Справа № 166/1592/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Свистун О.М. Провадження №
22-ц/773/154/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Овсієнкa А. А.,

суддів - Антонюк К.І.,
Лівандовської-Кочури Т.В.,

при секретарі Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредо-Центр» про визнання недійсним
договору та стягнення грошових коштів
за апеляційною скаргою відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредо-Центр» на
рішення Ратнівського районного суду
Волинської області від 22 листопада 2013
року,

встановила:

Рішенням Ратнівського районного суду
Волинської області від 22 листопада 2013
року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано
недійсним укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
«Кредо-Центр» та ОСОБА_1 договір про
надання послуг від 17 вересня 2012 року №
003092. Стягнуто з ТОВ «Кредо-Центр» в
користь ОСОБА_1 5000 грн. сплачених за
договором коштів та 229 грн. 40 коп.
судового збору.

Не погоджуючись із таким рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином та
своєчасно повідомлені про дату, час та
місце апеляційного розгляду даної
справи, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення їм судових
повісток. При цьому, про причини своєї
неявки позивач та представник
відповідача не повідомили, про
відкладення розгляду справи не
клопотали, а тому у відповідності з
вимогами ст.305 ЦПК України колегією
суддів визнано за можливе апеляційний
розгляд даної справи проводити за
їхньої відсутності.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції - залишенню без
змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову суд першої
інстанції виходив із того, що укладений
між сторонами договір № 003092 від 17
вересня 2012 року за своєю правовою
природою є договором про надання
послуг з адміністрування фінансових
активів для придбання товарів у групах.
І оскільки діяльність у сфері надання
фінансових послуг підлягає
ліцензуванню, а на момент укладення
згаданого правочину відповідної
ліцензії у відповідача не було, то в
силу вимог ч.1 ст.227 ЦК України даний
договір є недійсним, а сплачені за ним
кошти підлягають поверненню позивачу.

Зазначені висновки суду першої
інстанції ґрунтуються на повно та
всебічно встановлених обставинах
справи, відповідних їм нормах
матеріального права, а тому з ними
погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України,
правочин юридичної особи, вчинений нею
без відповідного дозволу (ліцензії),
може бути визнаний судом недійсним.

Судом першої інстанції
встановлено, що 17 вересня 2012 року між
ТОВ «Кредо-Центр» (Компанією) та ОСОБА_1
(Клієнтом) укладено договір про надання
послуг № 003092 з додатками № № 1, 2,
предметом якого є надання Компанією
системи послуг, спрямованих на
придбання позивачем
сільськогосподарської техніки
орієнтовною вартістю 100000 грн., шляхом
формування об'єднання клієнтів та
адміністрування внесених ними коштів
(а.с.13-14, 24-27).

На виконання умов п.3.1 договору
ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Кредо-Центр»
реєстраційний платіж в сумі 5000 грн., що
об'єктивно підтверджується
відповідною квитанцією (а.с.40).

Згідно з п.11-1 ч.1 ст.4 Закону
України «Про фінансові послуги та
регулювання ринків фінансових послуг»,
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах є
фінансовою послугою.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.9 Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності», діяльність
у сфері надання фінансових послуг
підлягає ліцензуванню.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ
«Кредо-Центр» зареєстроване як
фінансова установа лише 19 лютого 2013
року і ліцензію на здійснення
господарської діяльності по
адмініструванню фінансових активів
для придбання товарів у групах
отримало 12 березня 2013 року на строк з 28
лютого 2013 року по 28 лютого 2018 року.

Тобто, станом на день укладення
вищевказаного договору у відповідача
була відсутня ліцензія на надання
такого виду фінансових послуг як
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах, що є
предметом оспорюваного правочину, а
тому колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що в силу вимог ч.1 ст.215,
ч.1 ст.227 ЦК України такий договір є
недійсним з моменту його укладення, у
зв'язку з чим сплачений позивачем
відповідно до умов договору
реєстраційний платіж в сумі 5000 грн.
підлягає поверненню останньому згідно
з ч.1 ст.216 ЦК України.

Натомість, доводи апеляційної скарги
зводяться до довільного та помилкового
тлумачення відповідачем дійсних
обставин справи та норм чинного
законодавства і жодним чином не
спростовують наведених вище висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційну скаргу
відповідача слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін як таке, що ухвалене з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредо-Центр»
відхилити.

Рішення Ратнівського районного суду
Волинської області від 22 листопада 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді