Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року Справа №607/21218/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі :

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- при секретарі Гапія В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом
Тернопільського національного
економічного університету до ОСОБА_2
про стягнення коштів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Тернопільський національний
економічний університет звернувся в
суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
коштів в рахунок відшкодування
заборгованості за невідпрацьовані дні
відпустки в розмірі 7 262,07грн.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на
підставі наказу ТНЕУ від 25.02.2013 року
№15-К/тм «Про відпустки», ОСОБА_2 було
надано щорічну відпустку терміном на 56
календарних днів з 01.07.2013 року по 26.08.2013
року та виплачено відпускні на
загальну суму 12 601 грн. 12 коп. з них 43
календарні дні щорічної відпустки були
надані в рахунок невідпрацьованої
частини робочого часу, що становить 7 262
грн. 07 коп. Наказом ТНЕУ від 30 серпня 2013
року № 252-К/тр ОСОБА_2, професора кафедри
фінансово-економічної безпеки було
звільнено з посади з 1 вересня 2013 року в
зв'язку із закінченням строку
трудового договору. У зв»язку із
звільненням відповідача університет
позбавлений можливості провести
відрахування із заробітної плати
відповідача. На вимогу позивача
добровільно повернути кошти,
відповідач не відреагував.

Представник позивача Захарчук А.П. в
судове засідання не з'явився, подавши
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, позов підтримав та
просить його задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, не повідомивши суду про
причини своєї неявки, хоча про день та
час слухання справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки у судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання і від якого не надійшло заяви
про розгляд справи за його відсутності,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити
заочний розгляд справи на підставі
наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що наказом ТНЕУ від
23 квітня 2010 року № 154-К ОСОБА_2 прийнято
на посаду професора кафедри
інтелектуальної власності за
контрактом з 24 квітня 2010 року по 31
серпня 2010 року.

Наказом ТНЕУ від 31 серпня 2011 року № 439-К
ОСОБА_2 продовжено строк роботи на
посаді професора секції
інтелектуальної власності кафедри
цивільного права і процесу за
контрактом з 1 вересня 2011 року по 1
вересня 2013 року.

На підставі наказу ТНЕУ від 25.02.2013 року
№15-К/тм «Про відпустки», ОСОБА_2 було
надано щорічну відпустку терміном на 56
календарних днів з 01.07.2013 року по 26.08.2013
року та виплачено відпускні на
загальну суму 12 601 грн. 12 коп. з них 43
календарні дні щорічної відпустки були
надані в рахунок невідпрацьованої
частини робочого часу, що становить 7 262
грн. 07 коп., про що підтверджено
довідкою бухгалтерії ТНЕУ від 07.11.2013
року №126-11/2412.

Наказом ТНЕУ від 30 серпня 2013 року №
252-К/тр ОСОБА_2, професора кафедри
фінансово-економічної безпеки було
звільнено з посади з 1 вересня 2013 року в
зв'язку із закінченням строку
трудового договору ( п. 2 ст. 36 КЗпП
України).

11.10.2013 року ТНЕУ було направлено
відповідачу лист за вих. №126-22/2126 про
наявність у нього заборгованості при
звільненні у розмірі 7 262 грн. 07 коп. та
було запропоновано повернути
переплачені кошти у добровільному
порядку упродовж трьох календарних
днів, шляхом сплати зазначених коштів
до каси університету або через будь-яке
відділення банку. Проте відповіді
університет не отримав, борг залишився
не ліквідований.

Згідно із вимогами ст. 127 Кодексу
законів про працю України,
відрахування із заробітної плати
можуть провадитись тільки у випадках,
передбачених законодавством України.
Відрахування із заробітної плати
працівників для покриття їх
заборгованості підприємству, установі
і організації, де вони працюють, можуть
провадитись за наказом
(розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу: при
звільненні працівника до закінчення
того робочого року, в рахунок якого він
вже одержав відпустку, за невідроблені
дні відпустки. Відрахування за ці дні
не провадиться, якщо працівник
звільняється з роботи з підстав,
зазначених в пунктах 3,5,6 статті 36 і
пунктах 1,2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а
також при направленні на навчання та в
зв'язку з переходом на пенсію.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону
України «Про відпустки», у разі
звільнення працівника до закінчення
робочого року, за який він уже одержав
відпустку повної тривалості, для
покриття його заборгованості власник
або уповноважений ним орган провадить
відрахування із заробітної плати за
дні відпустки, що були надані в рахунок
невідпрацьованої частини робочого
року.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач одержав щорічну відпустку
терміном на 56 календарних днів з 01.07.2013
року по 26.08.2013 року та виплачено
відпускні на загальну суму 12 601 грн. 12
коп., з них 43 календарні дні щорічної
відпустки були надані в рахунок
невідпрацьованої частини робочого
часу, що становить 7 262 грн. 07 коп.
переплачених коштів.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
зібраних по справі доказів у їх
сукупності, суд прийшов до переконання
про доведеність позовних вимог та
вважає, що в даному випадку мають місце
порушені права позивача, які
підлягають захисту шляхом стягнення з
відповідача 7262,07грн. в рахунок
відшкодування за невідпрацьовані дні
відпустки.

Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача слід стягнути 229,40 грн.
сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 209, 212-215, 223, 224-226,
228, 232, 233, 294 ЦПК України, ст.127 Кодексу
законів про працю України, Законом
України «Про відпустки», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Тернопільського національного
економічного університету до ОСОБА_2
про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІН - НОМЕР_1)
на користь Тернопільського
національного економічного
університету (м.Тернопіль,
вул.Львівська,11) 7 262 (сім тисяч двісті
шістдесят дві)грн. 07коп. в рахунок
відшкодування заборгованості за
невідпрацьовані дні відпустки.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІН - НОМЕР_1)
на користь Тернопільського
національного економічного
університету (м.Тернопіль,
вул.Львівська,11) 229,40грн. понесених
позивачем судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто
Тернопільським міськрайонним судом
Тернопільської області за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене відповідачем в загальному
порядку лише у разі залишення судом,
який його ухвалив, без задоволення
заяви відповідача про перегляд
заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем у загальному порядку до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Головуючий
П.Я.Стельмащук