Справа № 2-1364/12
З А О Ч Н Е РІ Ш Е Н Н Я
11 лютого 2014 року Житомирський
районний суд Житомирської області
у складі: головуючої судді - Баренко
за участю секретаря судового засідання
Лабенської Л.І.., представника позивача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Житомирі цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» ( далі - Банк) до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
рухоме майно та зустрічним позовом
ОСОБА_1 до Банку про розірвання
кредитно-заставного договору у зв'язку
з істотною зміною обставин, скасування
пені та штрафів і стягнення
У позові проти ОСОБА_1 Банк просить в
рахунок погашення заборгованості
відповідача за кредитно - заставним
звернути стягнення на предмет застави -
автомобіль ГАЗ 2752, шляхом передачі
автомобіля в заклад Банку та
подальшого його продажу останнім.
ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом
про розірвання кредитно-заставного
договору, скасування нарахованих
штрафних санкцій та пені, а також
стягнення з Банку 106,95 доларів США, як
сплачених ним надмірно. Вимоги
мотивовані порушенням Банком умов
укладеного договору у тому числі
відмовою у прийняті від ОСОБА_1
чергових платежів, безпідставним
включенням Банком до суми кредиту
виплати по кредитної лінії для
погашення страхових платежів.
У суді кожний зі сторін підтримали свої
вимоги і заперечували проти
Дослідивши матеріали справи, судом
встановлені обставини, які
відповідають зобов'язальному праву.
01.02.2008 між Банком та ОСОБА_1 укладено
кредитно-заставний договір №ZRZ0AK00255160
про надання останньому кредиту в
повернення до 01.02.2013 та сплатою 0.88%
відсотків річних за користування
кредитними коштами (а.с. 15-23).
У забезпечення виконання зобов'язань
відповідач передав в заставу рухоме
майно - автомобіль ГАЗ 2752, 2007 року
випуску, д/н НОМЕР_1, № кузова/шасі
НОМЕР_2, що належить відповідачу на
Зі змісту ст.ст. 526, 629 ЦК України видно,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
За умовами договору погашення
заборгованості здійснюється шляхом
сплати щомісячних платежів у розмірі
229.58 доларів США. Для цього Банк
відкриває позичальникові транзитний
рахунок для внесення коштів на
погашення заборгованості, з якого
відповідні кошти списуються на користь
Банку. Внесення коштів на транзитний
рахунок може здійснюватися шляхом
внесення їх через касу банку, або
списанням відповідної суми за
дорученням позичальника з його
платіжної картки, емітованої Банком.
Позичальник може доручити списання
коштів не наданих у кредит. У п.4.7.
Договору сторони узгодили порядок
погашення заборгованості тільки за
Твердження ОСОБА_1 про відмову у касі
Банка в прийнятті від нього грошових
коштів у доларах США за користування
кредитом за спірним договором
протягом часу з 03.09.2009 - по 29.12.2009, а
також відмову касира зарахувати 400
доларів США у подальшому, підтвердили
свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Представник Банку, з посиланням на
внутрішній Наказ від 19.05.2009 за № СП - 2009
- 422 ці обставини не заперечував(а.с.64-65).
Та пояснив, що з причин різкого
збільшення проблемних кредитів, при
наявності у клієнта простроченої
заборгованості та декількох кредитів,
наведеним наказом був передбачений
пріоритет у погашенні беззаставних
кредитів. У ОСОБА_1 було два кредити, а
тому він повинен був спочатку
сплачувати беззаставний кредит, а
потім кредитно - заставний. Вважає дії
банку законними, при цьому послався на
правову позицію, викладену в рішенні
апеляційного суду області від 05.09.2012 за
аналогічним, на його думку спором,
надав його ксерокопію (а.с. 110).
Відповідно до ст.204 ЦК України
правомірність правочину презумповано,
а тому відмова Банку в проведенні
розрахунків за договором, суд вважає
порушенням його умов. До того ж,
наведений внутрішній наказ Банку
штучно позбавив ОСОБА_1 виконувати свій
обов'язок по сплаті кредиту. Неналежне
виконання Банком своїх зобов"язань по
спірному договору не може бути
виправдано згаданим рішенням
апеляційного суду, зі змісту якого
вбачається про інші обставини, а саме
наявність узгодженого за відповідним
договором між сторонами(банком і
клієнтом) пріоритету такого списання.
Представлена банком анкета - заява
ОСОБА_5 на відкриття карткового рахунку
таких умов не містить(а.с.162).
Таким чином, прострочка сплати кредиту
ОСОБА_5 сталася і з вини Банку, а тому
визначення суми заборгованості(за
кредитом, по процентам за користування,
нарахування йому штрафних санкцій
тощо) відбувалося з порушеннями, що
свідчить про недоведеність Банком
невиконання з вини ОСОБА_5 кредитного
договору у сумі 30 973 грн. 92 коп.
належними та допустимими доказами.
Виписка з рахунку відповідача (а.с. 159-160)
не відображає реальну заборгованість з
причин встановленої протиправності
нарахування штрафних санкцій, що є
підставою для відмови у задоволенні
позову в цій частині. Решта вимог Банку
як звернення стягнення на предмет
закладу - автомобіль шляхом його
продажу Банком від імені ОСОБА_5 є
похідними від наявної заборгованості.
Оскльки за ст.20 Закону України "Про
заставу" позичальник має право з метою
задоволення своїх вимог звернути
стягнення на предмет застави у випадку,
якщо в момент настання термінів
виконання зобов'язань, передбачених
кредитним договором, вони не будуть
Вимоги зустрічного позивача про
скасування розміру штрафів і пені,
стягнення на користь останнього
надмірно сплачених коштів також не
підлягає до задоволення, оскільки не
знайшли свого документального
підтвердження в суді. Для визначення
таких сум необхідні спеціальні знання
в сфері аудиту, бухгалтерського обліку
тощо. Жодна зі сторін питання по
призначення відповідної судової
експертизи не порушувала, а суд
позбавлений її провести за власною
ініціативою (ст. ст. 143, 144 ЦПК України).
Ці вимоги процесуального закону
сторонам були роз"яснені.
Не є підставою для розірвання кредитно
- заставного договору зміна курсу
У п.16 постанови Пленуму ВССУ №5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
від 30.03.2012 зауважено, що саме по собі
зростання/коливання курсу іноземної
валюти не є достатньою підставою для
розірвання кредитного договору на
підставі статті 652 ЦК, оскільки
зазначене стосується обох сторін
договору й позичальник при належній
завбачливості міг, виходячи з динаміки
зміни курсів валют із моменту введення
в обіг національної валюти та її
девальвації, передбачити в момент
укладення договору можливість зміни
курсу гривні України до іноземної
валюти, а також можливість отримання
кредиту в національній валюті.
Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку про повну відмову у
задоволенні первісних та зустрічних
Керуючись: Законом України «Про захист
прав споживачів», Законом України «Про
заставу», Правилами надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затвердженими постановою
Правління НБУ від 10.05.2007 № 168, ст.ст. 3, 15,
16, 526, 575, 589, 590, 629, 652, 1050, 1054 ЦК України,
ст.ст. 57, 60,61,88,130, 143, 144, 169,197 212, 213, 215,218 ЦПК
України, суд,
У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на рухоме майно -
відмовити за недоведеністю.
У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Банку про розірвання
кредитно-заставного договору у зв'язку
з істотною зміною обставин, скасування
пені та штрафів і стягнення
заборгованості - відмовити за
Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Житомирської
області через Житомирський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
С.Г.
Баренко