Справа № 163/171/14-ц
Провадження № 2/163/45/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

при секретарі - Федчишин Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Гущанської сільської ради
Любомльського району Волинської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до Гущанської сільської ради
Любомльського району Волинської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування. Позовні вимоги мотивувала
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати -
ОСОБА_2, яка за життя 22.02.1993 року склала
заповіт, яким усе своє майно заповіла
позивачу. Після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина на майно, що
складається з житлового будинку та
господарських споруд, які знаходяться
АДРЕСА_1. Позивач прийняла спадщину у
порядку, передбаченому ст. 549 ЦК України
в редакції 1963 року, оскільки фактично
вступила в управління майном померлої,
однак своїх спадкових прав в
нотаріальному порядку оформити не
може, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів, що
посвідчують право власності
спадкодавця на нерухоме майно, про що
нотаріусом винесено постанову про
відмову у вчиненні відповідної
нотаріальної дії. З викладених підстав
позивач звернулась до суду за захистом
свого права та просила визнати за нею
право власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за заповітом після
смерті її матері - ОСОБА_2, яке
знаходиться в АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, в позовній заяві просила
розгляд справи проводити у її
відсутності.

Представник позивача ОСОБА_3 та
представник відповідача в.о. голови
Гущанської сільської ради
Любомльського району Волинської
області Маляс Д.Д. в судове засідання
також не з'явились, подавши в
канцелярію суду заяви про розгляд
справи за їх відсутності, у яких
одночасно зазначили про підтримання
ними заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

За таких обставин, розгляд справи
здійснювався за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197
ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Згідно з ч.4 ст.174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний та підлягає до
задоволення з наступних підстав.

З довідки, виданої Гущанською
сільською радою Любомльського району
Волинської області 09.08.2013 року за №512,
встановлено, що згідно запису в
погосподарській книзі №13 за 1991-1995 р.р.
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходяться в АДРЕСА_1, значиться за
померлим ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт

від імені ОСОБА_5 в Гущанській
сільській раді не посвідчувався. В
управління та володіння спадковим
майном ОСОБА_5 з дня його смерті
вступила його дружина ОСОБА_2 (а.с.5).

Та обставина, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вишнівка
Любомльського району Волинської
області, стверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4,
виданого Гущанською сільською радою
Любомльського району Волинської
області 02.11.1992 року (а.с.34).

Згідно повідомлення Любомльської
державної нотаріальної контори
Волинської області від 22.01.2014 року №
29/01-16, спадкова справа після смерті
ОСОБА_5 не заводилась (а.с.25, 26).

З копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3, виданого Гущанською сільською
радою Любомльського району Волинської
області 07.10.1994 року, вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Вишнівка
Любомльського району Волинської
області померла ОСОБА_2 (а.с.4).

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в
редакції 1963 року), чинної на день
відкриття спадщини, спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК України (в редакції 1963
року) кожний громадянин може залишити
за заповітом усе своє майно або частину
його (не виключаючи предметів
звичайної домашньої обстановки і
вжитку) одній або кільком особам як тим,
що входять, так і тим, що не входять до
кола спадкоємців за законом, а також
державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським
організаціям.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала
заповіт, який посвідчено Гущанською
сільською радою Любомльського району
22.02.1993 року, та з копії якого
встановлено, що ОСОБА_2 усе приналежне
їй майно заповіла дочці - ОСОБА_1. Даний
заповіт не скасований і не змінений, що
підтверджується копією довідки,
виданої Гущанською сільською радою
Любомльського району Волинської
області 09.08.2013 року за № 512 (а.с.5, 6).

Копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого районним бюро ЗАГС м.
Любомль 24.12.1968 року, та копією свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1,
виданого відділом ЗАГС Подольського
району м. Київ, доводиться та обставина,
що позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця
ОСОБА_2 (а.с.7-8).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963
року) прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в
редакції 1963 року) вважається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Факт прийняття позивачем спадщини
після смерті її матері ОСОБА_2 у
відповідності до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК
України (в редакції 1963 року)
стверджується копією довідки, виданої
Гущанською сільською радою
Любомльського району Волинської
області 09.08.2013 року за № 512, з якої
слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину
прийняла її дочка ОСОБА_1, яка вступила
в управління та володіння спадковим
майном, а саме: навісила навісний замок,
здійснює догляд за спадковим будинком,
обробляє присадибну земельну ділянку,
тощо (а.с.5).

Крім цього, досліджена копія
матеріалів спадкової справи №140/2013 р.
до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
свідчить про те, що інших спадкоємців,
окрім позивача, які б претендували на
спадкове майно померлої ОСОБА_2, немає
(а.с.28-40).

Згідно п.4.15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 року № 296/5,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Постановою Любомльської державної
нотаріальної контори Волинської
області від 09.08.2013 року №511/02-31 позивачу
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
житловий будинок з надвірними
спорудами і будівлями, який

знаходиться АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове нерухоме майно.

Право спадкодавця ОСОБА_2 на зазначене
нерухоме майно доводиться
вищевказаними дослідженими доказами
(а.с.5).

Реєстраційна служба Любомльського
районного управління юстиції
Волинської області своїм рішенням №
10317451 від 27.01.2014 року щодо отримання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
повідомила суд про відсутність записів
щодо об'єкта нерухомого майна, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Комплексним висновком
відповідності державним будівельним,
санітарним, протипожежним нормам,
містобудівній документації, правилам
забудови, земельному та
природоохоронному законодавству
стверджено факт відповідності
встановленим нормам нерухомого майна:
раніше побудованого житлового будинку,
веранди, погрібу, убиральні, які
знаходяться АДРЕСА_1 та їх придатність
до експлуатації, а будинку - для
проживання. Рішенням комісії
рекомендовано позивачу ОСОБА_1
узаконити вказане спадкове нерухоме
майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України
фактичні обставини, на які позивачка
покладається як на підставу своїх
вимог, у зв'язку із визнанням позову суд
вважає доведеними.

Таким чином, в судовому засіданні
здобуто достатньо доказів на
підтвердження права позивача ОСОБА_1 на
нерухоме майно, зокрема, домоволодіння,
розташованого АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
матері ОСОБА_2, а визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 15, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 16, 328 ЦК
України, ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК України в
редакції 1963 року, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за заповітом,
після смерті матері - ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно,
яке знаходиться по АДРЕСА_1 і
відповідно до технічного паспорта,
виданого КП «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» 06.11.2013 року,
складається з житлового будинку А-1,
погрібу окремо збудованого Б-1, веранди
а, вбиральні В.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які беруть участь у справі, але не були
присутні під час проголошення рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя
А.Л.
Гайдук