Справа №642/1877/13-ц
Провадження №2/642/658/13
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2014 р. Ленінський
районний суд м. Харкова
головуючого Лазарєва А.В.,
секретаря Клименко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ленінського
районного суду м. Харкова справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я
особа: Друга харківська державна
нотаріальна контора про розірвання
договору довічного утримання, визнання
права власності на частину жилого
будинку, зобов»язання приведення
жилого будинку в первинний жилий стан
та про передачу будинку, -
20 листопада 2012 р. до
Ленінського районного суду м. Харкова
звернулася ОСОБА_4 з
позовною заявою, в якій просила
розірвати договір довічного утримання
від 06.07.1994 р., за яким вона передала
ОСОБА_5 належні їй 3/8 ч. жилого будинку
літ. «А-1» дерев»яного площею 46,8 кв. м та
надвірні будівлі: навіс літ. «Ж», льох
літ. «В», сарай літ. «Д», вбиральню літ.
«Е», №1-5 огорожу, що знаходяться
АДРЕСА_1 Зобов»язати відповідачів
привести у первинний стан зазначене
домоволодіння, а саме: в місячний строк,
за свій рахунок провести ремонт в
частині будинку, що отримала ОСОБА_5 за
договором довічного утримання,
відремонтувати і побілити стіни, стелю,
покрасити двері, вікна, тобто привести
житло у придатний для проживання стан
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4 померла,
після чого на підставі ст. 37 ЦПК
України для участі у справі був
долучений правонаступник, її син
11 грудня 2013 р. ОСОБА_1 надав
доповнення до позовних вимог, в яких
підтвердив викладені у позові ОСОБА_4
обставини. Він також зазначив, що з
липня 2011 р. мати ОСОБА_1 постійно
проживала разом з його сім»єю в будинку
його дружини в селі Перекіп
Валківського району, де і померла. Вони
її поховали. Ніхто з відповідачів не
цікавився життям і здоров»ям матері, не
надавав допомогу. Спадкоємці ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 прийняли спадщину, але
відмовилися виконувати обов»язки за
договором довічного утримання, а тому є
всі підстави, щоб розірвати договір
довічного утримання та визнати за ним
право власності на нерухоме майно, що
належало його матері, після її смерті в
порядку спадкування за законом,
стягнути судові витрати.
Рішенням Ленінського районного
суду м. Харкова від 4 лютого 2014 р.
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
частково. Розірвано договір довічного
утримання від 06 липня 1994 року, за яким
ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 належні їй на
праві власності 3/8 частини житлового
будинку літ. «А-1» по АДРЕСА_1
дерев»яного площею 46,8 кв. м та надвірні
будівлі: навіс літ. «Ж», льох літ. «В»,
сарай літ. «Д», вбиральню літ. «Е»,
огорожу №1-5. Визнано за ОСОБА_1 право
власності на 3/8 частини житлового
будинку літ. «А-1» по АДРЕСА_1
дерев»яного площею 46,8 кв. м та на
надвірні будівлі: навіс літ. «Ж», льох
літ. «В», сарай літ. «Д», вбиральню літ.
«Е», огорожу №1-5 в порядку спадкування
за законом після смерті його матері
ОСОБА_4.і якій ця частина належала на
праві власності. В іншій частині позову
було відмовлено.

Відповідно до ст.220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення або судом не вирішено
питання про судові витрати.

При вирішенні даної справи судом
не було вирішено питання про судові
витрати, стягнення яких з відповідачів
було однією з позовних вимог, а тому суд
із власної ініціативи вирішив ухвалити
додаткове рішення з цього питання.

Судом встановлено, що при
зверненні до суду ОСОБА_1 сплатив
судовий збір в сумі 243 гр. 60 коп. за
позовні вимоги про розірвання
договору довічного утримання та
визнання за нимправа власності, про що
надав відповідну квіианцію-чек / а. с.
115/.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Приймаючи до уваги, що позовні
вимоги про розірвання договору
довічного утримання і визнання права
власності, за які ОСОБА_1 при зверненні
до суду було сплачено судовий збір в
сумі 243 гр. 60 коп., задоволені повністю,
суд на підставі ст.88 ЦПК України
постановляє додаткове рішення про
стягнення з відповідачки ОСОБА_3 на
його користь грошових коштів в сумі 243
гр. 60 коп..

Суд вважає необхідним відмовити
у стягненні судових витрат з
відповідача ОСОБА_2, оскільки він
відмовився від спадщини на 3/8 ч.
домоволодіння по АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_5, а спадщину прийняла лише
ОСОБА_3, яка і несла відповідальність за
виконання спірного договору довічного
утримання.

На підставі викладеного,
керуючись ст.220 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну вимогу ОСОБА_1 про
стягнення судових витрат задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
сплачений при зверненні до суду
судовий збір в сумі 243 гр. 60 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може були оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Ленінський районний суд м. Харкова
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь в розгляді
справи, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
оскаржити рішення в апеляційному
порядку протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Суддя
А.В. Лазарєв