Справа № 383/157/14-ц
Провадження №4-с/383/1/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року Бобринецький районний
суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Бондаренко В.В.

при секретарі - Зербул С.В.

з участю:

представника заявника ТОВ
«Агрокомплекс» - Ляшко М.В.,

представник заявника ТОВ
«Агрокомплекс» - Духовний А.В. - не
з'явився,

державного виконавця - Черничко О.Д.,

стягувача та представника стягувача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бобринець
Кіровоградської області, в залі
засідань Бобринецького районного суду
Кіровоградської області справу за
скаргою ТОВ «Агрокомплекс» на
постанову старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Устинівського
районного управління юстиції Черничко
Ольги Дмитрівни від 21.01.2014 року про
накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Агрокомплекс» звернулося до суду
з вищевказаною скаргою в якій просив
визнати неправомірною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Устинівського
районного управління юстиції Черничко
О.Д. від 21.01.2014 року про накладення на
боржника ТОВ «Агрокомплекс» штрафу в
розмірі 1020 грн. за невиконання у
встановлений державним виконавцем
строк в добровільному порядку рішення
суду №2-772/2005 про зобов'язання ТОВ
«Агрокомплекс» повернути ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 належне їм на праві власності
майно плуг ПЛН-4.35, культиватор КПГ-4, дві
секції сівалки СЗС-2.1, шість зубових
борін.

В обґрунтування скарги посилаються на
те, що державний виконавець не
перевіряючи наявність чи відсутність
майна та без висновку експерта про
ступінь розкомплектованості майна, про
оцінку майна, відсутні акти державного
виконавця про наявність чи відсутність
майна, яке майно боржника відсутнє,
безпідставно наклав на ТОВ
«Агрокомплекс» штраф. Також вказує, що
рішення суду не виконане боржником з
поважних причин, оскільки стягувачі
відмовляються від прийняття належного
їм майна, а тому постанова про
накладення штрафу є незаконною та
необґрунтованою і підлягає скасуванню.

В судове засідання від 14.02.2014 року
представник ТОВ «Агрокомплекс» -
Духовний А.В. не з'явився, однак його
неявка не перешкоджає розгляду скарги
за участю представника Ляшко М.В. В
судовому засіданні 12.04.2014 року
представник ТОВ «Агрокомплекс» -
Духовний А.В. підтримав скаргу в
повному обсязі, з підстав викладених в
скарзі та пояснив, що виконання рішення
суду є неможливим, так-як стягувачі
відмовляються від прийняття майна, що
підтверджується листами ТОВ
«Агрокомплекс» за №222, 223, 224, 310.

Представник ТОВ «Агрокомплекс» Ляшко
М.В. скаргу підтримав посилаючись на
обставини викладені в ній та додатково
пояснив, що ТОВ «Агрокомплекс» не є
власником майна та готовий повернути
його в будь-який момент та на ТОВ
«Агрокомплекс» не покладено обов'язку
перевезти майно стягувачу, повернення
майна повинно здійснюватися за місцем
його зберігання. Крім того пояснив, що
боржник не відповідає за якість майна,
яке знаходиться у ТОВ «Агрокомплекс»
на відповідальному зберіганні та не
зобов'язаний слідкувати за його
технічним станом, фарбувати. Стягувач
в строк добровільного виконання за
отриманням майна не звертався.
Приблизно в листопаді місяці 2013 року
засобами телефонного зв'язку ТОВ
«Агрокомплекс» повідомляли стягувача
про те, що він забрав належне йому
майно, однак докази повідомлення у
нього відсутні.

Стягувач та представник стягувача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив суд відмовити
ТОВ «Агрокомплекс» у задоволенні
скарги, оскільки рішення суду на даний
час не виконано так-як належне йому на
праві власності майно ТОВ
«Агрокомплекс» не повернуто. Також
пояснив, що ТОВ «Агрокомплекс» в строк
для добровільного виконання рішення
суду до нього не звертався з
пропозицією повернути належне йому
майно. Він особисто офіційно не
звертався до ТОВ «Агрокомплекс» за
отриманням майна. 07.02.2014 року ТОВ
«Агрокомплекс» йому було представлено
майно для отримання, але в
незадовільному стані та без ознак його
особистого клеймування, крім того, йому
було представлено плуг ПЛН-4.35,
культиватор іншої марки, ніж та, що
вказана в рішенні та 9 зубових борін: з
яких 5-середніх, 4 - важких. Дві секції
сівалки СЗС-2.1 взагалі представлені не
були, оскільки йому відомо, що вони
знищені.

Державний виконавець Черничко О.Д.
заперечила проти задоволення скарги,
пояснивши, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом №2-772/2005 про зобов'язання ТОВ
«Агрокомплекс» повернути ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 належне їм на праві власності
майно нею був встановлений строк для
добровільного виконання рішення суду
до 07.12.2013 року. Однак в добровільний
строк для виконання рішення суду
боржником будь-яких документів на
підтвердження повернення майна
стягувачу не представлено, про що нею
13.01.2014 року був складений відповідний
акт, яким встановлено невиконання
боржником рішення та причини його
невиконання. 21.01.2014 року нею було
винесено постанову про накладення
штрафу на ТОВ «Агрокомплекс» за
невиконання рішення суду у
встановлений строк для добровільного
виконання.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, оцінивши докази
надані в їх сукупності, приходить до
висновку, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Устинівського районного управління
юстиції Черничко О.Д. від 27.11.2013 року на
підставі виконавчого листа №2-772/2005
року, виданого 13.10.2006 року Бобринецьким
районним судом Кіровоградської
області про зобов'язання ТОВ
«Агрокомплекс» повернути ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 належне їм на праві власності
майно: плуг ПЛН-4.35, культиватор КПГ-4,
дві секції сівалки СЗС-2.1, шість зубових
борін, було відкрито виконавче
провадження та надано строк для
добровільного виконання до 07.12.2013 року.

Вказана постанова від 27.11.2013 року
отримана боржником - ТОВ
«Агрокомплекс» 27.11.2013 року, що
підтверджується записом про одержання
постанови з супровідним листом в
журналі реєстрації рекомендованої
кореспонденції ВДВС Устинівського РУЮ
(а.с.36).

Відповідно до акту від 13.01.2014 року,
складеного за участю стягувача -
ОСОБА_4, директора ТОВ «Агрокомплекс»
Коваль О.В. та понятих, старшим
державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Устинівського районного управління
юстиції Черничко О.Д. встановлено, що
боржником рішення не виконано з тих
підстав, що зі слів боржника майно не
передано у зв'язку з тим, що стягувач
відмовляється отримувати майно. Зі
слів стягувача боржником представлено
майно, яке стягувач не визнає, що воно
належить йому на праві власності,
оскільки самостійно означив майно, а
також знищення частини майна боржником
та пред'явлення майна, яке технічно
повністю не відповідає вимогам (а.с.37).

21.01.2014 року старшим державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби Устинівського
районного управління юстиції Черничко
О.Д. винесено постанову про накладення
штрафу на ТОВ «Агрокомплекс» в розмірі
1020 грн. за невиконання боржником у
встановлений державним виконавцем
строк в добровільному порядку рішення
суду №2-772/2005 про зобов'язання ТОВ
«Агрокомплекс» ОСОБА_4 та ОСОБА_3
повернути належне їм на праві
власності майно плуг ПЛН-4.35,
культиватор КПГ-4, дві секції сівалки
СЗС-2.1, шість зубових борін (а.с.3).

Згідно ч.1 ст.89 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Невиконанням рішення суду про
зобов'язання повернути майно через
відсутність волі стягувача на
отримання цього майна від боржника
внаслідок його незадовільного
якісного стану суд оцінює як поважну
причину його невиконання адже, його
якісний стан не має вирішального
значення при виконанні вищевказаного
рішення, оскільки у виконавчому
документі не зазначено будь-яких
якісних характеристик того майна, що
підлягає поверненню за виконавчим
листом № 2-772/2005 від 13.10.2006 року. Питання
щодо якісного стану майна, що підлягає
поверненню боржником стягувачу, та
відшкодування завданої шкоди
внаслідок псування майна, зокрема
також внаслідок його тривалого
зберігання божником (з 2008 року), може
бути самостійним предметом спору та
підлягає доказуванню в межах заявлених
вимог окремого позову.

Згідно п. 5.9.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України N 74/5 від
15.12.1999 року, (далі - Інструкція №74/5) у
разі присудження стягувачеві
предметів, зазначених у виконавчому
документі, державний виконавець
вилучає ці предмети в боржника і
передає їх стягувачеві, про що складає
відповідний акт (додаток 21). Однак
державним виконавцем вказане в рішенні
майно не було вилучено у боржника,
оскільки стягувач не впізнав в
оглянутому державним виконавцем майні,
що повертає боржник, власне майно, яке
підлягає поверненню йому за виконавчим
листом № 2-772/2005 від 13.10.2006 року. За
вказаних обставин навіть при
примусовому виконанні 07.02.2014 року
державним виконавцем вказаного
судового рішення, останнє залишається
невиконаним через існування між
стягувачем та боржником спору щодо
індивідуальних ознак майна, що
підлягає поверненню за рішенням суду,
що також свідчить про неможливість
виконання рішення суду боржником в
добровільному порядку.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що навіть на час розгляду
даної скарги старшим державним
виконавцем Черничко О.Д. при вчиненні
виконавчих дій та огляді майна не
встановлено чи є представлене
боржником для повернення майно
стягувачу тим майном стягувача, що
зазначено у виконавчому листі № 2-772/2005
від 13.10.2006 року та було описано і
передано на відповідальне зберігання
боржнику за Актом опису і арешту майна
від 29.02.2008 року. Державний виконавець
при цьому керується лише поясненнями
самого стягувача.

За тих умов, що між стягувачем та
боржником існує спір щодо
індивідуальних ознак майна, яке
підлягає передачі за Ухвалою
Апеляційного суду Кіровоградської
області від 18.04.2006 року, вирішення
питання щодо виконання цього рішення
боржником в добровільному порядку є
неможливим без встановлення державним
виконавцем відповідності
представленого боржником для
повернення майна тому майну стягувача,
що за Ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 18.04.2006 року
та виданого Бобринецьким районним
судом Кіровоградської області
виконавчим листом № 2-772/2005 від 13.10.2006
року підлягає поверненню за його
найменуванням та кількістю.

У відповідності до акту державного
виконавця від 04.02.2014 року, складеного за
участю стягувача - ОСОБА_4, директора
ТОВ «Агрокомплекс» Коваль О.В. та
понятих, державний виконавець
встановив про відсутність двох секцій
сівалок СЗС-2.1, що підлягають
поверненню за рішенням суду, оскільки
зі слів стягувача вони порізані на
металобрухт. Однак згідно п. 5.9.1
Інструкції №74/5 у разі знищення речі, що
мала бути передана стягувачеві в
натурі, державний виконавець складає
акт про неможливість виконання, який є
підставою для закриття виконавчого
провадження. Отже, відсутність з
невстановлених причин на момент
виконання рішення суду у божника двох
секцій сівалок СЗС-2.1, що підлягають
поверненню стягувачу за рішенням суду,
також свідчить про поважність причин
невиконання боржником судового
рішення в частині повернення вказаного
майна у встановлений державним
виконавцем строк для добровільного
виконання рішення суду, оскільки зі
слів стягувача індивідуально
визначене майно не існує в натурі, а
тому право власності на таке майно в
силу стаття 349 ЦК України припиняється.
Знищення майна може бути лише
підставою для порушення питання щодо
подальшого звернення до суду з приводу
відшкодування завданої шкоди власнику
такого майна внаслідок його знищення,
якщо таке відбулося.

Суд, зваживши всі доводи сторін щодо
невиконання ухвали Апеляційного суду
Кіровоградської області від 18.04.2006 року
прийшов до висновку про те, що
невиконання рішення суду боржником у
встановлений державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження від 27.11.2013 року строк для
добровільного виконання відбулося з
поважних причин, оскільки стягувач
відмовляється від приймання майна від
боржника, а державним виконавцем не
встановлено відповідність майна, яке
боржник передає на виконання рішення
суду стягувачу тому майну, яке підлягає
поверненню за виконавчим листом №
2-772/2005 від 13.10.2006 року та майну,
переданому ТОВ «Агрокомплекс» на
відповідальне зберігання боржнику за
Актом опису і арешту майна від 29.02.2008
року та яка саме частина майна
відсутня.

Відповідно до п. 1.5. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 року, (далі - Інструкція №512/5) під
час здійснення виконавчого
провадження державний виконавець
приймає рішення шляхом винесення
постанов, попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.п. б) п. 1.5.1 Інструкції
№512/5 постанова як окремий документ має
містити такий обов'язковий реквізит, як
мотивувальну частину із зазначенням
мотивів, з яких державний виконавець
прийняв відповідне рішення (дійшов
певних висновків), і посилання на закон
чи інший нормативно-правовий акт
(статтю, її частину, абзац, пункт,
підпункт, на підставі якого видано
постанову).

Однак, державним виконавцем в
постанові про накладення штрафу від
21.01.2014 року не наведено причини
невиконання рішення суду, що свідчить
про їх не встановлення державним
виконавцем при винесенні постанови про
накладення штрафу за добровільне
невиконання рішення суду без поважних
причин, не наведено будь-якого
обґрунтування щодо відхилення доводів
стягувача з приводу поважності причин
не виконання рішення суду, на які
посилається боржник, не надано оцінку
причин його невиконання, не
встановлена вина боржника у
невиконанні рішення за умов відмови
стягувача прийняти майно, що повертає
боржник, вказавши лише про невиконання
боржником рішення, а тому вказана
постанова є невмотивованою,
неправомірною та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 210, 212, 386, 387 ЦПК України,
Закону України «Про виконавче
провадження», Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року,
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України N 74/5 від
15.12.1999 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ «Агрокомплекс» на
постанову старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Устинівського
районного управління юстиції Черничко
Ольги Дмитрівни від 21.01.2014 року про
накладення штрафу - задовольнити.

Постанову старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Устинівського
районного управління юстиції Черничко
О.Д. від 21.01.2014 року про накладення
штрафу на ТОВ «Агрокомплекс» в розмірі
1020 грн. - визнати неправомірною та
скасувати.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Кіровоградської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Бобринецький районний суд
Кіровоградської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Суддя
В.В. Бондаренко