Провадження : 22ц/790/1293/14
Головуючий 1-ї інстанції - Поліщук Т.В.
Справа № 2-643/4621/13
Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : сімейне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Бобровського
В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Ткаченко Г.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 17 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів, -

В С Т А Н
О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення аліментів, посилаючись
на те, що з вересня 2012 року з
відповідачем перебуває у
зареєстрованому шлюбі, від якого вони
мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
мешкає разом з нею та знаходиться на її
утриманні.

На теперішній час в провадженні
Московського районного суду м. Харкова
знаходиться справа про розірвання
шлюбу між сторонами.

У зв'язку з тим, що відповідач в
добровільному порядку матеріальної
допомоги не утримання сина не надає,
позивачка звернулась до суду із
зазначеним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову
заперечував, зазначив, що він не працює
і в нього немає коштів на сплату
аліментів. Крім того, на його утриманні
знаходиться батько інвалід.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 17 грудня 2013 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини
зі всіх видів заробітку (доходу), але не
менш ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 09.09.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття, а також судовий
збір на користь держави в сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить змінити рішення суду першої
інстанції, а саме зменшити розмір
аліментів з 1/3 частини до ? частини зі
всіх видів заробітку, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку і до досягнення
дитиною повноліття.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга є
необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, суд
виходив з того, що відповідач є її
батьком, проживає окремо і добровільно
регулярної матеріальної допомоги на
утримання дитини позивачу не надає.
Встановлюючи розмір аліментів у частці
від заробітку відповідача, суд виходив
з того, що останній є працездатною
особою та не заперечував проти того,
щоб розмір аліментів стягувався у
частці.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Статтею 180 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 ст. 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно з вимогами ст. 182 ЦК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Частиною 1 ст. 183 СК України
встановлено, що частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_1
перебувають у зареєстрованому шлюбі і
мають спільного сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,6).

На даний час сторони проживають
окремо, дитина проживає з матір'ю і
останнім часом батько регулярної
участі у її утриманні добровільно не
приймає.

Відповідач ОСОБА_1 до вересня 2013 року
мав постійну роботу, є молодою
працездатною людиною.

За таких обставин суд обґрунтовано
стягнув з відповідача на користь
позивача аліменти на утримання дитини
у розмірі 1/3 частки всіх видів
заробітку (доходу).

Доводи відповідача про те, що на його
утриманні знаходяться батьки, один із
яких є інвалід, обґрунтовано судом не
прийняті до уваги, оскільки батьки
мають самостійний дохід, до того ж крім
відповідача вони мають ще і доньку, яка
є повнолітньою.

З огляду на зазначене, відповідно до
частини 1 ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, як таке, що
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду
м. Харкова від 17 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо о до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: