Справа № 212/2-53/11
Провадження № 2/127/137/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.01.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Овсюк Є.
М.,

при секретарі - Олійник І.Ю.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд
з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Позов обґрунтовують тим, що 29 листопада
2005 р. біля 16 годин 50 хвилин відповідач
ОСОБА_4 керуючи автобусом марки «А
091Богдан», д/н НОМЕР_1 власником якого
він являється, рухаючись по маршруту
№4 «Бучми - Вишенька» не врахував
дорожньої обстановки і при зміні
напрямку руху ліворуч не переконався,
що даний маневр буде безпечний та не
створить небезпеки іншим учасникам
дорожнього руху, виїхав лівим
габаритом керованого ним автобуса на
смугу зустрічного руху, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем марки
«Москвич - ИЖ - 412», д/н НОМЕР_3 з-
причіпом, під керуванням водія ОСОБА_5,
який рухався в зустрічному напрямку в
сторону ринку «Урожай» та перевозив
свого сина - ОСОБА_6 В результаті
зіткнення автомобіль «Москвич - ИЖ - 412»
розвернуло в зворотному напрямку та
перевернуло на лівий бік, а причіп
зірвало з кріплення та закинуло під
днище тролейбуса НОМЕР_5 з лівого боку.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 водій
автомобіля «Москвич - ИЖ - 412» отримав
тілесні ушкодження від яких помер. Дані
ушкодження перебувають у причинному
зв'язку зі смертю останнього
відповідно до висновку СМЕ № 1234 від
30.12.2005 р. В результаті ДТП автомобіль
«Москвич - ИЖ - 412» технічно пошкоджений.

Постановою Ленінського районного суду
м. Вінниця від 14 березня 2008р. ОСОБА_4
звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України «Про амністію», як батька який
має неповнолітню дитину.

Внаслідок протиправних дій з боку
ОСОБА_4 позивачам - батькові, матері та
вдові покійного нанесена значна
матеріальна і моральна шкода, яку вони
при первинній подачі позову 25.03.2008 р.
оцінили в сумі 32145,72 грн. матеріальної
шкоди та 35000 грн. моральної шкоди.

В подальшому позивачі неодноразово
збільшували розмір сум, які просили
стягнути на їх користь і в останній
уточненій заяві просили стягнути 67545
грн. матеріальної шкоди та 900000 грн.
моральної шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник і представник ОСОБА_2
ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги та
просили задовільнити позов в повному
об'ємі, посилаючись на викладені в
ньому обставини, а також відшкодувати
понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_8 позов не визнали та просили
відмовити в його задоволенні повністю.

Заслухавши пояснення сторін і їх
представників, дослідивши матеріали
справи, матеріали кримінальної справи
і вирок Вінницького міського суду
Вінницької області від 03 червня 2013 р.,
який набув юридичної сили відповідно
до ухвали апеляційного суду Вінницької
області від 29.08.2013 р., встановивши факти
і відповідні їм правовідносини, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково,
враховуючи наступне.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4 належить
на праві власності автомобіль «Москвич
- ИЖ - 412». Право на керування даного
транспортного засобу мав його син
ОСОБА_5

Відповідно до вироку Вінницького
міського суду Вінницької області від 03
червня 2013 р., який набув юридичної сили
відповідно до ухвали апеляційного суду
Вінницької області від 29.08.2013 р. 29.11.2005 р.
ОСОБА_4, керуючи технічно справним
автобусом марки «А 091 Богдан», д/н
НОМЕР_1, рухаючись в напрямку вулиці
Шевченка на лівій смузі проїзної
частини вул. Келецької в м. Вінниця, яка
має по дві смуги для руху в одному
напрямку, в районі перехрестя з вул. Ф.
Кона не врахував дорожню обстановку, а
саме: ширину проїзної частини дороги
та габарити автобуса, яким він керував,
при зміні напрямку руху ліворуч не
переконався, що даний маневр буде
безпечним та не створить небезпеки
іншим учасникам дорожнього руху, під
час виконання маневру обгону
тролейбуса марки «Зіу - 9» НОМЕР_5 під
керуванням ОСОБА_10, який рухався в
попутному напрямку виїхав лівим
габаритом керованого транспортного
засобу на смугу зустрічного руху,
внаслідок чого з необережності
допустив зіткнення з технічно
справним автомобілем «Москвич - ИЖ - 412»
з причіпом під керуванням водія ОСОБА_5
який рухався в зустрічному напрямку.
Водій ОСОБА_4, як вказано у вироці
порушив вимоги п.п.1.5, 10.1, 11.1, 11.4, 13.3, 14.6 - е
Правил дорожнього руху України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної
пригоди водій ОСОБА_5 отримав тілесні
ушкодження, від яких 01.12.05 р. помер.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.1.5, 10.1,
11.1, 11.4, 13.3, 14.6- е Правил дорожнього руху
України знаходяться в причинному
зв'язку з наслідками. Відповідно до
даного вироку суду в ДТП винуваті
обидва водії - ОСОБА_4, який керував
автобусом «А 091 Богдан» та ОСОБА_5, який
керував автомобілем «Москвич - ИЖ - 412».
Вироком суду ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
286 КК України та призначено покарання у
вигляді трьох років позбавлення волі
без позбавлення права керування
транспортним засобом і на підставі ст.
75 КК України звільнено від відбуття
призначеного покарання з іспитовим
строком 3 роки. Вирок Вінницького
міського суду Вінницької області від
03.06.2013 р. набув законної сили відповідно
до ухвали колегії суддів судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Вінницької області
від 29.08.2013 р.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок
у кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно - правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: - шкода завдана одній
особі з вини іншої, відшкодовується
винною особою; за наявності вини всіх
осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення.

Підставами для настання матеріальної
відповідальності особи являються
наявність складу правопорушення, яке
полягає в наявності заподіяння шкоди,
протиправної поведінки, причинному
зв'язку між протиправною поведінкою і
шкодою та наявністю вини.

Дані ознаки для настання матеріальної
відповідальності ОСОБА_4 у заподіяні
шкоди позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
маються в матеріалах цивільної справи
і встановлені в судовому засіданні при
розгляді справи і полягають в тому, що
ОСОБА_4 керуючи джерелом підвищеної
небезпеки автобусом «А 091 Богдан» скоїв
дорожньо-транспортну пригоду,
порушивши при цьому вимоги п.п.1.5, 10.1, 11.1,
11.4, 13.3, 14.6 - е Правил дорожнього руху
України, внаслідок чого водій ОСОБА_5
отримав тяжкі тілесні ушкодження, які
призвели до його смерті, що
підтверджується висновком СМЕ №1234 від
30.12.2005 р.

Частинами першою - третьою ст.22 ЦК
України встановлено, що особа, якій
завдано збитків в результаті порушення
її цивільного права, має право на її
відшкодування. Збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробили або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки). Збитки
відшкодовуються в повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Відповідно до висновку експерта
Київського НДІСЕ від 18.12.2013 р. за
результатами проведення
автотоварознавчої експертизи розмір
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «Москвич - ИЖ - 412»
д/н НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_1,
станом на день його дослідження 24.04.2008
р. складає 6150,90 грн. Оскільки вартість
вузлів та агрегатів даного автомобіля
можливих для подальшого використання
складає 1310,47 грн. до відшкодування
підлягає сума 4840,43 грн. Як пояснив
позивач ОСОБА_1, даний пошкоджений
автомобіль був переданий йому і він
здав його на утилізацію.

Відповідно до матеріалів справи
позивач ОСОБА_1 поніс витрати по
проведенню транспортно - трасологічної
експертизи № 490 - Е від 07.12.2007 р. та
повторної судово - автотехнічної
експертизи в сумі 7000 грн., що
підтверджується наявними в справі
квитанціями, а також оплатив 100 гривень,
що підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру №304431 від
27.03.2008 р. та 250 гривень відповідно
квитанції до прибуткового касового
ордеру № 305118 від 25.04.2008 р., як оплата
експертних послуг по оцінці
матеріального збитку. Ці витрати також
підлягають відшкодуванню.

Також позивачами понесені додаткові
витрати, пов'язані з похороном ОСОБА_5,
які складаються з придбання труни - 356,88
грн., надгробного вінка - 126,89 грн.,
стрічки до вінка - 3,95 грн., комплекту
гранітного пам'ятника - 5128 грн.,
встановлення пам'ятника на могилі - 225
грн. Ці витрати відповідно до норм
закону(ч. 1 ст. 1201 ЦК України) повинні
бути відшкодовані відповідачем в
загальному розмірі 18031,15 грн., як
підтвердженні належними доказами. Інші
витрати на задоволенні яких
наполягають позивачі відшкодуванню не
підлягають, оскільки не підтверджені
належними відповідними доказами, а
інші витрати, які хоч і підтверджені
належними документами не можуть бути
відшкодовані, оскільки ці витрати не
передбачені діючим законодавством (
обладнання лавки біля могили, площадки,
тощо).

Вирішуючи питання про відшкодування
моральної шкоди, яку позивачі оцінили в
сумі 900000 грн. суд вбачає підстави для
задоволення позову в цій частині
частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності вини. Вина відповідача
ОСОБА_4 у заподіянні шкоди своїми діями
що призвело до смерті ОСОБА_5
підтверджена матеріалами цивільної і
кримінальної справи, вироком відносно
ОСОБА_4 від 03.06.2013 р., який засуджений по
статті 286 ч. 2 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім»єю.

Позивачі по справі відносяться до
даних осіб.

Суд враховує при вирішенні позову в
частині стягнення моральної шкоди
невизнання відповідачем своєї вини в
скоєному ДТП, відмову відшкодувати
заподіяну своїми неправомірними діями
шкоду потерпілим, моральні страждання
позивачів по справі, які на протязі 5
років після загибелі сина і чоловіка
ОСОБА_5 перебувають у напруженому
стані, переносять душевні страждання в
зв'язку з втратою ОСОБА_5, враховує
також те, що потерпілий внаслідок ДТП
ОСОБА_5 також допустив при керуванні
транспортним засобом - автомобілем
«Москвич - ИЖ - 412» порушення правил
дорожнього руху, що також зазначається
у вироку суду і з врахуванням
наведеного, враховуючи обстави справи,
ступень вини особи потерпілого він ДТП
ОСОБА_5, враховуючи вимоги розумності і
справедливості вважає, що позов про
відшкодування моральної шкоди
підлягає до задоволення в розмірі 75000
гривень.

Відповідно до частини 1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
22, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 10, 57 - 60,
88, 143, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 18031,15 гривень
матеріальної шкоди та 75000 гривень
моральної шкоди в рівних частинах на
користь кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 30
гривень витрат по сплаті інформаційно -
технічного забезпечення розгляду
справи, а на користь держави судовий
збір в розмірі 286 гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя:

Справа № 212/2-53/11

2/127/137/14

РІШЕННЯ

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

23.01.2014 р.
Вінницький міський суд Вінницької
області

В складі: головуючого - Овсюка Є.М.

при секретарі - Олійник І.Ю.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 18031,15 гривень
матеріальної шкоди та 75000 гривень
моральної шкоди в рівних частинах на
користь кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 30
гривень витрат по сплаті інформаційно -
технічного забезпечення розгляду
справи, а на користь держави судовий
збір в розмірі 286 гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя: