11 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Барановської Л.В.,
при секретарі: Мікітчак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
відповідача ТОВ «Компанія НЕШ» на
заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 29 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Компанія НЕШ» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час
затримки розрахунку та моральної
У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ТОВ «Компанія НЕШ»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за
невикористану відпустку, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 29 серпня 2013
року позовні вимоги частково
задоволено. Стягнуто з ТОВ «Компанія
НЕШ» на користь ОСОБА_1 заборгованість
по заробітній платі за період з 01.11.2012
року по 28.01.2013 року в сумі 2 400,00 грн.,
компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 157,00 грн., середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку в сумі 5 394,00 грн. та моральну
шкоду в сумі 1000,00 грн. Стягнуто з ТОВ
«Компанія НЕШ» на користь держави
судовий збір в сумі 229,40 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
В апеляційній скарзі відповідач ТОВ
«Компанія НЕШ» просить суд скасувати
заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 29 серпня 2013
року та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог у
В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на незаконність
оскаржуваного рішення, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
З матеріалів справи вбачається, що з
01.11.2012 року ОСОБА_1 працювала в ТОВ
«Компанія НЕШ» на посаді
інженера-кошторисника за сумісництвом
з посадовим окладом 800,00 грн. за місяць,
про що свідчить наказ ТОВ «Компанія
НЕШ» № 24 від 01.11.2012 року про прийняття
Справа № 2-4610/13 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/2793/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Оксюта
Т.Г.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.28.01.2013 року ОСОБА_1
була звільнена із займаної посади за
власним бажанням, однак при звільненні
їй не було виплачено заробітну плату за
період з 01.11.2012 року по 28.01.2012 року в сумі
2 400,00 грн., зокрема за 61 робочий день.
Відповідно до ст. ст. 47, 75, 83, 116, 117 КЗпП
України власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу. Щорічна основна
відпустка надається працівникам
тривалістю не менш як 24 календарних дні
за відпрацьований робочий рік, який
відлічується з дня укладення трудового
договору. У разі звільнення працівника
йому виплачується грошова компенсація
за всі не використані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.
При звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі невиплати з вини власника
або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
Згідно ст. 30 Закону України «Про оплату
праці» при кожній виплаті заробітної
плати роботодавець повинен повідомити
працівника про такі дані, що належать
до періоду, за який провадиться оплата
праці: загальна сума заробітної плати
з розшифровкою за видами виплат;
розміри і підстави відрахувань із
заробітної плати; сума заробітної
плати, що належить до виплати.
Роботодавець зобов'язаний
забезпечити достовірний облік
виконуваної працівником роботи і
бухгалтерський облік витрат на оплату
праці у встановленому порядку.
Як встановлено в ході судового
розгляду справи, в період з 01.11.2012 року
по 28.01.2012 року ОСОБА_1 відпрацювала 61
робочий день, а кількість днів щорічної
відпустки становить 4 дні.
Враховуючи зазначене та Порядок
обчислення середньої заробітної плати,
затверджений Постановою КМУ № 100 від
08.02.1995 року, судом першої інстанції
вірно встановлено, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
заборгованість по заробітній платі за
період з 01.11.2012 року по 28.01.2013 року в сумі
2400,00 грн., а також, компенсація за
невикористану відпустку в сумі 157,00 грн.
Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про стягнення з відповідача
на користь позивача суму середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку за період з
28.01.2013 року по 29.08.2013 року, тобто 145
робочих днів, в розмірі 5 394,00 грн.,
оскільки такі позовні вимоги
відповідають вимогам чинного
законодавства та Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою КМУ № 100 від
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.
Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

З огляду на зазначене, судом першої
інстанції вірно стягнуто з відповідача
на користь позивача 1000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
оскільки у зв'язку із невиплатою
заборгованості по заробітній платі та
компенсації за невикористану
відпустку ОСОБА_1 було завдано
моральної шкоди, яка полягала у
негативних змінах у її житті.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави вірно
стягнуто суму судового збору в розмірі
229,40 грн.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції постановлено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, відповідає обставинам справи та
доказам у справі, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача ТОВ
«Компанія НЕШ» відхилити.

Заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 29 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Компанія НЕШ» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час
затримки розрахунку та моральної шкоди
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: