АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 441/2-638/11 22-ц/774/365/К/14
Справа № 2-638/11
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/365/К/14
інстанції - Лиходєдов А.В.
Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника Відділення Фонду -
Бершадської Людмили Станіславівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на заочне
рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 19 серпня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
стягнення одноразової допомоги у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі -
Відділення Фонду) про стягнення
одноразової допомоги у зв'язку з
ушкодженням здоров'я. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що з 1958 р. по
06.02.2003 року вона працювала каменярем у
ЗАТ «Криворіжпівнічрудбуд». 03.10.2002 року
під час виконання трудових обов'язків з
нею стався нещасний випадок, внаслідок
якого 05.02.2003 року їй було встановлено 60 %
втрати професійної працездатності.
Після переогляду з 31.01.2007 року їй
встановлено 30 % втрати працездатності
на безстроковий термін та визнано
інвалідом третьої групи.

Постановою Відділення Фонду від 21.07.2009
р. № 0407/16092/16092/2 на підставі висновку
МСЕК від 31.01.2007 р. їй було призначено
щомісячні страхові виплати.

Одноразову допомогу Відділенням Фонду
їй не призначалось та не виплачувалось.
Після звернення 01.12.2009 р. до відповідача
з заявою щодо призначення та виплати їй
одноразової допомоги у зв'язку з
ушкодженням здоров'я вона отримала
відмову, вмотивовану тим, що термін дії
довідки МСЕК від 05.02.2003 р., згідно якої
їй первинно встановлено відсоток
втрати професійної працездатності,
закінчився, тому нею втрачено право на
будь-які виплати на підставі цієї
довідки. Вважає, що відповідачем
неправомірно відмовлено їй у виплаті
одноразової допомоги, тому просила суд
стягнути з Відділення Фонду на її
користь одноразову допомогу у зв'язку
з ушкодженням здоров'я у розмірі 21731,10
грн.

Заочним рішенням Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 19
серпня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені, стягнуто на її користь з
Відділення Фонду одноразову допомогу
в сумі 21731,10 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 16 грудня 2013 року
заява Відділення Фонду про перегляд
вищезазначеного рішення суду залишена
без задоволення.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового про відмову в
позові, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, на його думку, суд
неправомірно розглянув справу в
заочному провадженні та задовольнив
позовні вимоги, безпідставно
застосував коефіцієнт перерахунку
щомісячних страхових виплат до
одноразової допомоги, помилково
застосував граничну суму заробітної
плати з якої виплачуються страхові
внески станом на 2008 рік, а не на момент
встановлення втрати працездатності, а
також неправомірно провів розрахунок
одноразової допомоги виходячи із
середньомісячного заробітку станом на
21 липня 2009 року, а не середньомісячного
заробітку за останні шість місяців, що
передували даті встановлення втрати
професійної працездатності. Крім того,
суд не звернув увагу на те, що
відповідно до п. 3.4.1 Постанови Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України № 24 «Про
затвердження порядку призначення та
здійснення страхових виплат
застрахованим особам та членам їх
сімей» одноразова допомога
виплачується потерпілому в місячний
строк з дня визначення МСЕК стійкої
втрати працездатності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 21.11.1958
року по 06.02.2003 року працювала у ЗАТ
«Криворіжпівнічрудбуд» каменярем. 03
жовтня 2002 року під час виконання ОСОБА_2
трудових обов'язків з нею стався
нещасний випадок, внаслідок якого вона
отримала травму.

Нещасний випадок, що стався з ОСОБА_2,
згідно актів складених за формами Н-1 та
Н-5 від 08 та 09 жовтня 2002 року, відповідно,
є пов'язаним з виробництвом.

За наслідками травми ОСОБА_2 05.02.2003 р.
визнано інвалідом 2-ї групи, ступінь
втрати професійної працездатності
складала 60 %, а в подальшому з 31.01.2007 р.
третьої групи з 30 % втрати професійної
працездатності.

Постановою Відділення Фонду від 21.07.2009
р. ОСОБА_2 з 01.03.2007 р. взято на облік з
датою початку виплати - 01.03.2007 р.,
щомісячних страхових виплат.

Одноразова допомога ОСОБА_2 не
призначалась та не проводилась.

Починаючи з 01.12.2009 р. ОСОБА_2 зверталася
до відповідача про виплату їй
страхового відшкодування, проте до
теперішнього часу кошти не сплачені.
Листом від 03.12.2009 р. відповідач відмовив
у призначенні страхових виплат,
посилаючись на те, що відповідно до ст.
34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань» виплата одноразової
допомоги провадиться в разі первинного
встановлення МСЕК відсотка втрати
професійної працездатності. До
Відділення із заявою про призначення
виплат ОСОБА_2 звернулася 13.07.2009 року,
тобто через шість років з моменту
набуття права (як свідчать відомості,
наведені у заяві, вперше МСЕК втрату
професійної працездатності встановила
05.02.2003 року). Для розгляду питання
призначення виплат нею була надана
довідка МСЕК за результатами
повторного огляду від 31.01.2007 р., тобто на
момент звернення термін дії довідки
МСЕК від 05.02.2003 р., згідно якої первинно
було встановлено відсоток втрати
професійної працездатності,
закінчився, а значить, втрачено право
на будь-які виплати на її підставі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
повернення Відділенням Фонду заяви
про призначення одноразової допомоги
та документів ОСОБА_2 без виконання є
таким, що порушує її конституційні
права та дійшов висновку, що рішення
Відділення Фонду, викладене у листі від
03.12.2009 р. про відмову в призначенні
одноразової допомоги є протиправним, у
зв'язку з чим судом з відповідача на
користь позивача стягнуто одноразову
допомогу в сумі 21731,10 грн., виходячи із
середньої заробітної плати станом на
2007 рік в сумі 605,72 грн.

Колегія суддів не може погодитись з
висновком суду в частині визначення та
стягнення з відповідача на користь
позивача розміру одноразової допомоги
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України №
1105-XIV від 23 вересня 1999 року «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105- XIV)
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у ст. 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Пунктами а, б частини 1 статті 21 Закону
№ 1105- XIV встановлено, що у разі
настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності та
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1105- XIV
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку. Зазначені грошові суми
складаються із: 1) страхової виплати
втраченого заробітку (або відповідної
його частини) залежно від ступеня
втрати потерпілим професійної
працездатності (далі - щомісячна
страхова виплата); 2) страхової
виплати в установлених випадках
одноразової допомоги потерпілому
(членам його сім'ї та особам, які
перебували на утриманні померлого); 3)
страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому; 4) страхової
виплати пенсії у зв'язку з втратою
годувальника; 5) страхової виплати
дитині, яка народилася інвалідом
внаслідок травмування на виробництві
або професійного захворювання її
матері під час вагітності; 6) страхових
витрат на медичну та соціальну
допомогу.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду
України в п. 11 Постанови від 27 березня
1992 року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (зі змінами та
доповненнями) у разі настання
страхового випадку Фонд виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, страхові виплати, передбачені
ст. 28 Закону N 1105-XIV. Право на отримання
потерпілим одноразової допомоги та
щомісячної страхової виплати настає з
дня встановлення йому
медико-соціальною експертною комісією
(далі - МСЕК) стійкої втрати професійної
працездатності.

За ч. 2 ст. 34 Закону N 1105-XIV при обчисленні
середньомісячного заробітку
враховується основна і додаткова
заробітна плата, а також інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати (у тому числі в натуральній
формі), які включаються до фонду оплати
праці і підлягають обкладенню
прибутковим податком з громадян.

Згідно п. 4 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266
(далі - Порядок), розрахунковим періодом
для застрахованих осіб (включаючи осіб,
які працюють неповний робочий день
(робочий тиждень), робота яких пов'язана
із сезонним характером виробництва, та
добровільно застрахованих осіб) є
шість календарних місяців (з першого до
першого числа), що передують місяцю, в
якому настав страховий випадок.

Страховий випадок з позивачем стався 03
жовтня 2002 року, а тому розрахунковим
періодом є квітень-вересень 2002 року.

Відповідно до наявної у матеріалах
справи архівної довідки заробітна
плата ОСОБА_2 становила: у квітні 2002
року - 119,25 грн., у травні 2002 року - 236,75
грн., у червні 2002 року - 242,00 грн., у липні
2002 року - 220,80 грн., у серпні 2002 року - 194,45
грн., у вересні 2002 року - 273,50 грн.

Отже середня заробітна плата її за цей
розрахунковий період становила 214,46
грн. (119,25 грн. + 236,75 грн., + 242,00 грн. + 220,80
грн. + 194,45 грн. + 273,50 грн. = 1286,75 грн. : 6 = 214,46
грн.).

Частиною 2 ст. 34 Закону передбачено, що,
у разі стійкої втрати професійної
працездатності, встановленої МСЕК,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків проводить
одноразову страхову виплату
потерпілому, сума якої визначається
із розрахунку середньомісячного
заробітку потерпілого за кожний
відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності, але не
вище чотирикратного розміру граничної
суми заробітної плати (доходу), з якої
справляються внески до Фонду.

Висновком МСЕК від 05.02.2003 року позивачу
було встановлено 60 % втрати професійної
працездатності.

Виходячи із розрахунку: 214,46 грн.
(середньомісячна заробітна плата за
розрахунковий період) * 60 % розмір
одноразової допомоги становить 12867,60
грн., який не вище чотирикратного
розміру граничної суми заробітної
плати, з якої справляються внески до
Фонду.

Суд першої інстанції невірно визначив
розрахунковий період та помилково
дійшов висновку про необхідність
застосування коефіцієнтів перерахунку
страхових виплат до одноразової
допомоги, взявши середньомісячну
заробітну плату в сумі 605,72 грн.,
визначену Фондом на 2007 рік для
щомісячних страхових виплат.

Доводи представника відповідача в
апеляційній скарзі щодо наявності
підстав для відмови позивачу у позові
безпідставні, оскільки суперечать як
вищевказаним правовим нормам, так і ст..
37 Закону та п. 1.1 Порядку № 1266, якими
передбачено вичерпний перелік підстав
відмови у призначенні страхових
виплат. Закінчення терміну дії довідки
МСЕК від 05.02.2003 року не є підставою для
відмови позивачу у призначенні та
виплаті одноразової допомоги.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а рішення суду
змінити в частині розміру одноразової
допомоги у зв'язку з ушкодженням
здоров'я стягнутої з Відділення Фонду
на користь ОСОБА_2, зменшивши цей розмір
з 21731 грн. 10 коп. до 12867 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення суду необхідно
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313,
314-316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Заочне рішення Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2013
року змінити в частині розміру
одноразової допомоги у зв'язку з
ушкодженням здоров'я стягнутої з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_2, зменшивши цей розмір з 21731 грн. 10
коп. до 12867(дванадцяти тисяч вісімсот
шестидесяти семи) грн. 60 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: