Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/605/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Макарова Ю.І.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

12.02.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого -
Черненко В.В.

Суддів - Франко
В.А.Потапенко В.І.

За участю секретаря
- Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 18.04.2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні майном,
вселення та виділення в натурі частини
спільного майна.,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні майном, виділенні в
натурі частини спільного майна та
вселення в будинок.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що є власником 3/8
частин будинку розташованого по
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 15.10.2010
року .

Зазначив, що відповідач, яка мешкає в
даному будинку перешкоджає йому
користуватись частиною будинку яка
належить йому на праві власності.
Позивач просив зобов'язати
відповідача усунути перешкоди в
користуванні його майном та вселити в
будинок.

Під час розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги і просив,
виділити йому в натурі 3/8 частини
майна, а саме житлового будинку з
надвірними будівлями та встановити
порядок користування земельною
ділянкою, площею 786 кв.м. відповідно до
часток власності у вказаному
домоволодінні. Зобов'язати
відповідача усунути перешкоди у
користуванні позивачу 3/8 частками
майна(житлового будинку з землею та
надвірними будівлями) які розташовані
за адресою АДРЕСА_1, та вселити в
частину будинку, яка належить позивачу.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 18.04. 2013 року, у задоволені
позовних вимог відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_4 подана
апеляційна скарга.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 12.06.2013
року апеляційна скарга ОСОБА_4
задоволена частково. Апеляційний суд
скасував рішення суду першої
інстанції в частині позовних вимог
про виділення в натурі майна та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою та ухвалив в цій
частині нове рішення, яким позов
ОСОБА_4 задовольнив.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подана
касаційна скарга.

Ухвалою Колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11.12.2013 року касаційна скарга
ОСОБА_3 задоволено частково, рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 12.06.2013 року скасоване,
справа передана на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду апеляційної
інстанції, суд касаційної інстанції
зазначив, що скасовуючи рішення суду
першої інстанції в частині вирішення
вимог про виділення майна в натурі та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою та ухвалюючи в цій
частині нове рішення, апеляційний суд
виходив із того,що позивач є власником
частки житлового будинку, а відповідач
порушує його права. Однак таких
висновків апеляційний суд дійшов із
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних і
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Право на зміну підстави позову
належить лише позивачеві(ст..ст. 27,31 ЦПК
України).

Виходячи із аналізу норм цивільного
процесуального права, підстави позову
складають не норми матеріального
права, які підлягають застосуванню до
правовідносин сторін(правова підстава
позову) , а зазначення фактичних
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги , тобто юридичних фактів
матеріально-правового характеру,що
визначаються нормами матеріального
права, які регулюють спірні
правовідносини та докази на
підтвердження зазначених позивачем
обставин.

Касаційний суд зазначив,що ухвалюючи
рішення про задоволення позову, суд на
порушення вимог ст..11 ЦПК України
вийшов за межі позовних вимог, виділив
у користування відповідача частку
житлового будинку та земельної
ділянки, хоча з таким позовом сторони
не звертались. Розглядаючи справу по
суті, суд встановив, що 5/8 частки
житлового будинку належали померлому
чоловіку відповідачки, але судом не
перевірено коло спадкоємців, не
з'ясовано, хто прийняв спадщину після
померлого та хто на неї претендує.

Відповідно до ч. 4 статті 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів апеляційного суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Справа в апеляційному суді
розглядалась відповідно до ч.2 статті 305
ЦПК України у відсутності сторін , які
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи однак у судове
засідання не з'явились. Заяв, клопотань
від сторін до апеляційного суду не
надходило.

Відмовляючи у задоволені
позовних вимог , суд першої інстанції
встановив, що позивач зареєстрований в
АДРЕСА_1 з 09.11.2011 року (а.с. 6)

Згідно витягу про державну реєстрацію
від 02.11.2010 року, ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
15.10.2010 року, на праві спільної часткової
власності належить 3/8 частини будинку
АДРЕСА_1. (а.с. 11, 12)

Відповідно до технічного паспорту на
житловий будинок АДРЕСА_1 станом на
06.09.2010 року власником 3/8 частини будинку
є ОСОБА_5, 3/8 частини будинку - ОСОБА_4, ?
частини будинку належить ОСОБА_6. (а.с.
13-16)

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № П-320
від 19.10.2012 року експертом запропоновано
варіанти розподілу житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1
відповідно до ідеальних часток кожного
з співвласників, з виділом в натурі з
цього майна 3/8 частин для одного з
співвласників, визначені по кожному
варіанту розподілу переобладнання, які
необхідно провести та установи з якими
необхідно погодити переобладнання; при
цьому зазначено, як змінилися частки
співвласників та проведено розрахунки
грошової компенсації.

Експертом зазначено, що усі
запропоновані переустаткування
житлового будинку необхідно проводити
відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-96
«Організація будівельного
виробництва» і Положення про порядок
надання дозволу на виконання
будівельних робіт. Дозвіл на виконання
будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю, на
підставі затвердженої у встановленому
порядку проектної документації, при
наявному дозволі виконкому місцевої
ради народних депутатів, газового
господарства і держпожінспекції. (а.с.
89-101)

Суд першої інстанції зазначив,що
відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно частини 1, 3 статті 358 ЦК України,
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 364 ЦК України визначено, що
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із
спільного майна не допускається згідно
із законом або є неможливим,
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові маже бути надана лише
за його згодою.

Відповідно до статті 365 ЦК України,
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Статтею 152 Житлового кодексу України
встановлено, що переобладнання і
перепланування житлового будинку, що
належить громадянинові на праві
приватної власності, проводяться з
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради народних депутатів.

Суд першої інстанції зазначив, що
представник позивача просить виділити
в натурі 3/8 частини будинку АДРЕСА_1
згідно варіанту № 1 розподілу,
запропонованого в експертизі. При
цьому відповідно до вказаного варіанту
розподілу частка позивача
збільшується з 75/200 до 76/200, а частка
відповідача відповідно зменшується зі
125/200 до 124/200. Вартість на яку
збільшується частка позивача в будинку
складає 1079 грн. При цьому позивачем
вказана сума на депозит суду не
внесена. Крім того, на час розгляду
справи, дозволу виконкому
Світловодської міської ради на
переобладнання будинку позивачем не
отримано.

Також судом встановлено, що
відповідачем ОСОБА_3 не зареєстровано
право власності на 5/8 частин будинку
АДРЕСА_1, як того вимагає ст. 182 ЦК
України. Таким чином ОСОБА_3 не є
належним відповідачем по даній справі.

Суд першої інстанції ,приймаючи до
уваги встановленні обставини, дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
розподілу майна в натурі не підлягають
задоволенню оскільки позов
пред'явлено не до належного
відповідача.,

Суд першої інстанції зазначив, що
відповідно до статті 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що не підлягають задоволенню позовні
вимоги в частині усунення перешкод у
користуванні спірним будинком,
оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження того, що відповідач
ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачу у
користуванні спірним будинком. Суд
зазначив, що акти від 23.06.2010 року та від
16.08.2010 року надані позивачем на
підтвердження позовних вимог, лише
підтверджують, що ОСОБА_3 не надала
доступу до будинку АДРЕСА_1 для
проведення його інвентаризації
техніку СМБТІ.

Колегія суддів погодилась з висновком
суду першої інстанції, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст.. 10 , 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів дійшла висновку, що, що
суд першої інстанції розглянув справу
в межах доводів позовної заяви , та
наданих сторонами доказів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач в порушення статті 60 ЦПК
України не надав належних доказів на
підтвердження того, що відповідач є
співвласником спірного будинку і
своїми діями порушує законне право
позивача відносно володіння,
користування та розпорядження майном
власником якого він є.

Приймаючи до уваги,що сторони по справі
не з'явились у суд апеляційної
інстанції , заяв клопотань від них не
надходило, то відповідно суд
апеляційної інстанції не мав
можливості уточнити обставини справи
, зокрема чи є відповідач по справі,
співвласником спірного будинку, і
якими доказами це підтверджується.

З матеріалів справи вбачається, що на
день розгляду справи право власності
на майно, будинок розташований за
адресою АДРЕСА_1, підтверджується
документально тільки позивачем по
справі на 3/8 частини будинку. Відносно
інших співвласників майна, відомості в
матеріалах справи відсутні. Відповідно
не вбачається, що відповідач по справі
є співвласником будинку який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і
своїми діями перешкоджає позивачу
користуватись спірним будинком.

Колегія суддів дійшла висновку, що
доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
оскільки не підтверджуються належними
доказами, суперечать фактичним
обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що суд
першої інстанції, відповідно до
частини 4 статті 10 ЦПК України сприяв
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
, рішення суду першої інстанції
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 18.04.2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді