Ухвала

іменем україни

30 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Фаловської І.М., Макарчука М.А.,
Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
акціонерного банку «Київська Русь» до
ОСОБА_4, приватного підприємства
«Земсервіс», ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою приватного
підприємства «Земсервіс» на ухвалу
Личаківського районного суду м. Львова
від 4 жовтня 2010 року, ухвалу
Личаківського районного суду м. Львова
від 25 червня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 8 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

АБ «Київська Русь» звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_4, приватного
підприємства (далі - ПП) «Земсервіс»,
ОСОБА_5 про стягнення солідарно 534 342
грн. 11 коп. заборгованості за кредитним
договором, укладеним 18 серпня 2008 року
між акціонерним банком (далі - АБ)
«Київська Русь» та ОСОБА_4, який
забезпечено договором поруки від 18
серпня 2008 року, укладеним між АБ
«Київська Русь» та ПП «Земсервіс»,
ОСОБА_5

Ухвалою Личаківського районного суду
м. Львова від 4 жовтня 2010 року
визнано мирову угоду, яка укладена між
АБ «Київська Русь» та ОСОБА_4, ПП
«Земсервіс» і ОСОБА_5, провадження у
справі закрито.

Ухвалою Личаківського районного суду
м. Львова від 25 червня 2012 року заяву ПАТ
«Київська Русь», який є
правонаступником АБ «Київська Русь»,
про зміну способу виконання ухвали про
визнання мирової угоди задоволено.
Змінено спосіб виконання ухвали
Личаківського районного суду м. Львова
від 4 жовтня 2010 року у справі за позовом
ПАТ «Київська Русь» до ОСОБА_4, ПП
«Земсервіс», ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з добровільного стягнення на примусове
шляхом звернення ухвали до виконання
та видачі виконавчих листів на
стягнення солідарно з ОСОБА_4, ПП
«Земсервіс», ОСОБА_5 заборгованості за
кредитним договором у розмірі 534 342 грн.
11 коп.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 8 жовтня 2013 року ухвалу
Личаківського районного суду м. Львова
від 4 жовтня 2010 року та ухвалу
Личаківського районного суду м. Львова
від 25 червня 2012 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПП «Земсервіс»
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм матеріального
та процесуального права, і постановити
ухвалу про відмову у затвердженні
мирової угоди й задоволенні заяви про
зміну способу виконання ухвали про
визнання мирової угоди.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено, що 18 серпня 2008 року між АБ
«Київська Русь», правонаступником
якого є ПАТ «Київська Русь», та ОСОБА_4
укладено кредитний договір, за умовами
якого банк надав, а боржник отримав
кредит у розмірі 500 000 грн. зі сплатою 23,5
% річних на строк до 18 серпня 2011 року.

У рахунок забезпечення належного
виконання боржником взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором між
банком і ПП «Земсервіс», ОСОБА_5
укладено договір поруки від 18 серпня 2008
року.

Пунктом 4 мирової угоди, умови якої
визнано ухвалою Личаківського
районного суду м. Львова від 4 жовтня 2010
року, передбачено, що після закінчення
30-денного строку несплати суми
вказаної у пункті 2.1, та/або невиконання
зобов'язань, вказаних у пунктах 2.1.1, 2.1.2
угоди, вважається, що відповідачі в
односторонньому порядку відмовилися
від виконання своїх обов'язків, угода
втрачає силу, а банк набуває право
звернутись до Личаківського районного
суду м. Львова з заявою щодо видачі
відповідного виконавчого документа.

Відповідно до частини першої статті 175
ЦПК України мирова угода укладається
сторонами з метою врегулювання спору
на підставі взаємних поступок і може
стосуватися лише прав і обов'язків
сторін та предмета спору.

У силу статті 373 ЦПК України суд, у
виняткових випадках, може змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

При підписанні мирової угоди всі
сторони погоджувались з її умовами, а
також з передбаченою відповідальністю
в разі невиконання умов такої угоди.

Таким чином, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і суд
апеляційної інстанції, прийшов до
обґрунтованого висновку про
затвердження мирової угоди та зміну
способу виконання з добровільного на
примусовий. Доводи касаційної скарги
на правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
підприємства «Земсервіс» відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.
Львова від 4 жовтня 2010 року, ухвалу
Личаківського районного суду м. Львова
від 25 червня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 8 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів :

Фаловська І.М., Макарчук М.А.,
Леванчук А.О.