Справа № 265/179/14-ц
Провадження № 2/265/694/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Металургійний комбінат
«Азовсталь» про стягнення
заборгованості з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку виплати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку її виплати, посилаючись на те,
що з 21 серпня 1974 року по 20 лютого 2009 року
перебував у трудових відносинах з
відповідачем. Однак при виплаті
заробітної плати позивачу не
проводилась індексація, передбачена
діючим законодавством, а також
компенсація за затримку у виплатах,
внаслідок чого були порушені права
позивача на оплату праці, що мають бути
відновлені шляхом зобов'язання
підприємства відповідача провести
відповідні виплати. На підставі
переліченого просив суд зобов'язати
відповідача провести розрахунок та
виплату позивачу заборгованості з
індексації заробітної плати разом з
компенсацією затримки її виплати за
період з 6 березня 2003 року по 20 лютого 2009
року.

Позивач в судовому засіданні на
задоволенні заявлених позовних вимог
наполягав у повному обсязі, надавши
суду пояснення аналогічні тим, що
викладені у позовній заяві, просив
задовольнити позов. При цьому вказував
що не погоджується з наданими
представниками відповідача
розрахунками заборгованості з
індексації та компенсації заробітної
плати.

Представник відповідача, ПАТ «МК
«Азовсталь», яка діє на підставі
довіреності, Чайкіна К. О., у судовому
засіданні проти задоволення заявлених
позовних вимог заперечувала,
посилаючись на письмові заперечення,
які повністю підтримала, де
зазначалось, що відповідач завчасно
протягом періоду роботи позивача на МК
«Азовсталь» підвищував заробітну
плату останньому, випереджаючи тим
самим індексацію його грошових
доходів. На підставі цього вимоги
позивача про виплату індексації, а
також компенсації за затримку виплати,
є необгрунтованими. Також
представниками відповідача
зазначалось, що до МК «Азовсталь»
позивач не звертався зі спірним
питанням. Таким чином відповідач не
повинен був проводити виплату ані
індексації, ані компенсації позивачу,
тому просили суд відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено й підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 21
жовтня 1987 року по 20 лютого 2009 року
перебувала у трудових відносинах із МК
«Азовсталь» (а. с. 8, 24-25).

За вказаний період позивачу
нараховувалась та виплачувалась
заробітна плата, що підтверджується
довідками МК «Азовсталь» (а. с. 26-32).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Згідно ст. 33 Закону України «Про оплату
праці» в період між переглядом розміру
мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

За ст. 34 Закону України «Про оплату
праці» компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 95 КЗпП України
заробітна плата підлягає індексації у
встановленому законодавством порядку.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» (в редакції від 1
січня 2003 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення - це встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів й
послуг. Індекс споживчих цін є
показником, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купує населення для
невиробничого споживання, а порогом
індексації є величина індексу
споживчих цін, яка надає підстави для
проведення індексації грошових
доходів населення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індекс споживчих цін
обчислюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері статистики, і не
пізніше 10 числа місяця, що настає за
звітним, публікується в офіційних
періодичних виданнях.

За ст. 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» об'єктом
індексації грошових доходів населення
є оплата праці (грошове забезпечення)
як грошовий дохід громадян, одержаний
ними в гривнях на території України і
який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено у
ст. 2 Закону України «Про оплату праці»,
якою передбачено існування основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

За ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено, що додаткова
заробітна плата це винагорода за працю
понад установлені норми, за трудові
успіхи та винахідливість і за особливі
умови праці, яка включає доплати,
надбавки, гарантійні і компенсаційні
виплати, передбачені чинним
законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі
статистики заробітної плати»,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5.

За ч. 2 ст. 233 КЗпП України в разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України своїм
рішенням від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013
визначив, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу
законів про працю України слід
розуміти так, що у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати, саме як
складових належної працівнику
заробітної плати, без обмеження
будь-яким строком незалежно від того,
чи були такі суми нараховані
роботодавцем.

Суд встановив, що сума індексації
заробітної плати є складовою частиною
заробітної плати (додатковою
заробітною платою).

Таким чином в разі порушення
законодавства про оплату праці в
частині виплати індексації заробітної
плати працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належних йому до виплати сум
індексації без обмеження будь-яким
строком.

Згідно до ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101 %.
Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону. Для проведення подальшої
індексації грошових доходів населення
обчислення індексу споживчих цін
починається за місяцем, у якому індекс
споживчих цін перевищив поріг
індексації, зазначений у частині
першій цієї статті. Підвищення
грошових доходів населення у зв'язку з
індексацією здійснюється з першого
числа місяця, що настає за місяцем, у
якому опубліковано індекс споживчих
цін.

На підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», в разі якщо грошові доходи
населення підвищено з урахуванням
прогнозного рівня інфляції
випереджаючим шляхом, при визначенні
обсягу підвищення грошових доходів у
зв'язку із індексацією враховується
рівень такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

За ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» підприємства, установи та
організації підвищують розміри оплати
праці у зв'язку з індексацією за
рахунок власних коштів.

Визначення правил обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації та сум індексації грошових
доходів населення, що поширюється на
підприємства, установи та організації
незалежно від форми власності і
господарювання, а також на фізичних
осіб, що використовують працю найманих
працівників, закріплено у «Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078.

Згідно до п. 1-1 «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078, обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком
починаючи з березня 2003 року (місяця
опублікування Закону України від 6
лютого 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

За ст. 2 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати» компенсація громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом (набрав чинності 1
січня 2001 року). Під доходами у цьому
Законі слід розуміти грошові доходи
громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру, серед яких, крім
іншого, заробітна плата (грошове
забезпечення).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

Наявність факту порушення трудового
законодавства в частині невиплати
позивачу індексації заробітної плати
вбачається з наданого суду
представниками МК «Азовсталь»
розрахунку заборгованості з виплати
ОСОБА_1 сум індексації заробітної плати
з компенсацією за затримку її виплаті
за період з березня 2003 року по лютий 2009
року включно, з якого видно, що розмір
невиплачених позивачу сум індексації
грошових доходів з компенсацією за
вказаний період складає 143,84 грн. (а. с.
33-37).

Враховуючи, що згідно положень
наведених нормативних актів
індексація заробітної плати входить до
структури заробітної плати, з якої
проводяться відрахування податків та
обов'язкових платежів, які не зазначені
у наданому представниками відповідача
розрахунку, то суд приходить до
висновку, що при виплаті відповідачем
позивачу відповідних сум належить
утримати з вказаних сум передбачені
законом податки і обов'язкові платежі.

Таким чином суд встановив, що розмір
заборгованості позивачу з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку її виплати становить 143,84 грн.,
що було обраховано представниками
відповідача, правильність чого не було
спростовано при розгляді справи, тому
саме вказаний розмір суми індексації з
компенсацією підлягає виплаті
позивачу відповідачем.

Суд зазначає, що строки звернення до
суду із вказаним позовом позивачем не
було пропущено, бо індексація входить
до структури заробітної плати, а
стягнення заборгованості по
заробітній платі не обмежується
строком давності.

При цьому суд відхиляє посилання
представника відповідача на те, що
підвищення позивачу заробітної плати
МК «Азовсталь» проводив випереджаючим
шляхом, бо жодним чином вказані
посилання представника МК «Азовсталь»
не були підтверджені у судовому
засіданні. Більш того представники
відповідача надали суду розрахунок
невиплачених сум індексації з
компенсацією позивачу за час роботи
останнього на МК «Азовсталь».

На підставі вказаного суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
того, щоб вважати, що заробітна плата
позивача підвищувалась відповідачем
випереджаючим шляхом, з урахуванням
прогнозного рівня інфляції при
визначенні обсягу підвищення грошових
доходів у зв'язку із індексацією.

Суд відхиляє також посилання позивача
на невірність розрахунку, наданого
представниками відповідача, бо
позивачем не було надано суду ані
іншого розрахунку, ані жодних доказів
на спростування такого розрахунку.

Таким чином заявлені позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню за
період з 6 березня 2003 року по 20 лютого 2009
року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн., від сплати якого за законом
позивача звільнено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Металургійний комбінат «Азовсталь»
про стягнення заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації за затримку виплати -
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Металургійний комбінат
«Азовсталь», ,
розташованого в місті Маріуполі по
вулиці Лепорського 1, на користь ОСОБА_1,
ІПН: НОМЕР_1, яка зареєстрована у
АДРЕСА_1, заборгованість з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку виплати за період з 6 березня
2003 року по 20 лютого 2009 року в розмірі
143,84 грн. з утриманням з вказаної суми
при виплаті передбачених законом
податків та обов'язкових платежів і
зборів.

Стягнути з ПАТ «МК «Азовсталь» на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а учасниками процесу, що
не були присутні при проголошенні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя