Справа № 351/2094/13-ц
Провадження № 22-ц/779/135/2014
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Горблянського Я.Д.,
Ковалюка Я.Ю.

секретаря Мельник О.В.

з участю представника апелянта
Непорадної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 28
жовтня 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості по кредитних договорах,
-

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості по
кредитних договорах та в порядку ст.ст.
151, 152 ЦПК України подало заяву про
забезпечення позову.

Ухвалою Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 28
жовтня 2013 року у задоволенні
вищевказаної заяви відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» подало
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм процесуального
права.

Зокрема апелянт вказує, що
постановляючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції не врахував тих
обставин, що відповідачі не здійснюють
жодного погашення заборгованості за
кредитними договорами, за рахунок
нарахованих відсотків та пені
заборгованість за кредитними
договорами щомісячно зростає, вартість
заставного майна є значно нижчою за
існуючу кредитну заборгованість, яка
постійно зростає, у зв'язки з чим
збільшується ризик невиконання
кредитного зобов'язання, що дає
підстави для висновку про те, що існує
реальна загроза невиконання рішення
суду на випадок його прийняття.
Зазначені обставини та висновок
позивача про існуючу загрозу
невиконання рішення суду на випадок
його прийняття судом не спростовані.

Також, на думку апелянта, суд не дав
жодної оцінки тій обставині, що майно,
яке є предметом застави внаслідок
економічної та фінансової кризи
знецінилось, а тому станом на 16.05.2013
року це майно за своєю загальною
вартістю 2 960 000 грн., що підтверджується
висновком про вартість майна №47136 від
16.05.2013 року, при загальній сумі
заборгованості на день подачі позовної
заяви в розмірі 1 009 409 грн. як предмет
забезпечення, вже не забезпечує вимоги
банку, як кредитора. До постановлення
ухвали про забезпечення позову суд
віднісся формально, без належного
з'ясування обсягу позовних вимог та
вартості наявного забезпечення, особи
відповідачів та не звернув увагу на те,
що відповідачі взагалі припинили
обслуговувати кредит.

Крім того, апелянт зазначає, що в
порушення вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову, яка була
подана позивачем в суд 18.10.2013 року,
розглянута судом тільки 28.10.2013 року.

У зв'язку з наведеним просить ухвалу
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 28
жовтня 2013 року скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
забезпечити позов ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» шляхом накладення арешту в
межах суми позову 1 957 297,83 грн. на все
рухоме та нерухоме майно і грошові
кошти, що знаходяться на рахунках у
банківських установах, які належать на
праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
до повного погашення заборгованості.

У засіданні апеляційного суду
представник апелянта доводи скарги
підтримала з наведених в ній мотивів.

Відповідачі у засідання апеляційного
суду не з'явилися, про час та день
розгляду справи повідомлені у
встановленому законом порядку. Причину
неявки суду не повідомили.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК
України колегія суддів ухвалила про
розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Положеннями ст.ст. 151, 152 ЦПК України
встановлено, що суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі може вжити
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. При цьому позов
майнового характеру забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, забороною вчиняти
певні дії, передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам тощо. Види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

За змістом цих норм заходи
забезпечення позову застосовуються
судом як засіб запобігання можливим
порушенням майнових прав чи
охоронюваних законом інтересів особи
та як гарантія реального виконання
рішення суду, у випадку задоволення
позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 4 постанови від 22 грудня 2006
року №9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи
заборгованість ОСОБА_4 перед ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» за кредитним
договором №014/14-10/394G94 від 30.07.2008 року
станом на 20.06.2013 року становить 1 957 297
грн. 83 коп., що свідчить про ухилення
ОСОБА_4 від виконання кредитних
зобов'язань, а тому імовірним є те,
позичальник ухилятиметься від
виконання судового рішення.

Суд першої інстанції наведені
обставини не врахував, відтак ухвала
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про задоволення заяви про
забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 307, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 28
жовтня 2013 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про
забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на все рухоме та
нерухоме майно і грошові кошти, що
знаходяться на рахунках у банківських
установах, які належать ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, жительці АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, жительці АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, та
заборонити відчужувати майно, що
належить їм на праві власності, в тому
числі і іпотечне майно, в межах ціни
позову в сумі 1 957 297 грн. 83 коп.

Копію ухвали направити для виконання
Відділу ДВС Снятинського районного
управління юстиції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуюча
Горейко М.Д.

Судді:
Горблянський Я.Д.

Ковалюк Я.Ю.

Строк пред'явлення до виконання до 03
лютого 2015 року.

Суддя
Горейко М.Д.