АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Семенюк Т.А.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Волинь» на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 19 грудня 2013 року у справі за позовом
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Волинь» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 19.12.2013 року позовну заяву
ОСББ «Волинь» до ОСОБА_1 повернуто
позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
ОСББ «Волинь» подало апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати ухвалу
суду та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції. Посилається на неправильне
застосування норм процесуального
права. А саме, суд змінив висновки
викладені в ухвалі про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу та не врахував, що така відмова
згідно з ч. 2 ст. 101 ЦПК України є
перешкодою для повторного звернення із
заявою про видачу судового наказу.

У судовому засіданні представник
апелянта Кокоровець О.В. підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву неподаною та
повертаючи позивачу, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не дотримано встановленого законом
порядку звернення до суду із заявою про
видачу судового наказу в порядку
наказного провадження.

№ апеляційного провадження: Справа №
22-ц-796/3129/14 Головуючий у
суді першої інстанції: Марфіна
Н.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.Колегія суддів не
може погодитися з такими висновками
суду першої інстанції, оскільки вони не
відповідають нормам процесуального
права.

17.12.2013 року ОСББ «Волинь» звернулося до
суду з позовною заявою про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 19.08.2013 року у прийнятті
заяви ОСББ «Волинь» про видачу
судового наказу було відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України,
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному порядку.

Дана норма передбачає, що відмова у
видачі судового наказу є підставою для
звернення до суду у позовному
провадженні за загальними правилами
щодо пред'явлення позову.

У порушення зазначеної норми суд в
ухвалі про повернення позовної заяви
вказав, що наявність ухвали про відмову
у прийнятті заяви про видачу судового
наказу не позбавляє заявника права
знову звернутися з такою заявою.

При цьому суд не звернув уваги, що
відмова у прийнятті заяви про видачу
судового наказу була прийнята на
підставі абз. 4 ч. 6 ст. 100 ЦПК України, а
не повернута, як то передбачено абз. 3 ч.
6 цієї статті.

Оскільки без вирішення питання про
відкриття провадження направлення
справи для продовження розгляду не
можливе, в цій частині апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що ухвала суду
першої інстанції постановлена з
порушенням норм процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 314-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Волинь» задовольнити
частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 19 грудня 2013 року скасувати та
передати питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді