Справа № 152/69/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
Шаргородський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючої судді
Соколовської Т.О.

при секретарі
Рошак К.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Шаргороді в
залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

20.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила, що перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з
16 травня 2010 року. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 просить шлюб розірвати,
посилаючись на те, що у них з
відповідачем життя не склалось,
подружні стосунки припинені через
різні характери та погляди на подружнє
життя, ведення домашнього
господарства, на ґрунті чого в сім'ї
постійно виникали суперечки та
непорозуміння і подальше сумісне
проживання та збереження сім'ї стало
неможливим, а тому просить суд позов
задовольнити.

В судове засідання сторони не
з'явилися, але від них поступили заяви
про розгляд справи у їх відсутності.
Згідно поданих заяв позивачка позов
підтримує, відповідач позов визнає. За
таких обставин, суд, відповідно до
ухвали судді від 04.02.2014 року проводить
розгляд справи у відсутності сторін
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Суд встановив, що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2010
року (а.с.4). Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Подружні стосунки
припинені, сторони наполягають на
розлученні, миритись не бажають.
Причиною розпаду сім'ї стали суперечки
та непорозуміння, що виникали на ґрунті
різних характерів та поглядів на
подружні стосунки та ведення
домашнього господарства.

Даному факту відповідають
сімейні правовідносини, які
регулюються ст.51 Конституції України,
ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована
Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112
СК України.

Згідно ст.51 Конституції України, ч.1
ст.24 СК України шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен
із подружжя має рівні права і обов'язки
у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (Рим, 4 листопада 1950 р.,
ратифікована Україною 17 липня 1997 р.)
забезпечує рівноправність членів
подружжя як під час перебування у
шлюбі, так і "в разі його розірвання"

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК
України шлюб розривається судом за
позовом одного із подружжя, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки судом встановлено, що
збереження шлюбу та подальше спільне
проживання подружжя суперечить їх
інтересам та інтересам їхнього
неповнолітнього сина, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, ч.2 ст. 158, ч.2
ст.197, 212-215 ЦПК України , на підставі ст.51
Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (Рим, 4 листопада
1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997
р.) ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований Виконавчим комітетом
Івашковецької сільської ради
Шаргородського районного управління
юстиції Вінницької області 16 травня 2010
року, актовий запис № 3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Т.О. Соколовська