Справа №489/6378/13-ц 10.02.2014 10.02.2014 10.02.2014
Провадження №22-ц/784/152/14
Суддя по 1 інстанції - Кокорєв В.В.
Доповідач апеляційної інстанції
Рішення

Іменем України

10 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Серебряквої Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Богуславською О.М.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі, належно повідомлених про час і
місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"

на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 15
листопада 2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У серпні 2013 року публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач зазначав, що 24 листопада
2007 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Комерційний банк
"Дельта", правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк" (далі - Банк), укладено договір №
004-14076-241107, на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки. Відповідно до умов договору
відповідачка отримала кредит шляхом
відкриття відновлювальної кредитної
лінії, ліміт якої розраховується
банком самостійно, на умовах,
викладених в Тарифному пакеті "Visa
Подарунок", що є додатком до договору.

Відповідачка скористалася
платіжною карткою, однак в порушення
умов договору не повністю повернула
кредит.

Станом на 24 травня 2013 року
утворилося 2 913 грн. 09 коп.
заборгованості, із яких: 791 грн. 51 коп. по
кредиту (тіло), 826 грн. 80 коп. по
відсоткам та 1 294 грн.
78 коп. по комісії.

Посилаючись на викладене, позивач
просив про задоволення позову.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 15
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідачки на
користь позивача 2 105 грн. 32
коп. заборгованості за кредитом та 165
грн. 79 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі представник
Банку, посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду, просив
його скасувати та ухвалити нове, яким
повністю задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні
вимоги Банку, суд першої інстанції
виходив з того, що нарахована
заборгованість не відповідає умовам
кредитного договору, оскільки
01 вересня 2009 року позивач в
порушення умов договору зарахував
несплачені відсотки, комісію та
частково пеню як заборгованість з тіла
кредиту та почав нарахувати відсотки
на відсотки, комісію та частково пеню.

Проте, колегія суддів не
погоджується з усіма висновками суду
першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається,
що 24 листопада 2007 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Комерційний банк
"Дельта", правонаступником якого є Банк,
та ОСОБА_2 укладено договір
№ 004-14076-241107 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки (далі - Договір, а.с. 5-6).

Відповідно до умов договору
відповідачка отримала кредит шляхом
відкриття відновлювальної відкличної
кредитної лінії на загальну суму 30 000
грн. з лімітом на час укладення
договору - 1 000 грн. Ліміт кредитної
лінії розраховується банком
самостійно (пункт 1.3 Договору).

Умови надання та користування
кредитом передбачені Тарифним пакетом
"Visa Подарунок" ( далі - Тарифи), що є
додатком №1 до Договору. Тарифами
встановлена процентна ставка за
користування кредитною лінією - 29, 90%
(п.п.1.1.1.) та за обслуговування
кредитного залишку - 2,99 % від суми
використаних кредитних коштів (пункт
1.2, а.с.9). Умови щомісячного повернення
кредитних коштів та їх направлення
передбачені також Договором.

За розрахунком, наданим
позивачем, ОСОБА_2 отримувала готівкою
кошти та періодично здійснювала
платежі щодо погашення кредитної
заборгованості. Станом на 24 травня 2013
року утворилось 3 557 грн. 60 коп.
заборгованості, із яких:
791 грн. 51 коп. по кредиту (тіло), 826 грн. 80
коп. по відсоткам, 1 294 грн. 78 коп. по
комісії та 644 грн. 51 коп. пені (а.с.7-8).

В межах заявлених позовних вимог
заборгованість складає 2 913 грн. 09 коп.
(без пені).

Встановивши ці обставини, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про порушення
відповідачкою кредитних зобов'язань
відповідно до вимог статей 526, 1046, 1048 ЦК
України.

Разом з тим, не можна погодитися з
висновком суду про часткове
задоволення вимог Банку щодо стягнення
заборгованості за тілом кредиту в сумі
562 грн. 82 коп., 701 грн.
по відсоткам та 841 грн. 50 коп. по комісії.

Відповідно до п. 3.4 Договору
держатель доручає Банку здійснювати
договірне списання грошових коштів з
рахунку в рахунок погашення сум
заборгованості, яка виникає за цим
договором, укладеними сторонами в тому
числі і сплати за надані Банком послуги
з розрахунково-касового
обслуговування в розмірі та строки,
передбачені Правилами та Тарифами.

Оскільки, відповідачкою належним
чином зобов'язання зі сплати
обов'язкового платежу не виконувалось,
то відповідно до наведеної умови
договору Банком було здійснено
договірне списання заборгованості (в
межах ліміту кредиту) по сплаті
відсотків та комісій у сумі 221 грн. 69
коп. - у серпні 2009 року, а у грудні 2009
року - 30 грн. 49 коп. пені.

За такого, сума заборгованості за
тілом кредиту зросла до 791 грн. 51 коп. ,
відсотки до 826 грн. 80 коп. та комісія -1 294
грн. 78 коп.

Отже, висновок суду першої
інстанції про списання Банком коштів з
рахунку відповідачки в порушення умов
укладеного договору, є помилковим.

Тому, колегія суддів вважає
необхідним відповідно ст. 309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
змінити в частині стягнення
заборгованості по тілу кредиту,
відсоткам та по комісії, збільшивши за
тілом кредиту з 562 грн. 82 коп. до 791 грн. 51
коп., по відсоткам з 701 грн. до 826 грн. 80
коп., по комісії з 841 грн. 50 коп. до
1 294 грн. 78 коп., а загальну суму
заборгованості з 2 105 грн. 32 коп. до 2 913
грн. 09 коп.

За таких обставин, відповідному
корегуванню підлягає розподіл судових
витрат.

Так, відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідачки на користь
Банку підлягає стягненню 229 грн.40 коп.
судового збору, сплаченого позивачем в
суді першої інстанції, та 114 грн. 70 коп.
судового збору за подачу апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.303, 309, 316 ЦПК
України , колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
задовольнити.

Заочне рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 15
листопада 2013 року змінити.

Стягнути із ОСОБА_2 на
користь публічного акціонерного
товариства "ДельтаБанк" кредитну
заборгованість за кредитним договором
№ 004-14076-241107 від 24 листопада 2007 року
станом на 24 травня 2013 року в розмірі
2 913 грн. 09 коп., яка
складається з 791 грн. 51 коп. тіла
кредиту, 826 грн. 80 коп. заборгованості за
відсотками, 1 294 грн. 78 коп. по комісії.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
"ДельтаБанк" 344 грн. 10 коп. судових
витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: