Справа № 459/3203/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року Червоноградський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді
Новосада М.Д.

при секретарі
Смолій О.Я.

з участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Червонограді справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторне
(транспортне) страхове бюро України,
ПрАТ «Міська страхова компанія» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди заподіяною
дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 21.06.2013 року звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою. В
обґрунтування позову позивач зіслався
на те, що 11.04.2013 року відповідач керуючи
автомобілем «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_3 у м.
Червонограді по вул. Сокальська в стані
алкогольного сп'яніння, не вибравши
безпечної швидкості руху, виїжджаючи з
другорядної дороги на головну, не надав
безпечного проїзду, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем
«Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 під його
керуванням. Внаслідок даного ДТП було
пошкоджений його автомобіль, через це
був порушений звичайний уклад його
життя, він був змушений шукати значну
суму коштів для відновлювального
ремонту автомобіля. Тому просить
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду в розмірі 10684.43 грн., що були
понесені ним у зв'язку із пошкодженням
його автомобіля у вищевказаному ДТП та
моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В ході розгляду справи як
співвідповідача були залучені МТСБУ та
ПРАТ «Міська страхова компанія»

У судовому засіданні позивач
позов підтримав у повному обсязі, з
підстав зазначених у позовній заяві.
Додатково пояснив, що відновлювальний
ремонт його автомобіля становив 10684.43
грн. Через дану ДТП був суттєво
зміненний уклад його життя, був
змушений значну частину свого робочого
та вільного часу займатись ремонтом
автомобіля. Вважає що йому також
заподіяна моральна шкода, яку він
оцінює у розмірі 5000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився. про час та місце слухання
справи належним чином повідомлений.
23.10.2013 р. відповідачу рекомендованим
листом з повідомленням про вручення за
зареєстрованим місцем проживання було
надіслано ухвалу про відкриття
провадження та матеріали справи.
Рекомендований лист із повідомленням
про вручення адресований ОСОБА_2
повернувся з відміткою «за закінченням
терміну зберігання». Окрім цього,
відповідачу неодноразово надсилалися
рекомендовані листи із повістками на
27.09.2013р., 01.08.2013р., 01.11.2013р., 28.11.2013р.,
18.12.2013р., 27.12.2013р., 14.01.2014р., 28.01.2014 р. про
виклик у судове засідання, які
поверталися з відміткою «за
закінченням терміну зберігання», що у
відповідності до абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК
України розглядається як вручення
належним чином судового виклику або
судового повідомлення.

Представник Моторного
(транспортного) страхового бюро
України в судовому засіданні позов
невизнав, подав заперечення на позовну
заяву, в якому просив відмовити у
задоволенні позову з огляду на те, що на
момент ДТП, цивільно-правова
відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2
була застрахована в ПрАТ «Міська
страхова компанія». Відповідно до
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" позивачем був
порушений порядок отримання
страхового відшкодування, а саме
позивач у своїй позовній заяві не надав
доказів, того що: звертався із заявою до
МТСБУ про виплату страхового
відшкодування, у порядку визначеному
законом; страховик - ПрАТ «Міська
страхова компанія» ліквідований та/або
визнаний банкрутом у встановленому
законом порядку; вимога позивача,
включена до затвердженого
господарським судом реєстру вимог
кредиторів страховика - ПрАТ «Міська
страхова компанія». Тому просить у
позовних вимогах відмовити за
безпідставністю.

Представник ПрАТ «Міська страхова
компанія» в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи належним чином повідомлений.
Відповідачу неодноразово надсилалися
рекомендовані листи із повістками про
виклик у судове засідання, які
поверталися з відміткою «організація
вибула». Як вбачається з відомостей
ЄДР станом на 27.11.2013 р. ПрАТ «Міська
Страхова компанія» не перебуває в
процесі припинення.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 11.04.2013 року в
м. Червонограді, Львівської області на
вул. Сокальська в м. Червонограді
Львівської області відбулась ДТП, за
участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до постанови
Червоноградського міського суду
Львівської області про притягнення до
адміністративної відповідальності від
13.05.2012 року, відповідача -ОСОБА_2 було
визнано винним у керуванні
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння та у скоєнні
вищевказаного ДТП і накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на 1
рік.

Враховуючи вимоги ч.4 ст. 61 ЦПК
України підставою звільнення від
доказування є постанова суду у справі
про адміністративне правопорушення,
яка обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дії особи, стосовно якої ухвалено
постанову, з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок вищевказаного ДТП
позивачу була заподіяна матеріальна
шкода, а саме пошкоджено його
автомобіль.

Як вбачається із висновку №1623
експертного автотоварознавчого
дослідження від 07.06.2013 р. вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 становить 10684,43
грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Отже, володільцем
джерела підвищеної небезпеки, який
несе перед потерпілим
відповідальність за завдану шкоду,
визнається юридична чи фізична особа,
якій належить джерело підвищеної
небезпеки на певній правовій основі та
яка здійснює його експлуатацію
(володіння, користування, зберігання,
транспортування тощо).

Що стосується позову в частині
відшкодування майнової та моральної
шкоди моторним (транспортним)
страховим бюро України ( МТСБУ), то
відповідно до ст.41 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" визначений
вичерпний перелік обставин у випадку
настання яких МТСБУ за рахунок коштів
відповідного фонду, здійснює
відшкодування шкоди.

Ч.1 ст.41 даного Закону передбачено,
що МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених даним Законом, у
разі недостатності коштів та майна
страховика - учасника МТСБУ, що
визнаний банкрутом та/або
ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності. Як вбачається з
відомостей ЄДР станом на 27.11.2013 р. ПрАТ
«Міська Страхова компанія» не
перебуває в процесі припинення.

Відповідно до ст.35 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування. Однак, станом на 28.11.2013 р.
жодних звернень від позивача до МТСБУ
стосовно виплати страхового
відшкодування не надходило.

Тому вимоги про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди з
МТСБУ до задоволення не підлягають.

Щодо вимог до ПрАТ «Міська
страхова компанія» про відшкодування
майнової та моральної шкоди, суд
прийшов до наступного.

В судовому засіданні позивач
пояснив, що після ДТП він звернувся до
ПрАТ «Міська страхова компанія» із
страховим полісом № АВ 3639095 про
відшкодування шкоди. Однак, за вказаною
адресою вул. Промислова 20/4 м.Львів
знаходилася інша страхова компанія.
Після чого, позивач звернувся за
місцезнаходженням ПрАТ «Міська
страхова компанія» в м. Донецьк, вул
Краснооктябрська,111, проте жодної
відповіді не отримав. Тому змушений був
звернутися до суду.

Відповідно до ч.5 ст.989 ЦК України
обов'язок страхувальника - повідомити
страховика про настання страхового
випадку у строк, встановлений
договором.

Як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_2 не подав жодних
документів щодо повідомлення ПрАТ
«Міська страхова компанія» про
страховий випадок.

Ч.4 п.16 Постанови пленуму ВССУ від 03.03.2013
р. «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» зазачено, що у разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку
письмового надання страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК
України шкода, завдана одній особі, з
вини іншої особи, відшкодовується
винною особою.

Окрім цього відповідно до п. 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» від 27 березня 1992 року №6
зазначено, що оскільки особа, яка
відповідає за шкоду, заподіяну з вини
іншого, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи, не буде
суперечити закону пред'явлення за
вибором потерпілого вимог про
відшкодування шкоди безпосередньо до
винної особи, якщо за законом межі
відповідальності останньої та особи,
яка за неї відповідає, однакові.

Отже, у разі якщо потерпілий пред'явив
позов безпосередньо до винної особи,
він може бути задоволений у тому
випадку, якщо особа, яка має нести
цивільну відповідальність замість
винного (володілець джерела підвищеної
небезпеки, страхувальник, роботодавець
тощо) має право регресу до винної особи.

Так як страхувальник вчинив ДТП в
стані алкогольного сп'яніння та
відповідно до вимог ст.38 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхова компанія має право
регресної вимоги до винуватця ДТП.

Тому, вважаю, що саме з ОСОБА_2 слід
стягнути матеріальну шкоду завдану
ОСОБА_1 внаслідок ДТП в розмірі 10684,43
грн.

Що стосується вимог про стягнення
моральної шкоди суд прийшов до
наступного.

Позивач зазначив, що внаслідок
даного ДТП було пошкоджений його
автомобіль, через що він отримав
психологічний стрес та хвилювання, був
порушений звичайний уклад його життя,
він був змушений шукати значну суму
коштів для відновлювального ремонту
автомобіля.

Відповідно до п.3 Постанови
Пленуму Верховного суду України №4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру, внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства, моральна шкода може
полягати у моральних переживаннях у
зв'язку із знищенням чи пошкодженням
майна, у порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, що полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Відшкодування потерпілому
моральної шкоди з підстав зазначених
вище, здійснюється лише особою,
визнаною винною у здійсненні ДТП.
Моральна шкода у даному випадку
повинна бути стягнена з ОСОБА_2.

Що стосується розміру моральної
шкоди, яка підлягає стягненню з
відповідача суд прийшов наступного.

Посилання позивача на те, що
ушкодженням його автомобіля, йому було
завдано психологічного стресу, істотно
було змінено уклад його життя, і розмір
моральної шкоди він оцінює в сумі 5000
грн., суд оцінює критично, так як
останні належним чином не підтверджені
та недоведені позивачем у судовому
засіданні. Тому з урахуванням вимог
розумності та справедливості, суд
прийшов до висновку, що моральна шкода
пілягає стягненню у розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212, 215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторне
(транспортне) страхове бюро України,
ПрАТ «Міська страхова компанія» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди заподіяною
дорожньо-транспортною пригодою -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає АДРЕСА_1 бласті на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає АДРЕСА_2 -
10684 (десять тисяч шістсот вісімдесят
чотири) грн. 43 коп. заподіяної
матеріальної шкоди та 500 (п'ятсот)
гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1,
сплачений ним судовий збір в розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

В решті вимог - відмовити

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Червоноградський міський суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
М. Д. Новосад