Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014
року Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Профатило П.І.,

при секретарі - Каліух К.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Райгородоцької Селищної ради, третя
особа: відділ держземагентства в
Слов'янському районі про визнання
права власності в порядку спадкування,
-

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Райгородоцької
Селищної ради, третя особа: відділ
держземагентства в Слов'янському
районі про визнання права власності в
порядку спадкування, посилаючись на те,
що вона є єдиним спадкоємцем після
смерті її батька ОСОБА_2 Вона отримала
у спадок житловий будинок після смерті
батька, однак у видачі свідоцтва про
право на спадщину на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, на якій розташований
спадковий будинок, нотаріус йому
відмовив з-за відсутністю
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку, так як у Державному
акті на право приватної власності на
землю зроблено помилку, та зазначено
замість правильної адреси «АДРЕСА_1»
неправильна «АДРЕСА_2». Вона звернулася
до відділу держземагентства з заявою
про виправлення помилки, однак з 01.01.2013
року набув чинності закон України «Про
державний земельний кадастр», яким
припинено посвідчення прав на землю
шляхом видачі земельних актів на землю
. Тому просить суд визнати частково
недійсним Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії
І-ДН№178428, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 - в частині зазначеної адреси
розташування земельної ділянки та
визнати за нею право власності на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_3 не з'явилися, однак
до суду надали заяви, в яких позовні
вимоги підтримали, просили суд їх
задовольнити, розглянути справу у їх
відсутності.

Відповідач виконком Райгородоцька
селищна рада Слов'янського району
Донецької області до суду не з'явився,
однак від сільського голови
надійшов лист з проханням про розгляд
справи за відсутністю їх представника,
просили суд вимоги позивача
задовольнити.

Третя особа: відділ держземагентства в
Слов'янському районі, в судове
засідання не зявився, однак до суду
надав заяву про слухання справи у їх
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до переконання, що вимоги
позивача підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Зі свідоцтва про смерть, вбачається, що
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Зі свідоцтва про право на спадщину за
законом вбачається, що ОСОБА_1 після
смерті батька ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, отримала у спадок
житловий будинок з господарськими та
побутовими будовами та спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
який належив померлому на праві
власності. (а.с. 7).

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю І-ДН№178428,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_2,
дана земельна ділянка видана ОСОБА_2
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель.

Оскільки в Державному акті на право
власності на землю серії І-ДН№178428, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2,
власник земельної ділянки: ОСОБА_2,
зроблено помилку в адресі
вищезазначеної ділянки, а саме замість
правильної адреси «АДРЕСА_1»
неправильна «АДРЕСА_2», то рішенням РВ -
2013 про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру від 05.11.2013 року,
державним реєстратором було
відмовлено у внесенні змін до
відомостей Державного земельного
кадастру, оскільки адреса земельної
ділянки в державному акті на право
приватної власності на землю не
співпадає з адресою у витягу про
державну реєстрацію прав (а.с. 10).

При зверненні до відділу
Держземагентства у Слов'янському
районі Донецької області з вимогою
про виправлення описки в адресі
земельної ділянки, ОСОБА_1 отримала
відповідь, що з 01.01.2013 року набрав
чинності закон України «Про державний
земельний кадастр», яким припинено
посвідчення прав на землю шляхом
видачі земельних актів на землю, також
втратила чинність Інструкція про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою, тому на теперішній
час до компетенції відділу не входить
усунення помилки в державному акті на
право приватної власності на земельну
ділянку. Також ОСОБА_4 було
рекомендовано звернутися до суду з
метою скасування державного акту в
частині адреси розташування
земельної ділянки, яка зазначена в
державному акті на право приватної
власності на земельну ділянку (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України
ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України
право власності виникає на підставах,
не заборонених законом, і вважається
придбаним правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність
придбання права власності не
встановлена судом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво
про право власності на спадок
видається за письмовою заявою
спадкоємцями, які прийняли спадок в
порядку встановленим цивільним
законодавством; у разі відмови
нотаріуса в оформлені права на спадок
особа може звернутись в суд за
правилами позовного провадження.

