МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/1918/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 січня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ДП «Одеський облавтодор» ВАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України»,
Закрите акціонерне товариство
«Магістральполіс», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеним позовом до ДП
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України», третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог: ОСОБА_3, посилаючись на те, що
10.02.2010р., близько 11 годин 10 хвилин на
274км. 510м. автодороги Київ-Одеса, водій
філії «Саранський райавтодор»
дочірнього підприємства «Одеський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» ОСОБА_3, керуючи
автомобілем КРАЗ-256Б1 реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить на праві
власності ДП «Одеський облавтодор» ВАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України»,
рухаючись в напрямку м.Київ по лівій
смузі руху, здійснив маневр
перестроювання на праву смугу, в
результаті чого сталося зіткнення з
автомобілем марки «Mitsubishi Lancer»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, який рухався по
правій смузі руху в напрямку м. Київ. В
результаті дорожньо-транспортної
пригоди належний позивачу на праві
власності автомобіль було пошкоджено,
а пасажиру ОСОБА_4, батькові позивача
було нанесено середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Причиною зіткнення транспортних
засобів стало порушення водієм ОСОБА_3
п.п. 10.6 Правил дорожнього руху України
(далі-Правила), затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р.
№1306.

Вина ОСОБА_3, підтверджується
постановою Савранського районного
суду Одеської області від 01.11.2011р.,
відповідно до якої кримінальна справа
за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні
злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК
України за його заявою була закрита
внаслідок акта амністії.

Позивач зазначав, що внаслідок даного
ДТП автомобілю, який належить йому на
праві власності були завдані механічні
пошкодження. Згідно з висновку авто
товарознавчої експертизи №8562 сума
матеріальної шкоди, що була завдана
власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, складає
20268,21грн. Крім того, позивач поніс
витрати в сумі 843,84 грн. на проведення
авто товарознавчого дослідження, 72,28
грн. за відправку телеграм.
Стверджував, що діями відповідача йому
була спричинена не тільки матеріальна
шкода, але і моральні страждання та
нервові переживання. Посилаючись на
вказані обставини, позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
суму матеріального збитку в розмірі
20268,21грн., завдану моральну шкоду в
розмірі 20000,00грн. та судові витрати в
розмірі 916,12грн.

Ухвалою суду від 17.12.2013р. до участі у
справі в якості співвідповідача було
залучено Закрите акціонерне
товариство «Магістральполіс».

Позивач неодноразово змінював позовні
вимоги та остаточно просив суд
стягнути з ДП «Одеський облавтодор»
ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»
на його користь суму матеріального
збитку в розмірі 20635 грн 39 коп., завдану
моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн. та
понесені судові витрати в сумі 1345 грн. 65
коп., які складаються з витрат: по
сплаті судового збору за вимоги
немайнового характеру у розмірі -
107,30грн.; по сплаті судового збору за
забезпечення доказів - 114,70грн; за
проведення авто товарознавчого
дослідження - 1123,63грн. (а.с.26,37,133).

Представник позивача, діючий за
ордером від 25.11.2013р. та договором про
надання правової допомоги від 15.11.2013 р.
у судовому засіданні остаточні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити у повному обсязі (а.с.121,122).

Представник відповідача ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», діюча за довіреністю
від 02.01.2014р. позовні вимоги не визнала,
та просила суд в задоволенні позовних
вимог відмовити у повному обсязі. Крім
того, надала свої заперечення на позов
(а.с.36-37, 52-53,139).

Представник відповідача Закритого
акціонерного товариства
«Магістральполіс» в судове засідання
не з'явився, про дату, час і місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, відповідно до вимог ст.74 ЦПК
України (а.с.137).

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог: ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце слухання
справи повідомлявся належним чином,
відповідно до вимог ст.74 ЦПК України
(а.с.138).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи сторін,
проаналізувавши і оцінивши надані
докази у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які
виникли між сторонами, регулюються
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (далі - Закон
України №1961-1У) та розділом третім
главою 82 книги п'ятої ЦК України, тому
при винесенні рішення суд застосовує
норми матеріального права, якими
регулюються правовідносини, які
виникли між сторонами.

Згідно зі статтями 1166, 1167 ЦК України
діє презумпція вини завдавача шкоди,
тому не позивач доводить вину, а
відповідач доводить відсутність своєї
вини.

Судом встановлено, що 10.02.2010р., близько 11
годин 10 хвилин на 274км. 510м. автодороги
Київ-Одеса, водій філії «Саранський
райавтодор» дочірнього підприємства
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» ОСОБА_3,
керуючи автомобілем КРАЗ-256Б1
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить на праві власності ДП
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»,
рухаючись в напрямку м.Київ по лівій
смузі руху, здійснив маневр
перестроювання на праву смугу, в
результаті чого виникло зіткнення з
автомобілем марки «Mitsubishi Lancer»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, який рухався по
правій смузі руху в напрямку м. Київ. В
результаті дорожньо-транспортної
пригоди належний позивачу на праві
власності автомобіль було пошкоджено,
а пасажиру ОСОБА_4, батькові позивача
було нанесено середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Причиною зіткнення транспортних
засобів стало порушення водієм ОСОБА_3
п.п. 10.6 Правил дорожнього руху України,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Постановою Савранського районного
суду Одеської області від 01 листопада
2011 року кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні
злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК
України за його заявою було закрито
внаслідок акта амністії (а.с.4).

Таким чином, вина ОСОБА_3 в скоєнні
злочину, підтверджується постановою
Савранського районного суду Одеської
області від 01.11.2011р., яка має
преюдиціальне значення.

Позивач зазначав, що внаслідок даного
ДТП автомобілю, який належить йому на
праві власності були завдані механічні
пошкодження, які було зафіксовано
актом огляду транспортного засобу від
30.06.2011р. (а.с.12)

Проведеною авто товарознавчою
експертизою №8562 від 29.08.2011р. по
визначенню матеріальної шкоди,
завданої власнику автомобіля Mitsubishi
Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1
встановлено, що сума матеріальної
шкоди, що була завдана власнику
автомобіля складає 20268,21 грн. (а.с.6-18).

Встановлено, що за проведення авто
товарознавчого дослідження та
складання висновку позивачем було
сплачено 843,84 грн., що підтверджується
квитанцією №5824189 від 23.06.2011 року
(а.с.5,19).

В ході розгляду справи, представник
відповідача заявив про свою не згоду з
розміром матеріальної шкоди, яка була
встановлена висновком авто
товарознавчого дослідження №8562 від
29.08.2011р.

Ухвалою Малиновського районного суду
м.Одеси від 02.04.2013 року за заявою
позивача було призначено судову авто
товарознавчу експертизу (а.с.94).

Згідно висновку судової авто
товарознавчої експертизи №8562 від
15.10.2013 року сума матеріальної шкоди,
завданої власнику автомобіля Mitsubishi
Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1,
складає 20635,39 грн. (а.с.101-110).

Вказаний висновок №8562 від 15.10.2013 року
ні позивачем, ні іншими учасниками
процесу не оскаржувався.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював
водієм другого класу в філії
«Савранський райавтодор» дочірнього
підприємства «Одеський облавтодор»
ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України»
з березня 2009р. до 11 січня 2012р., на
підставі наказу від 02.03.2009р. (а.с. 63, 64).

Тобто на день скоєння ДТП ОСОБА_3
перебував з філією «Савранський
райавтодор» дочірнього підприємства
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК»
Автомобільні дороги України» в
трудових відносинах (а.с.63).

Наказом Філії «Савранський
райавтодор» дочірнього підприємства
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК»
Автомобільні дороги України» №4-к від
11.01.2012р. ОСОБА_3 був звільнений з роботи
11.01.2012р. за власним бажанням, за ст.38
КЗпП України (а.с.64).

Філія «Савранський райавтодор»
дочірнього підприємства «Одеський
облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні
дороги України» діє на підставі
Положення філії «Савранський
райавтодор» дочірнього підприємства
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК»
Автомобільні дороги України»,
затвердженим наказом дочірнього
підприємства «Одеський облавтодор»
ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги
України», створена як відособлений
структурний підрозділ дочірнього
підприємства «Одеський облавтодор»
ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги
України», утвореного відповідно до
наказу Державної служби автомобільних
доріг України від 09.04.2002р. №156, не є
юридичною особою, діє відповідно до
чинного законодавства і цього
Положення (а.с.60-62)

З матеріалів справи вбачається, що
автомобіль КРАЗ-256Б1 реєстраційний
номер НОМЕР_2, яким на час скоєння ДТП
керував ОСОБА_3, належить на праві
власності ДП «Одеський облавтодор»
ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги
України».

Встановлено, що цивільно-правова
відповідальність ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», як власника наземного
транспортного засобу, а саме
автомобіля КРАЗ-256Б1 реєстраційний
номер НОМЕР_2, була застрахована ЗАТ СК
«Магістральполіс», полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВС/8653970 від 11.08.2009р.(а.с.65).

Крім того, між ДП «Одеський облавтодор»
ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»
та СК «Магістральполіс» було укладено
договір №0179-31-590-10 про погодження умов
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 10.08.2009р. (а.с.68).

В судовому засіданні було встановлено,
що ДП «Одеський облавтодор» ВАТ ДАК
«Автомобільні дороги України» не
повідомило про те, що цивільно-правова
відповідальність ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», як власника наземного
транспортного засобу, а саме
автомобіля КРАЗ-256Б1 реєстраційний
номер НОМЕР_2, була застрахована ЗАТ СК
«Магістральполіс», і поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВС/8653970 від 11.08.2009р. не надало.

Дані обставини стали відомі тільки в
ході розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» №1961-1У потерпілі - це треті
юридичні та фізичні особи, життю,
здоров'ю та/або майну яких внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортним засобом заподіяна шкода.

Відповідно до ст.3 Закону України №1961-1У
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 29 Закону України №1961-1У
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлюваним ремонтом транспортного
засобу з урахуванням зносу,
розрахованого в порядку, встановленому
законодавством...

Згідно п. 22.1 ст.22 Закону України № 1961 -1У
у разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пунктів 33.1.4 п.33.1 ст.33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених ст. 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав

змоги виконати зазначений обов'язок,
він має підтвердити це документально.

Згідно п.37.1.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», підставою для відмови у
здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати) є неподання
заяви про страхове відшкодування
впродовж одного року, якщо шкода
заподіяна майну потерпілого.

Отже, у разі невиконання
страхувальником обов'язку,
передбаченого ст.33 Закону, він
позбавляється права на відшкодування
шкоди за його винні дії страховиком у
порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК
України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в
п. 16 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 .03.2012 р./ №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» оскільки
відповідно до ст.3 Закону обов'язкове
страхування цивільно - правовой
відповідальності здійснюється як з
метою забезпечення відшкодування
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та /
або майну потерпілих унаслідок ДТП ,
так і захисту майнових інтересів
страхувальників, враховуючи положення
ст.1194 ЦК, питання про відшкодування
шкоди самою особою, відповідальність
якої застрахована, вирішується
залежно від висловленої нею згоди на
таке відшкодування та виконання чи
невиконання нею передбаченого ст.33
Закону обов'язку щодо письмового
надання страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках - МТСБУ), повідомлення про ДТП
встановленого зразка.

У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звернувся з заявою про страхове
відшкодування до ЗАТ
«Магістральполіс» 11.03.2013р., тобто після
спливу встановленого законом строку,
оскільки представником ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні
дороги України» лише 06 лютого 2013р. було
повідомлено в судовому засіданні про
наявність зазначеного страхового
полісу.

Тобто, позивач пропустив встановлений
законом строк на подачу заяви про
страхове відшкодування, з вини
відповідача.

Власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала, за умови,
що дії останньої були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина
зазначеної особи.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку (ч.2 ст. 1187).

Згідно ст.1172 ЦК України юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» не вважається особою, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, і не несе
відповідальність за шкоду перед
потерпілим особа, яка керує
транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.

Така особа, враховуючи характер
відносин, які між ними склалися, може
бути притягнута до відповідальності
роботодавцем лише у регресному
порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових
відносинах на підставі трудового
договору (контракту) і завдала шкоди
життю чи здоров'ю у зв'язку з
використанням транспортного засобу, що
належить роботодавцю,
відповідальність за завдання шкоди
може бути покладена лише за умови, якщо
буде доведено, що вона заволоділа
транспортним засобом неправомірно
(частина третя і четверта статті 1187 ЦК).

Фізична чи юридична особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану її
працівником при виконання трудових
(службових) обов'язків на підставі
трудового договору (контракту) чи
цивільно-правового договору, має право
зворотної вимоги (регресу) до такого
працівника - фактичного завдавача
шкоди - у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом (частина перша
статті 1191 ЦК).

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає,
що вимоги позивача в частині стягнення
на його користь суми матеріального
збитку в розмірі 20635,39 грн. та понесені
судові витрати в сумі 1345,63 грн., які
складаються: зі сплаті судового збору
за вимоги немайнового характеру у
розмірі - 107,30 грн.; по сплаті судового
збору за забезпечення доказів - 114,70 грн;
за проведення авто товарознавчого
дослідження - 1123,63 грн. підлягають
задоволенню і вказані суми повинні
бути стягненні з відповідача ДП
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»,
оскільки останній зобов'язаних їх
відшкодовувати відповідно до вимог
чинного законодавства.

Під моральною шкодою розуміються
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних та фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
завданих фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого
або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Звертаючись до суду з вимогою про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 15000,00 грн., позивач послався на
те, що йому було завдано моральну шкоду,
яка виразилась у фізичних та моральних
стражданнях, пов'язаних з пошкодженням
належного йому транспортного засобу.
Пошкодження автомобіля спричинили
йому нервові переживання, так як він
був позбавлений можливості
користуватися та розпоряджатися
автомобілем. Крім того, завдана
моральна шкода полягає з душевних
страждань, які позивач зазнав
внаслідок протиправної поведінки щодо
нього та його батька, який зазнав
травми та тривалий час проходив
лікування.

З урахуванням характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань позивача, ступеня
вини осіб, які завдали моральної шкоди
та враховуючи при визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди вимоги
розумності і справедливості, фактичні
обставини справи, суд прийшов до
висновку, що вимоги позивача про
відшкодування йому моральної шкоди
підлягають задоволенню частково і з ДП
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України», слід
стягнути на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди 3000,00
грн.

Оскільки позивач має право на
відшкодування моральної шкоди, то таке
відшкодування відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку.

З цих підстав, з ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», на користь позивача
необхідно стягнути моральну шкоду в
розмірі 3000,00 грн.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує, у
тому числі питання щодо розподілу
між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 11,16, 23, 1166, 1167, 1168, 1172, 1187
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», Закрите акціонерне
товариство «Магістральполіс», третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог: ОСОБА_3, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» на
користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди
в розмірі 20635 (двадцять тисяч шістсот
тридцять п'ять) гривень 39 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» на
користь ОСОБА_2 компенсацію моральної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в сумі
3000 (три тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» на
користь ОСОБА_2 судовій збір в сумі 222
(двісті двадцять дві) гривні 00 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» на
користь ОСОБА_2 оплату за проведення
судової експертизи в сумі 1123(одна
тисяча сто двадцять три) гривні 63 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» на
користь держави судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
О.М. Сегеда

17.01.2014