УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Воловецького
районного суду Закарпатської області
від 08 липня 2014 року та рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 09 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Відділу Державної виконавчої служби
Воловецького районного управління
юстиції Закарпатської області,
Державної казначейської служби
України про стягнення шкоди завданої
бездіяльністю державної виконавчої
служби,

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду із вказаним позовом,
в якому просили суд ухвалити рішення,
яким стягнути із відповідачів на їх
користь майнову та моральну шкоду
спричинену бездіяльністю в процесі
виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на
підставі рішення Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 29 листопада 2010 року у справі
про стягнення майнової та моральної
шкоди заподіяної злочином із
ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по 34 423 грн 85 коп. майнової шкоди
та по 65 тис. грн моральної шкоди, а на
підставі рішення Міжгірського
районного суду від 24 грудня 2009 року
із ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_4
10 тис. грн у відшкодування моральної
шкоди.

На підставі зазначених рішень суду
позивачам видано виконавчі листи за
якими відділ ДВС Воловецького РУЮ
відкрив виконавчі провадження, однак,
позивачі вважають, що внаслідок
бездіяльності державної виконавчої
служби рішення судів не виконано, а
тому просять стягнути майнову і
моральну шкоду, присуджену за
вищевказаними рішеннями, на користь
позивачів, з ВДВС Воловецького РУЮ.
Крім того позивачі просять стягнути із
відповідача компенсацію моральної
шкоди спричиненої їм внаслідок
бездіяльності при виконанні судових
рішень в сумі по 5 тис. грн кожному.

Рішенням Воловецького районного суду
Закарпатської області від 08 липня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 09 жовтня
2014 року рішення Воловецького районного
суду Закарпатської області від 08
липня 2014 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким частково задоволено
позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Стягнуто із ВДВС Воловецького РУЮ на
користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 3
тис. грн кожному у відшкодування
моральної шкоди. У задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Крім того, скаржниками заявлено
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження зазначених вище
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням (ухвалою)
апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Доводи заявників щодо поважності
пропуску строку на касаційне
оскарження рішення Воловецького
районного суду Закарпатської області
від 08 липня 2014 року та рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 09 жовтня 2014 року можна
визнати поважними, у зв'язку з чим
заявлене клопотання підлягає
задоволенню.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно
та всебічно дослідив і оцінив
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює, а також,
виходячи із положень ст.ст. 23, 1174 ЦК
України, вірно зазначив про наявність
правових підстав для часткового
задоволення позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
і доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою, а наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.
325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 строк
на касаційне оскарження рішення
Воловецького районного суду
Закарпатської області від 08 липня 2014
року та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 09 жовтня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Відділу Державної виконавчої
служби Воловецького районного
управління юстиції Закарпатської
області, Державної казначейської
служби України про стягнення шкоди
завданої бездіяльністю державної
виконавчої служби.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути, особі яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук