У х в а л а

іменем україни

29 січня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Світанок», треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Котовська
об'єднана державна податкова інспекція
в Одеській області, відкрите
акціонерне товариство
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго», приватного
підприємства «Господин жатви», про
стягнення боргу за договором позики, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
19 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ТзОВ «Світанок»,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Котовська
об'єднана ДПІ в Одеській області, ВАТ
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго», ПП «Господин жатви»,
про стягнення боргу за договором
позики.

В обґрунтування позову ОСОБА_2
посилалася на те, що за договором
позики від 20 лютого 2005 року передала
ТзОВ «Світанок» в особі директора
Франчука С.В. кошти в сумі 80 000 грн
строком до 30 вересня 2010 року. Оскільки
позивач борг не повертає, просила позов
задовольнити.

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від
16 травня 2013 року у задоволені позову
ОСОБА_2 до ТзОВ «Світанок» про
стягнення 80 000 грн відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 19 листопада 2013
року рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 16 травня 2013 року
скасовано та ухвалено нове, яким позов
ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ТзОВ «Світанок» на
користь ОСОБА_2 борг у розмірі 80 000 грн
та судові витрати у розмірі 920 грн.

У касаційні скарзі ОСОБА_3 порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його зміни або скасування
не встановлено.

Стаття 204 ЦК України передбачає
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України
визначено, що правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Згідно до п. 7.3.6. Статуту ТОВ
«Світанок», до виключної компетенції
Зборів належить прийняття рішення про
укладання договорів (угод) на суму, яка
перевищує 100 000 грн.

Відповідно до п. 16.1
Статуту (в редакції, яка діяла на час
укладання договору позики) генеральний
директор має право вирішувати всі
питання діяльності підприємства за
винятком компетенції загальних зборів
учасників підприємства.

Згідно протоколу № 1 зборів
учасників ТзОВ «Світанок» від 07
вересня 1998 року генеральним директором
товариства призначено Франчука С.В.

Відповідно до даних Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб підприємців станом на 27
вересня 2010 року та на 13 серпня 2012 року
керівником ТзОВ «Світанок» значиться
Франчук С.В.

20 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та
ТзОВ «Світанок» в особі директора
Франчука С.В. укладено договір позики
на суму 80 000 грн строком до 30 вересня 2010
року.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Правилами ст. 1046 ЦК України
передбачено, що за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Суд апеляційної інстанції,
встановивши, що на момент укладання
договору позики Франчук С.В. був
уповноважений укладати такі правочини
від імені товариства, оскільки згідно
Статуту був наділений відповідними
повноваженнями; наявність
прибуткового касового ордеру, виданого
позивачу 20 лютого 2005 року на
підтвердження надходжень грошових
коштів до товариства у розмірі 80 000 грн
згідно з відбитку печатки ТзОВ
«Світанок» та наявністю квитанції з
підписами головного бухгалтера та
касира товариства; визначивши, що
неналежна організація бухгалтерського
обліку у товаристві та не проведення
отриманих коштів від ОСОБА_2 по
бухгалтерських рахункам, не може
свідчити про те, що ці кошти не
вносилися до товариства, дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 19 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Г.І. Мостова

Судді:
В.О.
Кузнєцов

М.І. Наумчук