Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/467/14 Головуючий
у 1-й інстанції Громов І. Б.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 грудня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, який діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_6 про зміну частки у
спільній частковій власності та
визначення порядку користування
квартирою, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
вказаним позов.

В обґрунтування позову зазначав, що
згідно свідоцтва про право власності
на житло № 19388, виданого 14.02.2007 року
Хортицькою районною адміністрацією
Запорізької міської ради йому та
відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві
спільної часткової власності належить
квартира АДРЕСА_1.

Квартира складається з двох жилих
кімнат кімната площею 10,9 кв. м. та
кімната площею 17,7 кв. м. Квартира
належить їм в рівних долях по 1/3 частці
кожному, що складає по 9,5 кв. м.

Між співвласниками квартири виникли
складні стосунки складні стосунки з
приводу визначення порядку
користування квартирою.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив виділити йому у
користування кімнату площею 10,9 кв. м. ,
оскільки вважає, що це не погіршує
житлові інтереси кожного із
співвласників. Крім того, оскільки
кімната, яку він просить виділити у
користування перевищує розмір
належної йому частки, просив змінити
розмір його частки.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає,
що рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права.

Як вбачається із матеріалів
справи, згідно свідоцтва про право
власності на житло № 19388, виданого
14.02.2007 року Хортицькою районною
адміністрацією Запорізької міської
ради ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, належить
на праві кожному по 13 частці квартири
АДРЕСА_1. (а.с.7)

Квартира складається з двох
жилих кімнат: площею 10,9 кв.м. та кімнати
площею 17,7 кв.м. , до якої примикає балкон
площею 2,04 кв.м. (а.с.9) Жила площа
квартири становить 28,6 кв.м., отже на
кожного з співвласників квартири
припадає по 9,5 кв.м.

За роз'ясненнями викладених у п. п.
6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок" № 7 від 04 жовтня 1991 року
вбачається, якщо виділ частки будинку в
натурі неможливий, суд вправі за
заявленим про це позовом встановити
порядок користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. У цьому разі окремі
підсобні приміщення (кухня, коридор
тощо) можуть бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності. Порядок
користування жилим будинком може бути
встановлено також і між учасниками
спільної сумісної власності.

Вирішуючи спір суд вказаних
обставин справи та положень закону не
врахував, у порушення вимог ст. 214 ЦПК
України не з'ясував чи можливо
визначити порядок користування
спірною квартирою з дотриманням права
кожного із співвласників на володіння,
користування та розпорядження
належною йому часткою та чи можливі
варіанти встановлення порядку
користування квартирою з урахуванням
часток сторін у праві спільної
часткової власності, не звернув уваги
на те, що визначення порядку
користування квартирою, якщо її не
можливо поділити в натурі, є правом
співвласника. При цьому не має
правового значення те, чи чиняться
такому співвласнику перешкоди у
користуванні спільним майном.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, які викладені
у п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Виходячи з аналізу ст. 358 ЦК України
слід дійти висновку, що ця норма
регулює саме порядок здійснення права
часткової власності, тобто порядок
користування спільною частковою
власністю без її поділу в натурі,
наслідком якого є припинення права
спільної часткової власності. Зокрема
при встановленні порядку користування
будинком кожному із співвласників
передається в користування конкретна
частина будинку, виходячи із його
частки в праві спільної власності на
будинок. Разом з тим виділені у
користування приміщення можуть бути і
неізольовані і не завжди точно
відповідати належним співвласникам
часткам, оскільки встановлення порядку
користування майном не припиняє право
спільної часткової власності на це
майно.

Встановлення співвласниками порядку
користування будинком з виділенням
конкретних приміщень, не припиняє
право спільної часткової власності,
оскільки такі частини не
перетворюються в об'єкт самостійної
власності кожного з них.

Дана правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
03.04.2013 року № 6-12цс13 та відповідно до
вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою
для всіх судів України.

Прийнявши до уваги проте, що в
квартирі крім власників проживають
ОСОБА_5 та малолітня дочка ОСОБА_6, а
тому пропонований позивачем варіант
порядку користування квартирою та
виділ йому кімнату площею 10,9 кв.м.
суттєво порушує права співвласників
суд першої інстанції не взяв до уваги
вимоги ст. 358 ЦК України, за якими
порядок користування спільним майном
встановлюється між його
співвласниками, інтереси інших осіб,
які не є власниками квартири, значення
не мають та не повинні враховуватись,
оскільки їх право на користування
житлом похідне від права власника.

На зазначене суд першої інстанції
уваги не звернув та дійшов помилкового
висновку про безпідставність позовних
вимог ОСОБА_2 про встановлення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1.

Таким чином, враховуючи належні
сторонам частки у праві власності на
квартиру АДРЕСА_1, пояснення сторін по
справі, а також те, що сторони не можуть
дійти згоди щодо користування
квартирою, ОСОБА_2 на підставі ст. 358 ЦК
України слід виділити у користування
жилу кімнату площею 10,9 кв. м., у спільне
користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід
виділити житлову кімнату, площею 17,7 кв.
м. з балконом площею 2.04 кв.м., коридор,
кухню, ванну кімнату, туалет та комору -
залишити в загальному користуванні
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Враховуючи викладене, рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 грудня 2013 року
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 303 ,307,309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 грудня 2013 року у цій
справі скасувати. Ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_2 в користування жилу
кімнату площею 10,9 кв.м. в квартирі
АДРЕСА_1.

Виділити у спільне користування ОСОБА_3
та ОСОБА_4 житлову кімнату площею 17,7
кв.м. з балконом, площею 2.04 кв.м. в
квартирі АДРЕСА_1.

Коридор, кухню, ванну кімнату, туалет та
комору залишити в загальному
користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: