунок НОМЕР_3 в
національній валюті України - гривні,
випускає та надає Держателю платіжну
картку, а також ПІН-код до картки.

Банк відкриває Держателю кредитну
лінію на загальну суму 30 000 грн. та на
день укладання цього Договору
встановлює ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 3 000 грн. Ліміт кредитної
лінії розраховується Банком
самостійно, та не може перевищувати
загальної суми кредитної лінії.
Перегляд та/або зміна ліміту кредитної
лінії здійснюється у відповідності до
внутрішніх процедур Банку та умов
цього Договору. Банк самостійно один
раз на місяць може змінювати розмір
ліміту кредитної лінії в межах
кредитної лінії, при цьому сторони
погодили, що у даному випадку Додаткова
угода до Договору про зміну ліміту
кредитної лінії сторонами не
складається. Інформація щодо зміни
розміру кредитного ліміту та строків
уведення в дію зазначаються у виписці
(п.1.3 Договору).

Відповідно до пунктів 1.4-1.5 Договору,
кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами у цьому Договорі,
та не потребує підписання додаткових
угод. Кредитні кошти та власні кошти
Держателя використовуються для
розрахунків за товари чи послуги, що
придбаваються Держателем у суб'єктів
господарювання, зняття готівки,
виконання Держателем своїх зобов'язань
перед Банком за цим Договором, та
вчинення інших операцій, передбачених
Договором.

Держатель сплачує Банку проценти за
користування кредитною лінією та/або
овердрафтом за ставками, які зазначені
в Тарифах (п.2.3 Договору).

Згідно із пунктом 2.4 Договору, проценти
за користування кредитною лінією
та/або овердрафтом нараховуються
Банком в валюті рахунку щомісячно, - в
останній робочий день поточного
місяця, за період з дати останнього
нарахування, тобто з дати, що слідує за
останнім робочим днем попереднього
місяця, по останній робочий день
поточного місяця, включаючи його.
Нарахування процентів на використану
кредитну лінію та/або овердрафт по
рахунку здійснюється за фактичну
кількість днів користування кредитною
лінією та/або овердрафтом у періоді
нарахування з використанням методу:
фактична кількість днів у місяці (28-30-31
днів) та фактична кількість днів у році
(365-366 днів). При нарахуванні процентів
не враховується день виникнення та
враховується день повернення
заборгованості за кредитною лінією
та/або овердрафтом по рахунку.

Держатель картки зобов'язаний щомісяця
в строки, визначені Правилами,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, в розмірі, визначеному
Тарифами, а також здійснювати
погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів, на
рахованих за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та/або овердрафтом.
Держатель зобов'язаний здійснювати
оплату вартості послуг, які надаються
Банком при здійсненні
розрахунково-касового обслуговування
рахунку, в розмірі, строки та порядку,
визначені Правилами та Тарифами (п.п.2.5,
2.12 Договору).

Відповідно до п.4.2 Договору, цей Договір
набуває чинності з дати його
підписання сторонами та діє до повного
виконання сторонами зобов'язань за цим
Договором.

На виконання умов Договору № 002-15187-220907
від 22.09.2007 року, ПАТ «Дельта Банк»
відкрило ОСОБА_1 кредитну лінію на
загальну суму 30 000 грн. та на день
укладання кредитного Договору
встановило ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 3 000 грн., що
підтверджується підписаними ОСОБА_1
Договором, Тарифами та Анкетою.

В свою чергу, ОСОБА_1 в порушення умов
Договору № 002-15187-220907 від 22.09.2007 року не
надавала своєчасно та в повному обсязі
ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
що підтверджується відповідними
розрахунками, у зв'язку з чим станом на
30.10.2013 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта
Банк» виникла заборгованість по
Договору № 002-15187-220907 від 22.09.2007 року на
загальну суму 8 125,57 грн., яка
складається з:

- 0,00 грн. - тіло кредиту;

- 8 125,57 грн. - прострочене тіло кредиту;

- 0,00 грн. - заборгованість за відсотками;

- 0,00 грн. - заборгованість за комісіями.

В добровільному порядку ОСОБА_1 виниклу
та непогашену заборгованість по
Договору № 002-15187-220907 від 22.09.2007 року на
загальну суму 8 125,57 не погасила.

Невиконання відповідачем своїх
зобов'язань по вищезазначеному
договору зумовило звернення ПАТ
«Дельта Банк» до суду із відповідним
позовом.

Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Загальними умовами зобов'язання є те,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення (ст.612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами виникли правовідносини, що
витікають з кредитного договору, які
регулюються нормами Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави
(Позика), якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. Кредитний
договір укладається у письмовій формі
(ст.ст. 1047, 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного
кодексу України, позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу
(ч.2 ст.1050 ЦК України).

Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів», договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_1 в порушення умов Договору
№002-15187-220907 від 22.09.2007 року та зазначених
вище норм чинного законодавства не
надавала своєчасно та в повному обсязі
ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
тобто свої зобов'язання, визначені цим
договором, виконувала несвоєчасно та
не в повному обсязі, у зв'язку з чим
станом на 30.10.2013 року у ОСОБА_1 перед ПАТ
«Дельта Банк» виникла та залишається і
наданий час непогашеною
заборгованість по Договору № 002-15187-220907
від 22.09.2007 року на загальну суму 8 125,57
грн., яка складається з:

- 0,00 грн. - тіло кредиту;

- 8 125,57 грн. - прострочене тіло кредиту;

- 0,00 грн. - заборгованість за відсотками;

- 0,00 грн. - заборгованість за комісіями.

В свою чергу, як було вище зазначено,
ОСОБА_1 подано до суду заяву, згідно з
якою вона проти позовних вимог ПАТ
«Дельта Банк» не заперечує, але просить
відстрочити виконання рішення суду
стосовно стягнення заборгованості до
01.11.2014 року у зв'язку із тим, що вона
знаходиться у декретній відпустці,
являється вдовою, виховує малолітню
дитину (2 роки) сама та знаходиться у
тяжкому матеріальному стані.

Відповідно до статті 373 Цивільного
процесуального кодексу України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання рішення в судовому
засіданні з викликом сторін і у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

За змістом вказаної статті, підставою
для відстрочення або розстрочки
рішення суду є обставини, що утруднюють
виконання такого рішення.

Крім того, вирішуючи питання про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів в
економіці держави та інші обставини
справи, які б свідчили про можливість
надання відповідачу відстрочки або
розстрочки виконання судового рішення.

Згідно із статтею 36 Закону України «Про
виконавче провадження», за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду скарг
на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження» №
14 від 26.12.2003 року передбачено, що при
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, встановлення або
зміну способу й порядку його виконання
суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до статті 373 Цивільного
процесуального кодексу України їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення.

Згідно із ч.3 ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст.174 Цивільного
процесуального кодексу України,
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи. У разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо
визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість, правомірність та
законність позовних вимог ПАТ «Дельта
Банк», у зв'язку з чим позовна заява ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 8 125,57 грн. підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з тим, що відповідач
позов визнав, але на даний час
знаходиться у скрутному фінансовому
положенні, суд вважає за можливе та
доцільне частково задовольнити заяву
ОСОБА_1 про відстрочення виконання
рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, судові
витрати понесені ПАТ «Дельта Банк» при
розгляді справи підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 509, 510, 525, 526, 530, 610-612, 1046,
1047, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу
України, положеннями Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», ст.ст. 3, 10, 11,
60, 88, 169, 157, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218, 373
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором у розмірі 8 125,57 грн. -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ,
вул. Щорса,36-б, р/р 8218, МФО 380236, ) заборгованість по
кредитному договору № 002-15187-220907 від
22.09.2007 року в розмірі 8 125,57 грн. (вісім
тисяч сто двадцять п'ять гривень
п'ятдесят сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ,
вул. Щорса,36-б, р/р , МФО 380236, ) сплачений судовий збір за
розгляд позовної заяви в розмірі 229,40
грн. (двісті двадцять дев'ять гривень
сорок копійок).

Відстрочити виконання рішення до 29.07.2014
року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко