АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

Іменем України

5 лютого 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи -
Зозулинської Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_4 та за апеляційною скаргою КП
«Житлосервіс Приозерне» Оболонського
району в м. Києві на рішення
Оболонського районного суду міста
Києва від 30 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа КП «Житлосервіс
Приозерне» Оболонського району в м.
Києві про визнання права користування
жилим приміщенням,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/1327/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Луценко О.М.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулись з позовом про
визнання права користування жилим
приміщенням, а саме кімнатою площею 18,00
кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, посилаючись на
те, що відповідно до ордера № 1731 від 24
липня 1989 року на сім'ю із 3-х осіб:
ОСОБА_3, ОСОБА_9 - його дружину, ОСОБА_4 -
їх дочку була надана 2-х кімнатна
квартира АДРЕСА_1. У 1994 році ОСОБА_3
розірвав шлюб зі своєю дружиною ОСОБА_9
і в 1998 році її було знято з реєстрації в
спірній квартирі. Згідно довідки форми
№3 від 24.04.2013р. виданої КП «Житлосервіс
Приозерне» в Оболонському районі в м.
Києві зареєстрованими в квартирі є дві
особи: ОСОБА_3 - власник та сусідка по
квартирі ОСОБА_4, яка займає 1 кімнату
площею 11,89 кв. м. Рішенням Апеляційного
суду м. Києва від 9 грудня 2010 року та
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 9 червня 2010 року було
встановлено конкретний порядок
користування квартирою і змінено
договір найму квартири, а саме було
вирішено «Змінити договір найму
квартири АДРЕСА_1. Виділити в
користування ОСОБА_4 житлову кімнату
площею 11,9 кв. м., а ОСОБА_3 житлову
кімнату площею 18,0 кв.м.». 08 серпня 1998
року між позивачем та відповідачем
ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. Після
реєстрації шлюбу позивач разом зі
своєю дочкою - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стали проживати в квартирі АДРЕСА_1. У
2009 році позивачі знялись з реєстрації в
Чернігівській області, де раніше
проживали з метою реєстрації у спірній
квартирі, однак без письмової згоди
відповідача ОСОБА_4, яка також є
наймачем квартири, здійснити
реєстрацію вони не можуть. На підставі
вищевикладеного позивач просив суд
постановити рішення, яким визнати за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 право користування
кімнатою площею 18,00 кв.м. 2-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 30 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа КП «Житлосервіс Приозерне»
Оболонського району в м. Києві про
визнання права користування жилим
приміщенням задоволено, визнано за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 право користування
кімнатою площею 18,00 кв.м. 2-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_6
в інтересах ОСОБА_4 та КП «Житлосервіс
Приозерне» Оболонського району в м.
Києві звернулись з апеляційними
скаргами, в якій ОСОБА_4 просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким в
позові відмовити, КП «Житлосервіс
Приозерне» Оболонського району в м.
Києві просить скасувати рішення та
ухвалити нове, за яким позов залишити
без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає,
що у даному випадку відсутній спір,
оскільки ОСОБА_4 ніяким чином не
порушує права позивачів, на
обґрунтування чого зазначає, що
позовні вимоги ґрунтувались на тому, що
відповідач ОСОБА_4 не дає своєї згоди на
реєстрацію позивачів в квартирі, при
цьому доказів цього позивачі на надали
не обґрунтували і правову позицію, чому
саме згода ОСОБА_4 є необхідною. Також
апелянт висловлює думку, що фактично
позивачі мали оскаржувати дії органів
владних повноважень, оскільки позивачі
не вказали які норми ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» було порушено
відповідачем.

КП «Житлосервіс Приозерне»
Оболонського району в м. Києві, як на
підставу для скасування оскаржуваного
рішення, вказує на п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» та
зазначає, що письмової згоди на
реєстрацію всіх членів сім'ї немає,
тому позивачі у даному житловому
приміщенні не зареєстровані. Також, на
думку апелянта, судом не було
встановлено чим саме і хто перешкоджає
або порушує право позивачів у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
зауважує, що з адміністративним
позовом про оскарження дій
Оболонського районного відділу
Головного управління Державної
Міграційної служби України в м. Києві
про відмову у здійсненні їхньої
реєстрації, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не
звертались.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її
представник ОСОБА_6 підтримали
апеляційну скаргу, просили їх
задовольнити з підстав, викладених у
ній.

Представник третьої особи підтримала
апеляційну скаргу КП «Житлосервіс
Приозерне» Оболонського району в м.
Києві.

Позивачі та відповідач ОСОБА_3
заперечували проти апеляційної скарги
за необґрунтованістю її доводів.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню, а рішення
скасуванню, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно положень ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з встановлених в
судовому засіданні обставин, із
застосуванням ст. 64 та ч. 2 ст. 65 ЖК
України та враховуючи те, що 15 років
позивачі проживають з відповідачем
ОСОБА_3 однією сім'єю, ведуть з ним
спільне господарство, дійшов висновку,
що позивачі набули право користування
жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 65 ЖК України, наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно.

З наявного в матеріалах справи ордеру
№ 1731 від 24 липня 1989 року вбачається, що
на сім'ю із 3-х осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_9 - його
дружину, ОСОБА_4 - їх доньку була надана
2-х кімнатна квартира АДРЕСА_1. Згідно
довідки форми №3 від 24.04.2013, виданої КП
« Житлосервіс Приозерне» в
Оболонському районі в м. Києві
зареєстрованими в квартирі є дві особи:
ОСОБА_3 - власник та сусідка по квартирі
ОСОБА_4, яка займає 1 кімнату площею 11,89
кв. м.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
09 грудня 2010 року та рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 09 червня 2010 року було встановлено
конкретний порядок користування
квартирою і змінено договір найму
квартири, а саме вирішено «Змінити
договір найму квартири АДРЕСА_1.
Виділити в користування ОСОБА_4 житлову
кімнату площею 11,9 кв. м., а ОСОБА_3
житлову кімнату площею 18,0 кв.м.».

Отже, наймачем кімнати площею 18,0 кв.м. є
відповідач ОСОБА_3, тому саме його згода
необхідна для вселення позивачів в
зазначену кімнату площею 18,0 кв.м., а як
вбачається з матеріалів справи, він з
письмовим проханням про реєстрацію
позивачів до Оболонського РВ ГУ ДМС в м.
Києві не звертався.

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 не є
належним відповідачем, оскільки за
встановленим рішенням Апеляційного
суду м. Києва від 09 грудня 2010 року та
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 09 червня 2010 року порядку
користування останній виділено
житлову кімнату площею 11,9 кв.м., яка не є
предметом спору.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивачі неодноразово
звертались до третьої особи з заявами
про реєстрацію місця проживання, які
були залишені без задоволення, чим було
порушено право позивачів на реєстрацію
у спірній кімнаті при наявності згоди
наймача ОСОБА_3

Таким чином, у даній справі не
правильно визначено суб'єктивний
склад, оскільки позов про визнання
права користування жилим приміщенням
заявлено до відповідача ОСОБА_4, яка не
має відповідати за пред'явленим
позовом, оскільки не є суб'єктом
порушеного матеріального
правовідношення, що є достатньою
підставою для скасування рішення.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом доказів, колегія
суддів вважає, що надані позивачами
докази не є належним підтвердженням та
не доводять створення відповідачами
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкод у визнанні
права користування жилим приміщенням.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується із доводами апеляційних
скарг, вважає рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 30 жовтня
2013 року таким, що не відповідає нормам
матеріального права, і відповідно до
повноважень, наданих їй ст. 309 ЦПК
України, скасовує рішення суду першої
інстанції і ухвалює нове про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_4 на рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 30 жовтня
2013 року задовольнити.

Апеляційну скаргу КП «Житлосервіс
Приозерне» Оболонського району в м.
Києві на рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 30 жовтня
2013 року задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 30 жовтня 2013 року
скасувати та постановити нове, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа КП
«Житлосервіс Приозерне» Оболонського
району в м. Києві про визнання права
користування жилим приміщенням
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено протягом 20-ти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: