Справа № 363/4237/13-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/961/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Поліщука М.А.

при секретарі - Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу комунального підприємства
«Готельно-Гуртожитковий комплекс» на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 12 грудня 2013 року
у справі за позовом комунального
підприємства «Готельно-Гуртожитковий
комплекс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року комунальне
підприємство «Готельно-Гуртожитковий
комплекс» звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування
збитків.

В обґрунтування своїх вимог послався
на те, що відповідачі були
зареєстровані та проживали в кімнаті
АДРЕСА_1, який є власністю
територіальної громади м. Вишневе та
знаходиться на балансі Комунального
підприємства «Готельно-гуртожитковий
комплекс».

Далі зазначив, що 19.10.2012 року
відповідачі були зняті з
реєстраційного обліку на підставі їх
заяв у зв'язку з реєстрацією за іншою
адресою у АДРЕСА_2.

Однак, після зняття відповідачів з
реєстрації, останні не звільнили
займану кімнату та продовжували в ній
проживати, хоча спірна кімната
рішенням Вишневої міської ради № 79 від
11.12.2012 року була надана іншій особі.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
15.05.2013 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з
проживаючими членами сім'ї були
виселені із спірного житлового
приміщення гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

Лише після ухвалення рішення суду
відповідачі звільнили кімнату у
гуртожитку.

Далі позивач зазначив, що за весь
період проживання відповідачів у
гуртожитку після зняття їх з
реєстрації, вони користувалися
житлово-комунальними послугами, проте
кошти за їх використання не сплачували,
що призвело до збитків відповідача у
розмірі 3 549,12 грн.

В зв'язку із викладеними обставинами,
позивач просив суд стягнути солідарно
з відповідачів завдані збитки у сумі 3
549,12 грн. та судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 12 грудня 2013
року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
позивач комунальне підприємство
«Готельно-Гуртожитковий комплекс»
подав апеляційну скаргу, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги послався
на те, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права,
не досліджено повністю обставини
справи, які мають суттєве значення для
ухвалення законного рішення.

Так, зазначив, що відповідачі не
заперечували той факт, що звільнили
спірну кімнату гуртожитку після
винесення рішення про їх виселення у
травні 2013 року, не сплативши кошти за
житлово-комунальні послуги, якими вони
користувались, що суд не врахував.

В запереченнях відповідач ОСОБА_2
зазначив, що з ними не було укладено
договору про надання
житлово-комунальних послуг, а тому і
відсутній їх обов'язок сплачувати
кошти за надані послуги, тому просив
відхилити скаргу.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення учасників,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено що відповідачі
своїми діями заподіяли збитки у
розумінні ст.22 ЦК України, оскільки
заборгованість за комунальні послуги
не є збитками.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
виник внаслідок невиконання
відповідачами свого обов'язку
виселитись із спірної кімнати
гуртожитку після зняття їх з
реєстрації та продовження в ній
проживати, хоча ця кімната рішенням
Вишневої міської ради № 79 від 11.12.2012
року була надана ОСОБА_3, за позовом
якої рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
15.05.2013 року відповідачі були виселені з
спірного приміщення, який знаходиться
на балансі позивача.

Зазначені обставини не заперечуються
сторонами у справі.

Судом першої інстанцій не враховано, що
внаслідок самовільного користування
спірним приміщенням та комунальними
послугами в період з 01.01.2013 року по
01.05.2013 року, позивачу спричинено шкоди у
вигляді неотримання коштів за надані
житлово-комунальні послуги за цей
період в сумі 3549,12 грн., стягнення якої
позивач обґрунтовує приписами статей
22, 1166 ЦК України.

При цьому факт самовільного
користування відповідачами
приміщенням, балансоутримувачем якого
є позивач, доведений вищезазначеним
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
15.05.2013 року, тобто, згідно ч. 2 ст. 61 ЦПК
України не потребує доказування.

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами справи.

Крім того, судом першої інстанцій не
враховано, що є доведеною протиправна
поведінка відповідачів у вигляді
самовільного користування спірним
приміщенням та комунальними послугами,
шкідливий результат такої поведінки,
який полягає у неможливості надання у
використання цього приміщення особі,
якій наданий ордер на це приміщення та
відповідно отримання коштів за
користування комунальними послугами
на підставі відповідних договорів.
Таким чином, існує причинний зв'язок
між протиправною поведінкою і
шкідливим результатом, а також
доведена вина відповідачів.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про наявність правових
підстав для задоволення позовних вимог
про стягнення з відповідачів солідарно
збитків в сумі 3549,12 грн. за період
безпідставного проживання та
користування відповідачами
житлово-комунальними послугами у
спірному приміщенні (а.с.40).

Суд першої інстанції, на думку колегії
суддів, помилково визначив, що
заборгованість за комунально-житлові
послуги не є збитками, оскільки у
даному випадку заподіяння шкоди однією
із сторін іншій стороні не пов'язане з
виконанням зобов'язання, що випливає з
договору, адже, між сторонами договір
відсутній, в зв'язку з чим суду
необхідно було застосовувати норми ст.
ст. 22, 1166 ЦК України.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Готельно-Гуртожитковий
комплекс» задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 12 грудня 2013 року
скасувати і ухвалити нове.

Позовні вимоги комунального
підприємства «Готельно-Гуртожитковий
комплекс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно
на користь комунального підприємства
«Готельно-Гуртожитковий комплекс» в
рахунок відшкодування збитків 3549 (три
тисячі п'ятсот сорок дев'ять) грн. 12 коп.
та судові витрати з кожного в розмірі 172
грн. 06 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :