АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Міцнея В.Ф.

секретар:Лисак О.А.

за участю: позивача ОСОБА_2, прокурора
Кацан-Бацала Ю.М., третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Мигівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області, відділу Держкомзему у
Вижницькому районі Чернівецької
області, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання частково недійсним рішення
виконкому Мигівської сільської ради,
визнання недійсним державного акту про
право власності на земельну ділянку,
визнання права власності на земельну
ділянку, за апеляційною скаргою
прокуратури Вижницького району
Чернівецької області на рішення
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2013
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із зазначеним позовом. Посилалася
на те, що згідно рішення виконавчого
комітету Мигівської сільської ради № 85
від 12.06.1989 року вона є забудовником
житлового будинку та господарських
будівель і споруд, розташованих в
с.Мигове Вижницького району
Чернівецької області, в якому
проживає в даний час і їй була виділена
земельна ділянка під будівництво
вказаного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4. За
життя чоловіка рішенням виконавчого
комітету Мигівської сільської ради № 46
від 17.12.1993 року було дозволено
приватизувати земельні ділянки
загальною площею 0,50 га. для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та для
ведення особистого селянського
господарства в селі Мигове.

№22ц/794/235/14
Головуючий у І інстанції
Кириляк А.Ю. Категорія 45

Суддя-доповідач Височанська Н.К.

За повідомленням відділу Держкомзему у
Вижницькому районі в архіві відділу
зберігаються державні акти на прізвище
ОСОБА_4 серії ЯЛ № 599930 про право
власності на земельну ділянку площею
0,25 га. для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
серії ЯЛ № 599929 про право власності на
земельну ділянку площею 0,2165 га. для
ведення особистого селянського
господарства в селі Мигове. Однак
державна реєстрація державних актів,
як повідомлено у листі відділу
Держкомзему, згідно постанови № 1021 від
09.09.2009 року Кабінету Міністрів України
провадиться на підставі заяви
уповноваженої ним особи. Зареєструвати
та видати державні акти на померлого не
можливо.

Вважає, що рішення виконавчого
комітету Мигівської сільської ради №46
від 17.12.1993 року в частині передачі у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,25 га. для будівництва та
обслуговування жилого будинку є
незаконним, оскільки її покійний
чоловік не значився забудовником
житлового будинку і йому всупереч
законодавства був даний дозвіл на
приватизацію цієї земельної ділянки.

Просила визнати за нею право
власності на земельну ділянку площею
0,25 га. для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
визнавши державний акт серії ЯЛ № 599930
недійсним та рішення виконавчого
комітету Мигівської сільської ради № 46
від 17.12.1993 р. частково недійсним, в
частині приватизації вказаної вище
земельної ділянки.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2013
року позов задоволено в повному обсязі.

На дане рішення суду прокуратура
Вижницького району Чернівецької
області подала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які приймали участь у справі,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
вона як забудовник, а в подальшому
власник житлового будинку після здачі
його в експлуатацію, позбавлена права
розпоряджатися своїм нерухомим майном,
оскільки земельна ділянка, на якій
розташований будинок і земельна
ділянка для обслуговування житлового
будинку значиться не за нею в
результаті неправомірного рішення
виконкому.

Проте до такого висновку суд дійшов з
неправильним застосуванням норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної та комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Згідно ст..118 ЗК України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Отже, для набуття позивачкою ОСОБА_2
права власності на спірну земельну
ділянку та отримання нею свідоцтва про
право власності необхідне прийняття
відповідного рішення уповноваженим
органом місцевого самоврядування, яке
виноситься на підставі її заяви.

Встановлено, що ОСОБА_2 з відповідною
заявою до органу місцевого
самоврядування про надання у власність
їй земельної ділянки не зверталася та
орган місцевого самоврядування не
приймав рішення щодо надання їй
спірної земельної ділянки.

За таких обставин, у суду не було
правових підстав для визнання за
позивачкою права власності на земельну
ділянку.

Крім цього, суд задовольняючи позовні
вимоги про часткове визнання недійсним
рішення виконкому Мигівської
сільської ради №46 від 17.12.1993 року
виходив з положень ст.ст.152, 155 ЗК
України.

Аналіз норми ст..152 ЗК України дає
підстави вважати, що за захистом свого
порушеного права на землю може
звертатися власник земельної ділянки
або землекористувач.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням виконкому Мигівської
сільської ради №46 від 17.12.1993 року
відбувалась безоплатна передача землі
на ім'я чоловіка позивачки - ОСОБА_4,
загальною площею 0,50 га. У подальшому на
підставі цього ж рішення був
виготовлений державний акт серія ЯЛ
№599930 про право власності на земельну
ділянку площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд в
селі Мигове. Однак ОСОБА_4 державний акт
не отримав.

Отже, позивач не довела належними та
допустимими доказами, що її право як
власника або землекористувача було
порушено.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 307, 309 колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Прокуратури
Вижницького району Чернівецької
області задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2013
року скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_2 до
Мигівської сільської ради Вижницького
району Чернівецької області, відділу
Держкомзему у Вижницькому районі
Чернівецької області, третя особа -
ОСОБА_3, про визнання частково
недійсним рішення виконкому
Мигівської сільської ради, визнання
недійсним державного акту про право
власності на земельну ділянку,
визнання права власності на земельну
ділянку відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: