Справа № 359/3359/13-ц Головуючий у І
інстанції Криворучко І.В.Провадження №
22-ц/780/986/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 4
УХВАЛА

Іменем України

04 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Гуля В.В., Касьяненко Л.І.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 13 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Управління державного земельного
агентства в Бориспільському районі
Київської області, Реєстраційної
служби Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області
про визнання права власності на
земельну ділянку та поділ її в натурі.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2, Управління
державного земельного агентства в
Бориспільському районі Київської
області, Реєстраційної служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області
про визнання права власності на
земельну ділянку та поділ її в натурі,
посилаючись на те, що позивач з
відповідачем ОСОБА_2 є рідними братом
та сестрою, а також спадкоємцями майна
після смерті їх батьків. ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача та відповідача
ОСОБА_3, після смерті якого все його
майно успадкувала мати сторін по
справі ОСОБА_4, яка встигла за життя
оформити на себе право власності лише
на домоволодіння, а право власності на
земельну ділянку, розташовану за
адресою АДРЕСА_1, не встигла оформити.
Однак, у березні 2009 року відповідач
ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом до Щасливської
сільської ради про визнання права
власності на спірну земельну ділянку в
порядку спадкування за законом.
Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду від 11 червня 2009
року позов ОСОБА_2 було задоволено.
Рішенням суду апеляційної інстанції,
яке набрало законної сили 11 березня 2013
року, рішення суду першої інстанції
було скасоване та ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову. Проте, відповідач ОСОБА_2 встиг
отримати державний акт на право
власності на спірну земельну ділянку
на підставі скасованого рішення суду
першої інстанції від 11 червня 2009 року. У
зв'язку з викладеним позивач просила
визнати державний акт про право
власності на земельну ділянку ЯМ № 725961
по АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_2, недійсним;
визнати пропущеним з поважних причин і
продовжити строк для визнання за
позивачкою права на спадщину після
смерті її батька ОСОБА_3 Визнати за нею
як спадкоємцем після смерті її батька
ОСОБА_3, право власності на ? частину
вказаної земельної ділянки, а на іншу ?
частину земельної ділянки визнати
право власності за ОСОБА_2; зобов'язати
Управління державного земельного
агентства в Бориспільському районі
Київської області вилучити запис з
державного земельного кадастру про
право власності ОСОБА_2 на дану
земельну ділянку розміром 0,14 га та
зареєструвати за цією адресою дві нові
земельні ділянки по 0,07 га на позивача
та відповідача ОСОБА_2; зобов'язати
Реєстраційну службу Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Київської області зареєструвати і
видати їм свідоцтва про право
власності на земельні ділянки в
розмірі 0,07 га.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду від 13 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Визнано державний акт про право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 725961 в АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_2,
недійсним. У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні її позовних вимог та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким задовольнити всі позовні вимоги
позивача, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою (а. с.
11-12). ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - батько
сторін по справі (а. с. 13). ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_4 - мати позивача та
відповідача (а. с. 15). Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
від 11 червня 2009 року позов ОСОБА_2 про
визнання за ним права власності на
спірну земельну ділянку було
задоволено. На підставі вказаного
рішення суду ОСОБА_2 був виданий
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 725961 та
зареєстровано право власності (а. с. 14).
Рішенням апеляційного суду Київської
області від 11 березня 2013 року, рішення
суду першої інстанції про визнання
права власності на спірну земельну
ділянку за ОСОБА_2 скасовано, та у
задоволенні його позову відмовлено (а.
с. 8-10).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову в частині визнання недійсним
державного акта на право власності на
спірну земельну ділянку серії ЯМ № 725961
на ім.»я ОСОБА_2, суд прийшов до
правильного висновку про те, що
державний акт на спірну земельну
ділянку був виданий на підставі
скасованого рішення суду першої
інстанції і, оскільки рішення суду
скасовано, то відсутня правова
підстава для видачі вказаного
державного акта. Рішення суду першої
інстанції в цій частині не оскаржено.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні решти позовних вимог, суд
обґрунтовано виходив з положень ст. ст.
1216, 1218, 1225 ЦК України та прийшов до
правильного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення цих
вимог.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Так з матеріалів справи вбачається, що
батько сторін помер у 2005 році. Спадщину
після нього прийняла та оформила мати
сторін ОСОБА_4 Позивачка ОСОБА_1 не
надала суду доказів прийняття нею
спадщини після смерті батька ОСОБА_3
шляхом звернення до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК
України, здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи чи інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Оскільки чинне законодавство не
передбачає такого способу захисту
спадкових прав, як звернення до суду з
позовом про продовження строку для
визнання права на спадщину, у суду
відсутні правові підстави для
задоволення позову.

Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав до його
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: