Справа № 352/1418/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1161/2014
Головуючий у 1 інстанції Гургула В.Б. .
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
У Х В А Л А

30 квітня 2014 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Мелінишин Г.П., ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Тисменицького районного суду від 17 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 17 квітня 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Тисменицького районного суду від 11 листопада 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

На зазначену ухвалу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам закону.

Зокрема, апелянтом не сплачено судовий збір.

Відповідно до п.1.14 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Судовий збір у розмірі 121,80 грн. необхідно сплатити на р/р 0002, отримувач - Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ отримувача-37952250, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) - 836014, код класифікації доходів бюджету - 22030001. Оригінал платіжного документу направити в апеляційний суд.

При цьому посилання апелянта про звільнення його від сплати судового збору як споживача не може бути прийнято до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Аналогічну норму містить також п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» .

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» надає визначення термінів та відповідно до якої послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, а споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Як вбачається із матеріалів справи ПАТ «Прикарпаттяобленерго» звернувся в суд з позовом про відшкодування збитків від необлікованого споживання електричної енергії та стягнення оплати за недораховану електричну енергію. В той же час, ОСОБА_2 у своїй зустрічній позовній заяві просила визнати незаконними дії працівників ПАТ «Прикарпаттяобленерго», акт про порушення Правил користування електричною енергією, на підставі якого фактично і було нараховано завдані електоропостачальнику збитки.

Враховуючи вищенаведені обставини та положення ст. ст. 4, 5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» даний спір не стосується захисту порушених прав споживача.

А тому апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Тисменицького районного суду від 17 квітня 2014 року залишити без руху, надати апелянту термін протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для сплати судового збору.

У випадку несплати судового збору у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Суддя: Г.П. Мелінишин