Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/280/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Галаган О.В.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

12.02.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді:
Авраменко Т.М.

суддів:
Суровицької Л.В., Чельник О.І.

при секретарі:
Крисановій Ю.О.

за участю прокурора, представника
інспекції сільського
господарства,представників третіх
осіб

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 26 листопада 2013 року у
справі за позовом прокурора м.
Кіровограда в інтересах держави,
уповноваженим органом якого виступає
Державна інспекція сільського
господарства в Кіровоградській
області, до Кіровоградської міської
ради, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання
недійсним та скасування рішення
Кіровоградської міської ради.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н О
В И Л А:

В травні 2013 року прокурор м.
Кіровограда в інтересах держави,
уповноваженим органом якого виступає
Державна інспекція сільського
господарства в Кіровоградській
області, звернувся в суд із позовом до
Кіровоградської міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення Кіровоградської міської ради.

Зазначав, що на підставі
рішення Кіровоградської міської ради
від 18 листопада 2008 року № 1636 «Про
передачу у власність земельних ділянок
в районі проїзду Підлісного» передано
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3
безоплатно у власність земельну
ділянку загальною площею 2200,00 кв.м.
кожному для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
ведення садівництва по проїзду
Підлісному. Вказане рішення є
незаконним, оскільки генеральним
планом м. Кіровограда ця територія є
лісопарковою зоною та відноситься до
земель рекреаційного призначення.
Рішенням Кіровоградської обласної
ради № 721 від 19 червня 2009 року вказана
територія оголошена такою, що належить
до природно-заповідного фонду
місцевого значення, а тому у
відповідача не було законних підстав
для прийняття рішення про передачу
земельних ділянок у власність
громадянам.

Просив суд з урахуванням в ході
розгляду справу уточнення позовних
визнати незаконним та скасувати
вказане рішення Кіровоградської
міської ради (том 2 а.с.45).

Ухвалою суду від 07 жовтня 2013 року
до участі у справі залучено третіх осіб
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за їх клопотанням (том 1 а.с.85).

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 26 листопада 2013
року позов задоволено частково.
Визнано недійсним та скасовано пункти
2, 3, 4, 5, 6, 7 рішення Кіровоградської
міської ради від 18 листопада 2008 року №
1636 «Про передачу у власність земельних
ділянок в районі проїзду Підлісного». В
частині визнання недійсним та
скасування п.1 та п.8 рішення відмовлено.

В апеляційних скаргах
треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати
рішення суду першої інстанції,
ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та відмовити в задоволенні позову,
оскільки треті особи в установленому
законом порядку набули права власності
на земельні ділянки

В засіданні апеляційного суду
представники третіх осіб підтримали
доводи апеляційних скарг, а прокурор та
представник Державної інспекції
сільського господарства в
Кіровоградській області просили
відхилити апеляційну скаргу, оскільки
рішення суду відповідає матеріалам
справи та вимогам закону.

Відповідач Кіровоградська міська рада
про час та місце розгляду справи
повідомлена під розписку (т.2 а.с.183,215),
просила розглянути справу у
відсутності представника (т.2 а.с.198).

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Матеріалами справи
підтверджується, що сторонами у справі
позивачем та відповідачем є юридичні
особи.

На підставі оскаржуваного
рішення Кіровоградської міської ради
від 18 листопада 2008 року № 1636 «Про
передачу у власність земельних ділянок
в районі проїзду Підлісного» ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 отримали
державні акти на право власності на
земельні ділянки .

Оскільки предметом розгляду
справи є рішення міської ради про
передачу у власність громадянам
земельних ділянок, колегія суддів
вважає, що громадяни, яким передана
земельна ділянка у власність, повинні
приймати участь у справі не як треті
особи, а як відповідачі.

В суді першої інстанції прокурор
не заявляв клопотання про їх залучення
до участі у справі як відповідачів.
Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України суд
без клопотання позивача не вправі
залучити до участі у справі іншу особу
як співвідповідача. Апеляційний суд не
наділений правом залучення належної
особи до участі у справі.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

За змістом статей 1,12 ГПК України
спори за участю підприємств, установ,
організацій, інших юридичних осіб (у
тому числі іноземних), громадян, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності, в
тому числі спори, які виникають при
укладенні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів та з
інших підстав, відносяться до
компетенції господарських судів.

Відкриваючи провадження у
цивільній справі за позовом прокурора
м. Кіровограда в інтересах держави,
уповноваженим органом якого виступає
Державна інспекція сільського
господарства в Кіровоградській
області, до Кіровоградської міської
ради про визнання недійсним та
скасування рішення Кіровоградської
міської ради, суд не врахував
роз'яснення Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, викладені в п.3
постанови № 3 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ»: «вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17), Господарським процесуальним
кодексом України (статті 1, 12),
Кримінальним процесуальним кодексом
України або Кодексом України про
адміністративні правопорушення
віднесено до компетенції
адміністративних, господарських судів,
до кримінального провадження чи до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа)».

Наведене свідчить, що за
загальним правилом розмежування
компетенції судів з розгляду справ, що
виникають із земельних відносин
відбувається залежно від суб'єктного
складу їх учасників. Ті спори,
сторонами в яких є юридичні особи, а
також громадяни, що здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статус
суб'єкта підприємницької діяльності,
розглядаються господарськими судами, а
інші - в порядку цивільного
судочинства, крім спорів, зокрема, щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень при реалізації ними
управлінських функцій, вирішення яких
згідно з пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 17 КАС
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

В абзаці 2 п.7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року №3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» роз'яснено: спори, що
виникають із земельних відносин, у яких
хоча б однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи невирішення цих питань, припинення
права власності чи користування землею
(статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та
інші).

Аналогічні роз'яснення містяться
в пунктах 1.1,1.2.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 травня 2011 року №6 із змінами і
доповненнями «Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин» ,
зокрема, питання про те, чи підвідомча
господарському суду справа у спорі, що
виник із земельних правовідносин,
повинно вирішуватись залежно від того,
який характер мають спірні
правовідносини, тобто чи є вони
приватноправовими чи
публічно-правовими, та чи відповідає
склад сторін усправі статті 1
Господарського процесуального кодексу
України. Індивідуальні акти органів
держави або місцевого
самоврядування,якими реалізовуються
волевиявлення держави або
територіальної громади якучасника
цивільно-правових відносин і з яких
виникають, змінюються,припиняються
цивільні права і обов'язки, не належать
до правових актів управління, а спори
щодо їх оскарження мають
приватноправовий характер,тобто
справи у них підвідомчі господарським
судам.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення (ч.1 і ч.3 ст.303 ЦПК України).

Враховуючи, що даний спір за визначеним
позивачем суб'єктним критерієм
віднесений до компетенції
господарського суду, оскільки
сторонами є юридичні особи (ч. 1 ст. 1 та
п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України), суд першої
інстанції повинен був відповідно до п.1
ч.1 ст.205 ЦПК України своєю ухвалою
закрити провадження у цивільній
справі, оскільки ці позовні вимоги не
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства та роз'яснити
прокурору, що в межах заявлених
позовних вимог розгляд справи
віднесено до юрисдикції
господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі з
підстав,визначених ст.205 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що в межах
заявлених позовних вимог рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
із закриттям провадження в цивільній
справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205, п.4 ч.1 ст.307,
ч.1 ст.310, п.3 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК
України,колегія суддів,-

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
задовольнити частково .

Скасувати рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 26 листопада 2013 року.

Провадження у справі за
позовом прокурора м. Кіровограда в
інтересах держави, уповноваженим
органом якого виступає Державна
інспекція сільського господарства в
Кіровоградській області, до
Кіровоградської міської ради про
визнання недійсним та скасування
рішення Кіровоградської міської ради
закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

судді: