Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1022/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Кочеткової І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Страхової компанії
«Провідна» про визнання договору міни
дійсним та визнання права власності на
транспортний засіб,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року у справі

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що 17
вересня 2011 року за договором міни,
укладеним у простій письмовій формі,
він придбав у ОСОБА_4 скутер Дефіант
DT-50Q-4, вартістю 2000 грн., передавши
останньому в обмін електрокомпресор. 31
серпня 2012 року сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої його скутер зазнав
механічних пошкоджень, проте страхова
компанія, в якій була застрахована
цивільно-правова відповідальність
винуватця ДТП, відмовила йому у виплаті
страхового відшкодування через
відсутність правоустановчих
документів на скутер. Посилаючись на
зазначені обставин, просив суд на
підставі ст.ст.208, 328,334,392 ЦК України
визнати дійсним договір міни,
укладений між ним та відповідачем
ОСОБА_4 17.09.2011 року, та визнати за ним
право власності на вказаний скутер.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
судового рішення і ухвалення нового
про задоволення позову ОСОБА_3
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Цивільні права
можуть виникати з рішення суду, як
зазначено у ч.5 ст.11 ЦК України, лише у
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства.

Положеннями цієї статті закріплюється
презумпція правомірності набуття
права власності на певне майно, тобто
право власності на конкретне майно
вважається набутим правомірно, якщо
інше не буде встановлено в судовому
порядку або незаконність права
власності не випливатиме із закону.

Цивільний кодекс України передбачає
можливість виникнення права власності
на підставі рішення суду у випадках,
зазначених у ст.ст. 335, 376 та 392 ЦК
України, а саме щодо набуття права
власності на безхазяйну річ; щодо
набуття права власності на об'єкти
самочинного будівництва та за позовом
власника майна, якщо його право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також в разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Статтями 203, 208, 210, 640 ЦК України
передбачено, що правочини, щодо яких
законом встановлена письмова форма, а
також у випадках, встановлених законом,
вони підлягають державній реєстрації
і є такими, що відповідають закону, у
разі дотримання цих вимог. Договір
купівлі продажу (міни) транспортного
засобу вважається таким, що відповідає
вимогам закону, якщо він укладений у
письмовій формі, та проведена його
державна реєстрація.

Згідно із ч.4 ст. 334 ЦК України ( в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) право власності на
майно за договором, який підлягає
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

За змістом ст.ст.34, 37 Закону України
„Про дорожній рух" забороняється
експлуатація незареєстрованих
транспортних засобів, ідентифікаційні
номери складових частин яких не
відповідають записам у реєстраційних
документах, знищені чи підроблені,
тощо.

Державній реєстрації та обліку
підлягають призначені для
експлуатації на вулично-дорожній
мережі загального користування
транспортні засоби усіх типів:
автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх
типів марок і моделей, інші прирівняні
до них транспортні засоби та мопеди, що
використовується на автомобільних
дорогах державного значення.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього
руху, затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року,
мопед - двоколісний транспортний засіб,
який має двигун з робочим об'ємом до 50
куб.см або електродвигун потужністю до
4 кВт.

Порядком державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№1388 від 07.09.1998 року (з подальшими
змінами і доповненнями), передбачено,
що реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника, поданої особисто, і
документів, що посвідчують його особу,
правомірність придбання транспортного
засобу, оцінку його вартості, тощо.

Правомірність придбання транспортних
засобів, складових частин, які мають
ідентифікаційні номери,
підтверджується документами,
скріпленими підписом відповідної
посадової особи і печаткою, виданими
суб'єктами підприємницької діяльності,
які реалізують транспортні засоби та
видають довідки-рахунки, і т.д. Такими
документами можуть бути
довідка-рахунок за формою згідно з
додатком №1 до цих Правил, видана
суб'єктом підприємницької діяльності,
який реалізує транспортний засіб. (п.8, 31
Порядку).

Встановлено, що 17 вересня 2011 року
позивач здійснив обмін
електрокомпресора на спірний мопед з
ОСОБА_4, про що останній видав
відповідну розписку (а.с.4).

Допустимих доказів на підтвердження
того, що мопед на праві власності
належав ОСОБА_4 сторони суду не надали.

В порядкую, передбаченому законом,
договір міни сторонами не оформлений,
транспортний засіб в органах ДАІ за
ОСОБА_3 не зареєстрований, а відтак суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що у
позивача не виникло право власності на
спірне майно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягали тільки мопеди, які придбані
після 1 січня 2010 року, а спірний скутер
був куплений попереднім власником у 2008
році, висновків суду першої інстанції
не спростовують, оскільки спірні
правовідносини між позивачем і ОСОБА_4
виникли у вересні 2011 року, коли
державна реєстрація такого
транспортного засобу вже являлася
обов'язковою.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального або
порушення норм процесуального права,
які являються обов'язковою підставою
для скасування судового рішення.

Оскаржуване рішення відповідає
вимогам закону і матеріалам справи,
підстав для його скасування судова
колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: