Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/294/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Голованя А.М.

Карпенка О. Л.

при
секретарі Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до приватного
акціонерного товариства «ФАРН» про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та скасування запису у
Поземельній книзі, за апеляційною
скаргою приватного акціонерного
товариства «ФАРН» на рішення
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 21
листопада 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
в суд з позовом до приватного
акціонерного товариства «ФАРН» (далі -
ПрАТ «ФАРН») про розірвання договору
оренди земельної ділянки та скасування
запису у Поземельній книзі.

Зазначав, що в 2002 році між ним та
ЗАТ «ФАРН» було укладено договір
оренди земельної ділянки строком на 5
років. В 2007 році орендарем було його
повідомлено про автоматичне
продовження договору ще на 5 років. В
листопаді 2011 року при реорганізації з
ЗАТ «ФАРН» в ПрАТ «ФАРН» він попередив
керівництво про те. що він не має наміру
переукладати договір, оскільки має
намір займатися дослідно-селекційною
роботою. Звернувшись з заявою про
припинення в 2012 році договору оренди з
ПрАТ «ФАРН», йому було повідомлено про
те, що ним укладений договір та
підписаний ще в 2011 році терміном на 5
років. Даний договір та інші документи
він не підписував, а у жовтні 2012 року на
одному із екземплярів договору, який
йому повернули, він виявив підставлену
дату на раніше укладеному екземплярі
2007 року, що є сфальсифікованим.
Оскільки відповідач не бажає
добровільно розірвати фіктивний
договір, уточнивши позовні вимоги, він
і просив розірвати договір оренди
земельної ділянки та скасувати запис у
Поземельній книзі.

Рішенням Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 21 листопада 2013 року позов
задоволено.

Розірвано дію договору оренди
земельної ділянки площею 5,3 га. яка
знаходиться на території Ліськівської
сільської ради Новоукраїнського
району Кіровоградської області,
зареєстрованого в Кіровоградській
регіональній філії ДП Центр ДЗК при
Держкомземі України 10 листопада 2011
року за № 03032 та
скасовано запис у Поземельній книзі зі
стягненням судових витрат.

Суд дійшов висновку, що оскільки
договір оренди земельної ділянки
згідно висновку експерта виготовлений
шляхом монтажу, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ПрАТ «ФАРН»,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
доказам, ставить питання про
скасування оскаржуваного рішення і
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позову. Зазначає, зокрема,
що, задовольняючи позов, суд дійшов до
висновку про розірвання дії договору
оренди землі, прийнявши до уваги лише
висновок експерта, а саме, те, що
друкований текст договору оренди
виготовлений, на думку експерта,
«шляхом монтажу», проте залишив поза
увагою інші докази, які містяться в
матеріалах справи та свідчать про
відсутність підстав для його
розірвання. При цьому, оскільки позивач
просить розірвати договір оренди
землі, факт існування цього договору
автоматично підтверджується самим
позивачем і не потребує доказуванню.

Відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення, в
судове засідання не з»явився, поважних
причин відкладення розгляду справи
немає (а.с.110,112,119), що відповідно до ч.2
ст.305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, його представника, які
заперечували проти доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення
суду не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається,
що відповідно до державного акту на
право приватної власності на землю
серія КР 41032, зареєстрованого 26 липня 1999
року за №33 позивачу передано у
приватну власність земельну ділянку
НОМЕР_1 для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 5.3 га, яка розташована на
території Лісківської сільської ради
Новоукраїнського району
Кіровоградської області (а.с.10).

Звертаючись до суду з позовом,
позивач посилався на те, що у 2002 році
між ним та ЗАТ «ФАРН» був укладений
договір оренди земельної ділянки
строком на 5 років, тобто до 2007 року,
який автоматично був продовжений до 2012
року. У 2011 році він попередив
керівництво про небажання
продовжувати дію договору, оскільки
мав наміри сам обробляти дану земельну
ділянку, однак на письмове звернення у
2012 році про закінчення терміну дії
договору оренди земельної ділянки він
отримав відповідь про те, що договір не
закінчується в 2012 році, оскільки він
укладений 3 липня 2011 року терміном на
п'ять років та зареєстрований 10
листопада 2011 року за № 03032, про що
свідчить копія договору (а.с.5,7).

Вимоги щодо розірвання договору
оренди на підставі ст.ст.31, 32 Закону
України «Про оренду землі» позивач
обґрунтовував тим, що спірний договір,
про існування якого йому стало відомо
від відповідача, він не укладав,
посилаючись на його фальсифікацію,
оскільки у нього не було наміру
продовжувати договірні відносини з
відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги про
розірвання договору, суд, враховуючи
заперечення позивача щодо укладення
спірного договору у зв»язку з
відсутністю наміру його продовження,
виходив з висновку експерта, згідно
якого друкований текст договору оренди
виготовлений шляхом монтажу.

Проте колегія суддів не може
погодитися з цим висновком суду.

Згідно ст.13 Закону України «Про
оренду землі» визначено, що договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку
у володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Статтею 20 Закону України «Про
оренду землі», в редакції, діючій на
дату, зазначену у спірному договорі
оренди землі, такий договір підлягає
державній реєстрації.

Відповідно до ст.651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Статтею 32 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов»язків, передбачених
ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Тобто, підставою розірвання
договору оренди землі є неналежне
виконання або невиконання його умов чи
умов, встановлених для такого договору
законом.

Матеріалами справи
підтверджується, що 3 липня 2011 року між
позивачем та ЗАТ «ФАРН»,
правонаступником якого є ПрАТ «ФАРН»,
укладений договір оренди земельної
ділянки, який зареєстрований в
Кіровоградській регіональній філії ДП
Центр ДЗК при Держкомземі України 10
листопада 2011 року за №03032 (а.с. 7,
56-59).

Ні у позовній заяві, ні у судовому
засіданні вимоги позивача не
обґрунтовувалися неналежним
виконанням або невиконанням умов
договору оренди від 3 липня 2011 року з
боку відповідача чи умов, встановлених
для такого договору законом.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Враховуючи, що укладений між
сторонами договір оренди землі
зареєстрований відповідно до вимог
закону, обґрунтування позову щодо його
розірвання через невідповідність
вимогам закону, а саме фальсифікацією,
може бути підставою для визнання
договору оренди недійсним (ч.1ст.215 ЦК
України).

Проте, такі вимоги позивачем не
заявлялись.

Таким чином, позивач, звернувшись
в суд з вказаним позовом, обрав
невірний спосіб захисту свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання відповідно
до ст.ст.15,16 ЦК України.

Наведене свідчить про те, що
вирішуючи спір із заявлених підстав,
суд неправильно застосував норми
матеріального права і висновки,
викладені в рішенні суду, не
відповідають фактичним обставинам
справи, тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні заявлених
позовних вимог.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «ФАРН»
задовольнити.

Рішення Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 21 листопада 2013 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
приватного акціонерного товариства
«ФАРН» про розірвання договору оренди
земельної ділянки та скасування запису
у Поземельній книзі відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: