Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Бондаренко О.
В. ,

при секретарі - Коляда С. М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Сухоліської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області, про визнання права на спадкове
майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 22.11.2013 року звернулась до суду
з даним позовом обґрунтовуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син ОСОБА_3, після
його смерті залишилась спадщина у
вигляді житлового будинку АДРЕСА_1,
вона являється єдиним спадкоємцем за
законом і у визначений законом строк
прийняла спадщину та отримала в
Узинській державній міській
нотаріальній контрі свідоцтво про
право на спадщину на земельну ділянку
від 26.09.2013 року. Однак оформити житловий
будинок не має можливості, так як
будинок АДРЕСА_1 не було зареєстровано
за спадкодавцем в МБТІ. В зв'язку з цим
позивач просить в судовому порядку
визнати за нею право на майно у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та пояснила, що на час дарування
в будинку проживали дід і баба
померлого, син був неповнолітнім коли
дід подарував будинок, документи на
будинок були в неї, як законного
представника, про те що треба було
реєструвати будинок в МБТІ вони не
знали. На земельну ділянку, на якій
розташований будинок, вона отримала
свідоцтво про право на спадщину.

Відповідач Сухоліська сільська рада
представника до суду не направила, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, надали до
суду заяву про розгляд справи у
відсутності їх представника,
заперечень до суду не надали.

Заслухавши пояснення позивача, покази
свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов обґрунтований і підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленою статтею 1270 цього Кодексу,
він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с 3), після смерті якого
залишилась спадщина у вигляді
земельної ділянки площею 0,2205 га, яка
розташована на території АДРЕСА_1 та
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Спадкоємцем за законом є позивач по
справі - ОСОБА_1, мати спадкодавця, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 5). Позивач, на момент
смерті спадкодавця, проживала з ним за
однією адресою, що підтверджується
копією довідки виданої виконкомом
Сухоліської сільської ради (а.с. 9) та
подала заяву про прийняття спадщини до
державного нотаріуса Узинської
міської державної нотаріальної
контори Київської області. Розглянувши
всі подані документи державний
нотаріус видала свідоцтво про право на
спадщину лише на частину спадкового
майна, а саме: на земельну ділянку
площею 0,2205 га, яка розташована на
території АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом (а.с. 19) та копією спадкової
справи № 69/2013 (а.с. 32-63). Щодо іншої
частини спадкового майна державний
нотаріус - Малькевич Леся Вікторівна
05.11.2013 року винесла постанову, якою
відмовила позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, оскільки державна
реєстрація права власності на нього
здійснена не була, що підтверджується
(а.с. 6), копією спадкової справи № 69/2013
року та відповіддю на запит КП КОР
«Південне бюро технічної
інвентерізації» від 23.01.2014 р. (а.с. 68).

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 717 ЦК України, за
договором дарування одна сторона (
дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні ( обдарованому)
безоплатно майно ( дарунок) у власність.

Договір дарування нерухомої речі
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню. (
ст. 719 ЦК України).

Відповідно до ст. 722 ЦК України, право
власності обдарованого на дарунок
виникає з моменту його прийняття.
Прийняття обдаровуваним документів,
які посвідчують право власності на річ,
інших документів, які посвідчують
належність дарувальникові предмета
договору, або символів речі (
ключі,макети, тощо) є прийняттям
дарунка.

Відповідно до ст. 727 ЦК України,
дарувальник має право вимагати
розірвання договору дарування
нерухомих речей чи іншого особливо
цінного майна, якщо обдаровуваний
умисно вчинив злочин проти життя,
здоров'я, власності дарувальника, його
батьків, дружини ( чоловіка) або дітей.
Дарувальник має право вимагати
розірвання договору дарування, якщо
обдаровуваний створює загрозу
безповоротної втрати дарунка, що має
для дарувальника велику немайнову
цінність.

До вимог про розірвання договору
дарування застосовується позовна
давність в один рік. ( ст. 728 ЦК України.)

Отже, правовими наслідками договору
дарування є перехід майна від однієї
особи у власність іншої, договір
дарування направлений на припинення
права власності у дарувальника і
виникнення права власності у
обдарованої особи.

Судом встановлено, що 18.04.2003 року ОСОБА_6
в інтересах якого по дорученню
виступав ОСОБА_7, подарував
неповнолітньому ОСОБА_3 будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від
дарувальника та його представника будь
- яких заяв про розірвання договору не
поступало, ОСОБА_3 дарунок прийняв
шляхом отримання договору дарування,
що підтверджено договором дарування
житлового будинку (а.с. 7), показами
позивача та свідка . В зв'язку з тим, що
ОСОБА_3 на момент укладення договору
дарування був неповнолітнім він не
подав заяву про реєстрацію речових
прав на нерухоме майно, а його законним
представник . в порушення прав
неповнолітнього, не зареєструвала
договорі дарування у встановлено
законодавством порядку. Оскільки
провести реєстрацію речових прав на
нерухоме майно можливо лише за заявою
власника, а власник помер, то юридично
право власності на житловий будинок за
ним встановлено, але документально
оформити не можливо, дані обставини
підтверджуються постановою про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
від 05.11.2013 року (а.с. 6).

Даючи оцінку встановленим обставинам
та зібраним по справі доказам суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 набула
в порядку спадкування право на майно у
вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, оскільки будинок
переданий у власність ОСОБА_3, а
позивач прийняла спадщину у визначений
законом строк.

Керуючись ст.ст.1217,1218,1261,1268,1269 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 213 - 215,
294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Сухоліської сільської
ради Білоцерківського району
Київської області, про визнання права
на спадкове майно задовольнити .

Визнати, в порядку спадкування, за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право на майно у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1, після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко