Провадження № 2/201/3956/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

23 січня 2014 року
Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - судді Брага А.В.,

при секретарі - Обоянській М.С.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську заяву
представника позивача по цивільній
справі № 201/14518/13-ц за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа, - Інспекція
державного архітектурно - будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та за позовом
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, -
Інспекція державного архітектурно -
будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

25 листопада 2013 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
надійшла позовна заява ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа, - Інспекція
державного архітектурно - будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, в якій позивач
просить суд зобов'язати ОСОБА_4 усунути
перешкоди у користуванні ОСОБА_3
власними земельними ділянками,
розташованими за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язати ОСОБА_4 знести цегляну
огорожу та господарську будівлю, які
незаконно будуються на межі із
земельною ділянкою, розташованою за
адресою: АДРЕСА_1.

02 грудня 2013 року представником
позивача було подано до суду заяву про
вжиття заходів забезпечення позову, у
відповідності до якої просив суд
забезпечити позов шляхом заборони
відповідачу або іншим особам у
будь-який спосіб вчинити дії щодо
подальшого зведення цегляної огорожі
та виконання робіт з будівництва
будівлі (споруди) господарського чи
іншого призначення, на земельній
ділянці, що належить відповідачу і
розташована за адресою: АДРЕСА_1. В
обґрунтування заявлених вимог
представник позивача посилається на
те, що 25 листопада 2013 року ОСОБА_3 було
подано до Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська позовну заяву до
ОСОБА_4, третя особа, - Інспекція
державного архітектурно - будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою. Підставою для
звернення до суду із зазначеним
позовом є протиправна діяльність
відповідача, що полягає у незаконному,
тобто без отримання відповідних
дозволів, з порушенням будівельних,
санітарних, протипожежних норм та
стандартів, будівництві будівлі
невизначеного призначення та зведені
цегляної огорожі впритул до межі
земельної ділянки позивача. Зазначенні
порушення при здійсненні будівництва
відповідачем, зокрема встановлені в
Акті перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 12
листопада 2013 року, складеного за
результатами відповідної перевірки
головним державним інспектором
Дніпропетровського відділу контролю
та державного нагляду Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України. Проте, звернення до суду із
позовом ніяким чином не вплинуло на
ситуацію та не припинило з боку
відповідача протиправних дій. Тобто, як
зазначає заявник, є очевидним той факт,
що невжиття заходів забезпечення
позову в свою чергу може значно
утруднити виконання рішення суду (а.с. 15
- 16).

02 грудня 2013 року ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
було задоволено заяву представника
позивача та забезпечено позов шляхом
накладення заборони ОСОБА_4 або іншим
особам у будь-який спосіб вчиняти дії
щодо подальшого зведення цегляної
огорожі та виконання робіт з
будівництва будівлі (споруди)
господарського чи іншого призначення,
на земельній ділянці, що належить
ОСОБА_4 та розташована за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 20 - 22).

16 грудня 2013 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
надійшла заява представника позивача,
в якій заявник просила суд виправити
описку, допущену в ухвалі суду від 02
грудня 2013 року та вказати адресу
відповідача замість невірної АДРЕСА_1,
вірну - АДРЕСА_1 (а.с. 29).

16 грудня 2013 року ухвалою
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська в задоволенні заяви
представника позивача про виправлення
описки було відмовлено (а.с. 40 - 41).

23 січня 2014 року в судовому
засіданні представник позивача
повторно заявила клопотання про
забезпечення позову та просила суд
скасувати ухвалу від 02 грудня 2013 року з
підстав неможливості її виконання
через помилку, допущену в адресі
відповідача та ухвалити нову, якою
задовольнити її клопотання та вжити
заходів забезпечення позову. В
обґрунтування заявленого представник
позивача пояснила, що на даний час
продовжують існувати обставини,
викладені в заяві про забезпечення
позову від 02 грудня 2013 року,
відповідачем продовжуються будівельні
роботи на прилеглій земельній ділянці,
що порушують права позивача, як
власника сусідньої ділянки, а тому
невжиття заходів забезпечення позову
може призвести до значного утруднення
виконання рішення суду.

Суд, ознайомившись із матеріалами
справи та вислухавши думку
представника позивача та представника
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет позову щодо
можливості вжиття заходів
забезпечення позову, вважає за
необхідне заявлене стороною позивача
клопотання задовольнити у повному
обсязі з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України
встановлено, заява про забезпечення
позову розглядається судом, у
провадженні якого перебуває справа, в
день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Приписами ч. 3 ст. 151 ЦПК України
встановлено, що забезпечення позову
допускається на будь - який стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

У відповідності до ст. 152 ЦПК України,
позов забезпечується накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; забороною
вчиняти певні дії; встановленням
обов'язку вчинити певні дії; забороною
іншим особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22 грудня 2006
року № 9 унормовано, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як було встановлено, позивач просить
суд шляхом заборони відповідачу або
іншим особам у будь-який спосіб вчинити
дії щодо подальшого зведення цегляної
огорожі та виконання робіт з
будівництва будівлі (споруди)
господарського чи іншого призначення,
на земельній ділянці, що належить
відповідачу і розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ІДП - 037048 від 04
березня 2002 року, ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 14 лютого 2002 року № 5-524 на
праві приватної власності належить
земельна ділянка 0,0609 га, розташована за
адресою: АДРЕСА_2, з цільовим
призначенням - для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серія
№391232 від 01 липня 2011 року, ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 17 березня 2006 року
№ 607 на праві приватної власності
належить земельна ділянка 0,0050 га,
розташована за адресою: АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням - для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Згідно Акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів, складеного головним
державним інспектором
Дніпропетровського відділу контролю
та державного нагляду Гордієвичем І.Л.
від 17 листопада 2013 року, у
домоволодінні АДРЕСА_1 по пров.
Диканьському у м. Дніпропетровську, яке
перебуває у стані реконструкції, на
момент проведення перевірки на
території вищезазначеного
домоволодіння виконуються роботи із
зведення цегляної огорожі та
будівництва господарської будівлі
невизначеного призначення у притул до
території земельної ділянки у бік
домоволодіння АДРЕСА_2, щ є порушенням
вимог п. 3.2 ДБН 360-92** «Планування і
забудова міських і сільських
поселень», будівельні роботи
виконуються невідомими особами,
власник домоволодіння АДРЕСА_1 або
уповноважена особа - відсутні,
документації необхідної для
проведення перевірки перевіряючому
надано не було.

Суд, з'ясувавши предмет спірних
відносин, зміст заявлених позовних
вимог, встановивши дійсність
виникнення спору між сторонами,
вирішуючи питання щодо необхідності
вжиття заходів забезпечення позову, з
урахуванням можливості подальшого
проведення будівельних робіт на
земельній ділянці на час розгляду
справи в суді, робить висновок про
необхідність вжиття заходів
забезпечення позову шляхом заборони
відповідачу або іншим особам у
будь-який спосіб вчинити дії щодо
зведення цегляної огорожі та виконання
робіт з будівництва будівлі (споруди)
господарського чи іншого призначення,
на земельній ділянці, що належить
відповідачу і розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Суд, при задоволенні заяви виходив з
того, що подальше будівництво, яке
позивач вважає незаконним, може
призвести до значного утруднення
виконання рішення суду.

Тому, задовольняючи заяву представника
позивача про вжиття заходів
забезпечення позову суд виходить з
того, що дана вимога є доцільною та
співмірною з заявленим предметом
позовних вимог.

Також, суд задовольняючи заяву щодо
вжиття заходів забезпечення позову,
зокрема, але не виключно, в частині
заборони третім особам вчиняти дії
щодо подальшого зведення цегляної
огорожі та виконання робіт з
будівництва будівлі (споруди)
господарського чи іншого призначення,
на земельній ділянці, виходить з того,
що проведення будівельних робіт може
здійснюватися, як власне відповідачем,
так і залученими останньою третіми
особами за дорученням або згодою
відповідача.

Отже, враховуючи характер спору,
приймаючи до уваги, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду, суд вважає за можливе
задовольнити заяву представника
позивача про вжиття заходів
забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 151 - 154, 210 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача по
цивільній справі №201/14518/13-ц за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, -
Інспекція державного архітектурно -
будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкоюита за позовом
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, -
Інспекція державного архітектурно -
будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року
про забезпечення позову по цивільній
справі №201/14518/13-ц за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа, - Інспекція
державного архітектурно - будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, - скасувати.

Заборонити ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) або
іншим особам у будь-який спосіб вчиняти
дії щодо подальшого зведення цегляної
огорожі та виконання робіт з
будівництва будівлі (споруди)
господарського чи іншого призначення,
на земельній ділянці, що належить
ОСОБА_4 та розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Ухвала підлягає негайному
виконанню в порядку, встановленому для
судових рішень, та набрала чинності з 23
січня 2014 року і може бути пред'явлена до
виконання протягом одного року з дня її
винесення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на ухвалу суду подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Особи винні в порушенні заходів
забезпечення позову, несуть
відповідальність, встановлену законом.

Суддя:
А.В.
Брага