Згідно п. 22-1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
16.04.2004 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» із
наступними змінами та доповненнями
відповідно до статей 1225 ЦК
України і 131 ЗК України
право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах,
із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 116, п. 7 розділу
X "Перехідні положення"
Земельного Кодексу України, п. 18
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» із наступними змінами та
доповненнями громадяни набувають
право на землю шляхом передачі ділянок
у власність або надання їх у
користування. Громадяни зберігають
право на земельні ділянки,
одержані ними до 1 січня
2002 р. у власність, в
розмірах, що були раніше
передбачені чинним законодавством.

Таким чином, громадяни не можуть
втрачати раніше наданого їм права
власності або користування земельною
ділянкою, підставою для виникнення
права на земельну ділянку є
відповідний юридичний факт - факт
прийняття рішення органом
виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування
про надання земельної ділянки у
власність.

Згідно ст. 152 Земельного
Кодексу України та п. 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
16.04.2004 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» із
наступними змінами та доповненнями
спори, пов'язані із земельними
відносинами, розглядаються в позовному
провадженні.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його
права, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється згідно з частиною
третьою статті 152 Земельного Кодексу
України та ст. ст. 15, 16 ЦК України
шляхом визнання прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України
земельна ділянка є об'єктом нерухомого
майна.

Згідно ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов
про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а
також у разі втрати ним документа,
який засвідчує його право власності.

Пунктом 3.5 у п. 1 Узагальнення судової
практики розгляду цивільних справ про
спадкування Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від
16.05.2013 зазначено, що судовому розгляду
підлягають спори про визнання права
власності у порядку спадкування на
земельну частку (пай), зокрема у
випадках, якщо відсутній отриманий
спадкодавцем державний акт про право
власності на земельну ділянку,
зареєстрований належним чином, якщо
спадкодавцем не був отриманий
державний акт про право власності на
земельну ділянку, або в державному акті
є неточності, які підлягають
виправленню. Належним відповідачем є
спадкоємці, які прийняли спадщину, а за
їх відсутності - територіальна громада
у особі органу місцевого
самоврядування.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 був власником
домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, а земельна ділянка,
яка надавалася ОСОБА_2, була виділена
йому для обслуговування саме
вищезазначеного домоволодіння,
власником якого був ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, та який після його смерті
успадкувала його дочка ОСОБА_1

Іншого шляху, виправити описку у
державному акті І-ДН№178428, виданого на
ім'я ОСОБА_2, ніж визнання частково
недійсним державного акту на право
власності земельної ділянки в частині
невірно зазначеної адреси та визнання
права власності на земельну ділянку,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в
судовому порядку, у позивача немає.

Таким чином, набуте за життя
ОСОБА_2, батьком ОСОБА_1, права власності
на земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, перейшло в порядку
спадкування за законом до позивача,
який прийняв спадщину у встановлений
закон строк.

Тому суд прийшов до переконання, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню, а тому необхідно визнати
частково недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії І-ДН№178428, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2, в частині невірно
зазначеної адреси та визнати за
ОСОБА_1 визнати право власності на
земельну ділянку за законом, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
залишилася після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 5-8, 10-15, 107,
130, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.
ст. 15, 16, 25, 27, 31, 61, 328, 1223,
1225, 1268 ЦК України, ст. 131, 152, п. 7
розділу X "Перехідні
положення" Земельного Кодексу
України, п. 1, 2, 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування», п. 5, 7, 18, 22-1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» із наступними змінами та
доповненнями, п. 3.14 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
№ 296/5, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати частково недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії І-ДН№178428, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2, в
частині невірно зазначеної адреси
розташування земельної ділянки: а саме
АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, право власності на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом, яка залишилася
після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня його проголошення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду

П.І. Профатило