________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 1512/2-377/11
Провадження № 2/520/713/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Калініченко Л.В.

при секретарі
Голобородової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійснені права власності
та стягнення моральної шкоди,
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення перешкод в оформлені
документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у здійсненні права власності та
стягнення шкоди.

У судовому засіданні позивачка
посилалася на те, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом є власником 12 частини
житлового будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_2. У 2005 році
суміжним землекористувачем на
земельній ділянці по АДРЕСА_1 ОСОБА_2
без отримання дозвільної документації
зведений двоповерховий будинок, який
перешкоджає їй у повній мірі
користуватися її власністю, а саме в
результаті такого будівництва була
перекрита вентиляція на земельній
ділянці, якою вона користується,
порушена інсоляція, зруйновано
віддушину у підвалі, закрито вікно у
літній кухні. В результаті таких
неправомірних дій їй спричинені
збитки, яка вона оцінює у розмірі 5000
гривень.

Представники відповідача позов не
визнали. Звернулися з зустрічними
позовними вимогами про зобов'язання
ОСОБА_1 не перешкоджати йому в
оформлені документів, пов'язаних з
оформленням права власності на
реконструйований житловий будинок та
земельну ділянку по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представники
ОСОБА_2 посилалися на те, що на підставі
договору дарування, посвідченого
державним нотаріусом Першої одеської
державної нотаріальної контори 2
жовтня 1996 року, ОСОБА_2 є власником 51100
частин житлового будинку за надвірними
спорудами, розташованих по АДРЕСА_1. У
2002 році ОСОБА_2 розпочав проводити
реконструкцію житлового будинку, при
цьому до початку будівельних робіт він
отримав від суміжних
землекористувачів згоду, у тому числі й
від ОСОБА_1 У своїй заяві ОСОБА_1
зазначила умови, а саме відступ від
межі на 160 см, висота стіни 5 метрів,
висота стріхи 1 метр. В результаті
проведеної реконструкції був зведений
житловий будинок літ. «А» загальною
площею 132,1 кв. м, який ніяким чином не
порушує прав ОСОБА_1, у зв'язку з чим
розпорядженням Київської районної
адміністрації Одеської міської ради №
196 від 24 лютого 2006 року був прийнятий в
експлуатацію самовільно зведений
житловий будинок. В результаті
неодноразових звернень та скарг ОСОБА_1
до різноманітних інстанції
вищезазначене розпорядження рай
адміністрації скасовано
розпорядженням № 731 від 21 червня 2006
року. В зустрічній позовній заяві
ОСОБА_2 зазначав, що у зв'язку з тим, що
склалася конфліктна ситуація, і ОСОБА_1
шляхом подання необґрунтованих
позовів, скарг до різноманітних
установ з метою перешкоджання йому у
здійсненні оформлення документів на
реконструйований будинок та земельну
ділянку, у зв'язку з чим він вимушений
був звернутися до суду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила,
що не визнає зустрічні позовні вимоги у
зв'язку з тим, що в результаті
проведеної реконструкції порушені її
права.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1,
представників ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, суд вважає первісний
та зустрічний позови не підлягаючими
задоволенню.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 15
лютого 2000 року державним нотаріусом
Третьої одеської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_1 є
власником 12 частини житлового будинку
з надвірними спорудами по АДРЕСА_2.

На підставі договору дарування,
посвідченого державним нотаріусом
Першої одеської державної
нотаріальної контори 2 жовтня 1996 року,
ОСОБА_2 є власником 51100 частин житлового
будинку за надвірними спорудами,
розташованих по АДРЕСА_1.

У 2002 року ОСОБА_2 без отримання у
встановленому Законом порядку
дозвільної документації, розпочав
проводити будівельні роботи, в
результаті яких був зведений житловий
будинок літ. «А» загальною площею 132,1
кв. м.

ОСОБА_2 перед проведенням робіт з
реконструкції житлового будинку
отримав згоду від суміжних
землекористувачів: ОСОБА_3 - АДРЕСА_1,
ОСОБА_4 - м. АДРЕСА_3, та ОСОБА_1 - АДРЕСА_1,
яка у своїй заяві визначила умови за
дотримання, яких надала згоду, а саме
відступлення від мені на 160 см, висота
будинку 5 метрів, висота стріхи 1 метр.

Розпорядженням Київської районної
адміністрації Одеської міської ради №
196 від 24 лютого 2006 року був прийнятий в
експлуатацію самовільно зведений
житловий будинок, яке в подальшому
скасовано розпорядженням Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради № 731 від 21 червня 2006 року.

У своїй позовній заяві та поясненнях у
судовому засіданні ОСОБА_1 зазначала,
що в результаті будівництва її майну
причинена шкода, яка полягає в
перекриті вентиляції на земельній
ділянці, якою вона користується,
порушені інсоляції, та руйновані
віддушини у підвалі, закритті вікна у
літній кухні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
позивачкою ОСОБА_1 не представлено
жодного доказу здійснення ОСОБА_2 дій,
пов'язаних з руйнуванням віддушини у
підвалі та закритті вікна у літній
кухні.

У відповідності до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
2722007, складеному 20 листопада 2007 року -
тривалість інсоляції земельних
ділянок не нормується, у відповідності
до п.10.30* ДБН 360-92**: «нормуються умови
інсоляції тільки для житлових
приміщень та території». Норми
інсоляції житлового приміщення в
одноповерховому будинку по АДРЕСА_2, та
прилеглої до неї земельної ділянки не
порушені при реконструкції будинку по
АДРЕСА_1; при реконструкції житлового
будинку літ. «А», розташованого по
АДРЕСА_1 при порівнянні з вимогами ДБН,
права суміжних землекористувачів у том
числі ОСОБА_1 не порушені.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає, що ОСОБА_1 не представлено
жодного доказу порушення її прав при
здійсненні ОСОБА_2 реконструкції
житлового будинку по АДРЕСА_2 у зв'язку
з чим її позов задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічних позовних вимог суд
вважає зазначити наступне.

Так, у позовній заяві в якості
обґрунтування своєї правової позиції
ОСОБА_2 було зазначено, що у зв'язку з
тим, що склалася конфліктна ситуація,
ОСОБА_1 шляхом подання необґрунтованих
позовів, скарг до різноманітних
установ перешокджає йому у здійсненні
оформлення документів на
реконструйований будинок та земельну
ділянку.

Судом не приймаються до уваги
посиланням ОСОБА_2 в позовній заяві
щодо порушення його прав в результаті
дій ОСОБА_1 шляхом направлення скарг та
подання позовних заяв, в результаті
чого він не може оформити
правовстановлючі документи на
реконструйований будинок та земельну
ділянку, оскільки право звернення
особи до суду за захистом своїх
порушених прав, регламентується
насамперед ст. 55 Конституції України, а
тому само по собі подання ОСОБА_1
позовних заяв не може розцінюватися
судом, як неправомірні дії, які
перешкоджають ОСОБА_2 оформити
документи.

Крім того, матеріалами справи доведено,
що не зважаючи на численні звернення
ОСОБА_1 зі скаргами та позовами, ОСОБА_2
оформив право власності на земельну
ділянку площею 0,0313 га по АДРЕСА_1 шляхом
отримання державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 296984, виданого 10 серпня 2006 року.

При викладених обставинах суд вважає
зустрічні позовні вимога ОСОБА_2 не
підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК
України, ст. ст. 386, 391 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у здійснені права
власності та стягнення моральної шкоди
залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в оформлені
документів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Одеської області
шляхом поданням до Київського
районного суду м. Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
Калініченко Л. В.