Справа № 750/6712/13-ц Провадження №
22-ц/795/418/2014 Головуючий у I інстанції
-Лямзіна Н. Ю. Доповідач - Губар В.
С.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіГубар
В.С.,суддів:Мамонової О.Є., Позігуна
М.І.при секретарі:Халимон Т.Ю. за
участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
представника ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
адвоката ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 21 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_9,
комунального підприємства
«Деснянське» Чернігівської міської
ради про усунення перешкод в
користуванні квартирою, третя особа -
орган опіки та піклування Деснянської
районної у м. Чернігові ради,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі апелянти просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвали нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_10 в задоволенні її
позовних вимог, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до ухвалення незаконного і
необґрунтованого рішення.

Оскаржуваним рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від 21
грудня 2013 року задоволено позов
ОСОБА_10: зобов'язано ОСОБА_5 усунути
перешкоди в користуванні квартирою,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
зобов'язано ОСОБА_5 надати ОСОБА_10 ключі
від АДРЕСА_1; вселено ОСОБА_10 до
квартири за адресою: АДРЕСА_1 Вирішено
питання про розподіл між сторонами
судових витрат.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що з 31 травня 2013 року по 30 грудня
2013 року ОСОБА_10 не з»являлась у спірній
квартирі без поважних причин; перешкод
у користуванні квартирою їй ніхто не
створював, що підтверджується листом
Чернігівського міськвідділу міліції
УМВС України в Чернігівській області
№1/25-Н-3911 від 16 грудня 2012 року; її
особисті речі у квартирі відсутні і
вселитись до спірного житла вона
намірів не виявляла, що позбавляє її
права на вселення у це житлове
приміщення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
матеріали цивільної справи №2506/10518/2012
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
матеріали перевірки Чернігівського
міськвідділу міліції УМВС України в
Чернігівській області №№11540, 22818 за 2013
рік за зверненнями ОСОБА_10 та ОСОБА_5,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до наступних
висновків.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_10
про усунення перешкод в користуванні
квартирою, суд першої інстанції
виходив з того, що житлові права
позивача порушені і підлягають
судовому захисту, оскільки остання
позбавлена можливості
безперешкодного користування спірним
помешканням, яке є її єдиним житлом.
Даний висновок суду першої інстанції
відповідає зібраним у справі доказам,
яким судом надана належна оцінка, та
нормам чинного законодавства і
апеляційний суд вважає його
правильним.

Судом по справі встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі ордеру від 30 травня 1990 року
ОСОБА_5 разом із сім'єю вселитися до
квартири АДРЕСА_1 та є квартиронаймачем
вказаного житлового приміщення, (а.с.46).

Як вбачається із довідки КП
«Деснянське» Чернігівської міської
ради №3284 станом на 27.11.2013 року постійно
проживають та зареєстровані у спірній
квартирі квартиронаймач ОСОБА_5, її
дочка - ОСОБА_7, син - ОСОБА_9, онуки -
ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13 (а.с.72).

Як вбачається з цивільної справи
№2506/10518/2012, ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 31 травня 2013
року залишено без змін рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 29 березня 2013 року, яким
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5
до ОСОБА_10 про визнання такою, що
втратила право користування жилими
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 08 липня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 29
березня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Чернігівської області від 31
травня 2013 року і згідно до ст. 60 ЦПК
України зазначені судові рішення є
преюдиціальними при вирішенні цього
спору.

На запит апеляційного суду, від
Чернігівського міськвідділу міліції
УМВС України в Чернігівській області
надійшли всі наявні матеріали
перевірки за зверненнями ОСОБА_10,
ОСОБА_5, а саме:

Перевіряючи доводи апеляційної
скарги, апеляційним судом за
матеріалами перевірки Чернігівського
міськвідділу міліції УМВС України в
Чернігівській області №11540 від 22.06.2013
року за заявою ОСОБА_10 встановлено, що
позивач зверталась до органів міліції
та просила вжити заходів до ОСОБА_5, яка
не виконує рішення суду та не впускає
її до спірної квартири. В ході
проведення цієї перевірки ОСОБА_5
відмовилася від дачі пояснень на
підставі ст. 63 Конституції України.

Надані і досліджені апеляційним судом
матеріали перевірки №11540, 22818
Чернігівського міськвідділу міліції
УМВС в Чернігівській області за 2013 рік,
свідчать про наявність конфліктної
ситуації між сторонами по справі з
приводу користування спірним житлом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги,
апеляційним судом не здобуто
достовірних доказів, які б
беззаперечно свідчили про те, що
позивач має вільний і безперешкодний
доступ до спірної квартири та має
можливість у цій квартирі вільно
проживати. Зокрема, з пояснень
відповідачів у апеляційному суді
вбачається, що вони, відповідачі,
користуюються усіма житловими
кімнатами квартири і місця для
проживання позивача у цій квартирі
нема і ночувати позивач може лише у
коридорі. Відтак, доводи апеляційної
скарги про те, що позивач могла і може
безперешкодно проживати у спірній
квартирі, суперечать дійсним
обставинам справи.

Твердження апелянтів про те, що з 31
травня 2013 року по 30 грудня 2013 року
ОСОБА_10 не приходила до спірної
квартири, тобто без поважних причин
відсутня у спірній квартирі понад
шість місяців, не приймаються
апеляційним судом, оскільки 17 липня 2013
року ОСОБА_10 звернулася до суду з цим
позовом зазначаючи, що відповідачі по
справі не надають їй ключі від квартири
та перешкоджають користуватися житлом
нарівні з відповідачами.

Також доводи апелянтів, що в основу
оскаржуваного рішення покладено
пояснення свідка ОСОБА_14 та не
враховані пояснення інших свідків,
апеляційний суд відхиляє, з наступних
підстав. Відповідно до ст.63 ЦПК України,
показання свідка є одним із видів
доказів, і в даному випадку суд першої
інстанції згідно до ст.212 ЦПК України,
оцінив належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, відобразивши
результати оцінки доказів в рішенні, з
наведенням відповідних мотивів
відмови у їх прийняття.

Беручи до уваги, що позивачка у
встановленому законодавством порядку
не була позбавлена права користування
спірною квартирою, що підтверджується
рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 29 березня 2013 року, яке
набрало законної сили та є
преюдиціальним при вирішенні даної
справи, та враховуючи вимоги ст.ст. 9, 64,
65 ЖК УРСР, ОСОБА_10 має такі ж права і
обов'язки щодо спірного житла, в тому
числі і право користування цим житлом
як і відповідачі у даній справі.

Крім того, ОСОБА_10 проживає та
зареєстрована у спірній квартирі з
моменту народження, є донькою ОСОБА_9,
який вселився до квартири на законних
підставах, а тому вважається такою, що
набула право користування спірною
квартирою з серпня 1992 року, про що
вмотивовано зазначено в рішенні суду
першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо захисту житлових прав
ОСОБА_10 шляхом зобов'язання усунення
ОСОБА_5 перешкод в користуванні спірною
квартирою, наданні ОСОБА_10 ключів та
вселення до квартири в судовому
порядку.

Інші доводи апеляційної скарги
апеляційний суд відхиляє як такі, що не
мають значення по справі і не можуть
вплинути на вирішення спору по суті та
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відтак, апеляційну скаргу ОСОБА_5,
ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_9 необхідно
відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 21 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: