Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р.
м. Одеса

Суворовський районний суд м.
Одеси в складі:

головуючого - судді -
Виноградова Н.В.,

при секретарі судового засідання
- Голованець Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в місті Одеса цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Органа опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради про позбавлення
батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою, в якій просить позбавити
відповідача - ОСОБА_2 батьківських прав
відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
стягнути судові витрати.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з
відповідачем знаходилася в
зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2004
року по 18 червня 2010 року, після чого
шлюб розірвали і стали проживати
окремо. Після розірвання шлюбу, їхня
неповнолітня донька залишилася
проживати з нею та знаходитися на її
утриманні, у зв'язку з скрутним
фінансовим становищем вони змушені
були переїхати жити до її батьків і
просити їх допомоги. Весь час окремого
проживання, відповідач участі у
вихованні доньки не приймає, її життям,
розвитком та здоров'ям не цікавиться,
стосунки не підтримує, матеріальну
допомогу на її утримання не надає. За
рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси з відповідача на її користь в
примусовому порядку стягуються
аліменти на утримання доньки у розмірі
1000 грн., а з 01 грудня 2010 року рішенням
Апеляційного суду Одеської області
розмір аліментів зменшився до 500 грн.
щомісячно. На 31 жовтня 2012 року
заборгованість по сплаті аліментів
складає 21 500 грн. Вважає, що відповідач
ухиляється від своїх обов'язків батька
тому повинен бути позбавлений
батьківських прав на підставі ст. 164
Сімейного Кодексу України.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
посилаючись на те, що в серпні 2012 року
між ним та мамою дитини було все гаразд.
В серпні 2012 року вони разом збирали
доньку до школи, на перший дзвоник
прийшли разом, були разом на святі,
фотографувалися. Взаємопорозуміння
між ними зникло після знайомства
позивачки з молодим чоловіком. На
деякий час позивачка переїхала в Росію
до свого знайомого, залишивши доньку з
відповідачем. Перебуваючи разом зі
своєю донькою він доглядав, дбав про
неї, кожні вихідні вони ходили до цирку,
до кінотеатру, разом займалися, вчили
та робили домашні завдання. На початку
жовтня 2012 року позивачка
зателефонувала йому та повідомила, що
залишається жити в Росії з її новим
чоловіком, у зв'язку з чим їй терміново
потрібний дозвіл на виїзд за кордон їх
доньки, так як вона хоче забрати її до
себе на постійне місце проживання в
Росію. Дозволу на виїзд доньки за
кордон відповідач не дав. Позивачка
приїхавши з Росії забрала доньку до
себе, виключила телефони (мобільний,
домашній) перешкоджала йому у побачені
та спілкуванні з дитиною. Щодо
заборгованості по сплаті аліментів -
відповідач зазначив, що позивачка сама
відмовилася від аліментів, подавши
заяву до державної виконавчої служби,
також нею було заблокований рахунок
Приватбанку, у зв'язку з чим він не мав
змоги сплачувати аліменти.
Відповідачем було запропоновано
позивачці погасити наявний борг, на що
вона погодилася та прислала свого
брата ОСОБА_4 для того щоб йому
відповідач передав гроші в рахунок
погашення заборгованості по сплаті
аліментів на утримання їх доньки.
ОСОБА_2 дав ОСОБА_4 3 000 дол. США, про що
була складена розписка, яку потім
відповідач передав до державної
виконавчої служби для приєднання її до
матеріалів справи.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Суворовської
райадміністрації у судове засідання не
з'явився, направивши до суду письмовий
висновок № 01-05-1/2608вх від 27.09.2013р., про
недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 щодо
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. А також направили заяву
про розгляд справи у відсутності
їхнього представника і про підтримання
свого висновку.

Вислухавши представника
позивача та відповідача, вивчив
матеріали справи та висновок Органу
опіки і піклування, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачка і
відповідач знаходилися в
зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2004
року по 18 червня 2010 року, який був
розірваний (а.с. 33-34).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданий Другим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Суворовського районного управління
юстиції в м. Одеси (а.с.27).

18 червня 2010 року рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси,
було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, стягнуті аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн.
щомісячно з 29.04.2009р. до ІНФОРМАЦІЯ_5
(а.с.35-36). Згідно з рішенням Апеляційного
суду Одеської області від 01 грудня 2010
року, було вирішено зменшити розмір
аліментів на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_3 у розмірі 500 грн. (а.с.37-39).

Після припинення шлюбних відносин і
спільного проживання, малолітня донька
ОСОБА_3 залишилася проживати з матір'ю
за адресою м. Одеса, вул. Павлоградська,
буд.28, що підтверджується довідкою про
склад сім'ї №062 від 12 березня 2013 року
(а.с.74).

З висновку № 01-05-1/2608вх від 27.09.2013 року,
орган опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації вважає
недоцільним позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, щодо
малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.118).

13.08.2012 року, ОСОБА_1 було подано заяву до
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, в якій
зазначено, що позивачка відмовляється
від аліментів з ОСОБА_2, просить зняти
арешт з майна боржника та повідомляє,
що претензій вона до нього не має.
(а.с.90).

Відповідач неодноразово звертався з
заявами до Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
в яких просив повідомити новий номер
банківського рахунку для
перерахування коштів по сплаті
аліментів на утримання доньки, у
зв'язку з тим, що банківський рахунок на
який він раніше перечислював аліменти
заблокований (а.с.94, 95).

В матеріалах справи наявна розписка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, про отримання
коштів від ОСОБА_2 в розмірі 3 000 дол. США
для передачі їх ОСОБА_1 в якості
аліментів на утримання спільної доньки
ОСОБА_3 (а.с.97).

27.06.2013 року ОСОБА_2 подав заяву до
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, про
перерахування боргу по сплаті
аліментів станом на 15.07.2013 року з
урахуванням того, що відповідач
передав ОСОБА_1 гроші в розмірі 24 000 грн.
в рахунок погашення заборгованості, що
підтверджується розпискою (а.с.98, 99).

Крім того, 19.12.2012року ОСОБА_2 звернувся
до суду із позовом про зобов'язання
ОСОБА_1 не чинити перешкод у
спілкуванні з донькою, та встановлення
графіку побачень (а.с.91-92).

Згідно ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу
України батьки можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК
України. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях згідно з
ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд сприяє всебічному та повному
з'ясуванню обставин по справі,
роз'яснює їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їх прав у випадках
передбачених цим Кодексом.

Судом не встановлено фактів ухилення
Окул.Д.Е. від своїх батьківських
обов'язків, щодо виховання та утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що вимоги позивачки ОСОБА_1
безпідставні та такі, що не
відповідають фактам, встановлених
судом та Закону.

При таких обставинах, суд вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Органа опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
про позбавлення батьківських прав -
відмовити.

Копію рішення направити тертій особі -
Органу опіки та піклування
суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Суддя: