Справа № 744/1094/14 Провадження №
22-ц/795/2468/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Смага С. В. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової
І.О.,суддів:Страшного М.М., Шарапової
О.Л., при секретарі:Зіньковець О.О., за
участю:позивача ОСОБА_5, представника
відповідача ОСОБА_6-адвоката ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Семенівського районного суду
Чернігівської області від 31 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про стягнення суми авансу,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 31 жовтня 2014 року та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Рішенням Семенівського районного суду
Чернігівської області від 31 жовтня 2014
року позов ОСОБА_5 задоволено
повністю. Стягнуто з ОСОБА_6
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2)
грошові кошти, передані ОСОБА_6 в якості
авансу, в розмірі 12 903 грн. 10 коп.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
судові витрати у розмірі 243,6 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом не повно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, недоведені обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими. Апелянт наполягає на
тому, що передана йому сума в розмір 1000
доларів США в рахунок майбутнього
договору купівлі-продажу є не авансом,
а саме завдатком. Таким чином, судом
порушено приписи ст.58 ЦПК України,
оскільки останій прийняв заяву
позивача як доказ того, що передана
сума є авансом. Судом неправомірно
застосовано норми статей 208 ч.1 п.3, 206 ч.1
та 657 ЦК України. Також, суд не надав
належної оцінки показам свідка ОСОБА_8,
яка підтвердила, що кошти передавалися
саме як завдаток.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги і просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні послалася
на безпідставність апеляційної скарги,
просила відмовити в її задоволенні,
надавши письмові заперечення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5
про стягнення суми авансу, суд першої
інстанції виходив з того, що договір
купівлі - продажу житлового будинку між
сторонами укладено не було, ніякого
зобов'язання у позивача з виплати
відповідачу вартості будинку не
виникло. Відповідач не є кредитором, а
позивач не є боржником. Тому, виходячи
зі змісту ч. 2 ст. 570 Цивільного кодексу
України, передані позивачем
відповідачу гроші є авансом, які мають
бути повернуті позивачу.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив та
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, що 22 серпня 2013
року позивач домовилася з відповідачем
про укладення договору купівлі -
продажу житлового будинку, який
розташований по вулиці Гагаріна, 49, в м.
Семенівка Чернігівської області за
ціною 10000 доларів США. При цьому позивач
передала відповідачу грошові кошти в
розмірі 1000 доларів США в рахунок
майбутніх платежів за договором
купівлі - продажу, про що свідчить
відповідна розписка від 22.08.2013 ( а.с.4).

Відповідно до статті 570 ЦК України,
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
суттєва відмінність авансу від
завдатку полягає в тому, що на аванс не
покладено функцію забезпечувати взяте
сторонами на себе зобов'язання
незалежно від того, яка сторона
відповідальна за невиконання
зобов'язання, той, хто отримав аванс,
повинен його повернути і якщо
продавець чи підрядник отримали як
аванс певну грошову суму, а договір не
виконано незалежно від того, з чиєї
вини це трапилось і які обставини цьому
перешкоджали, аванс у будь-якому
випадку підлягає поверненню в тому
розмірі, в якому він надавався.

Завдаток одночасно є доказом самого
факту існування зобов'язання, виконує
платіжну функцію та є способом
забезпечення виконання зобов'язання.
Таким чином, з огляду на положення
статей 546, 548 ЦК України, унесення
завдатку як способу виконання
зобов'язання може бути лише у випадку
наявності зобов'язання, яке мало б
випливати з договору купівлі-продажу
нерухомого майна, що підлягає
нотаріальному посвідченню.

Як вбачається з матеріалів справи, ані
нотаріально посвідчений попередній
договір, ані договір купівлі - продажу
будинку між сторонами укладено не було.
З урахуванням зазначеного, колегія
суддів, погоджується з висновками
першої інстанції, що сума передана
ОСОБА_6 є авансом та підлягає
поверненню позивачу.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Судове рішення постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Семенівського районного суду
Чернігівської області від 31 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: