РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна,
що є у спільній сумісній власності та
виділ частки із цього майна, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом
про поділ нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1, що є у спільній сумісній
власності сторін та визначення частки
ОСОБА_1 в розмірі 1/2 частки; визначення
ОСОБА_2 1/6 частки; визначення ОСОБА_3 1/3
частки вказаної квартири.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
згідно свідоцтва на право власності на
житло від 26.11.1996 року, виданого
Державним підприємством
"Суднобудівний завод імені 61 Комунара",
квартира АДРЕСА_1 належала на праві
спільної сумісної власності їй, її
чоловікові ОСОБА_3 та сину ОСОБА_4 без
визначення часток. ІНФОРМАЦІЯ_1 її
чоловік ОСОБА_4 помер та після його
смерті відкрилася спадщина у виглідя
частки вищевказаної квартири. Як
спадкоємці першої черги за законом
вона та ОСОБА_2 звернулися до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини. 05.11.2013 р. Першою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою їм були видані свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/3
частку АДРЕСА_1 15-а по 1/6 частці
кожному. При цьому частки із спільної
сумісної власності в передбаченому
законом порядку не визначались.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
вимоги позову підтримала та просила
про їх задоволення.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
вимоги позову визнала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про причини неявки не
повідомив, заперечень проти позову не
надав.

Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності сторін, оскільки у справі
достатньо даних про їх права та
взаємини.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
письмові докази, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

26.11.1996 року Державним підприємством
"Суднобудівний завод імені 61 Комунара"
було видано свідоцтво про право
спільної сумісної власності на житло -
квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без визначення
часток.

Як зазначила в позовній заяві
позивачка та підтверджується
матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 її
чоловік ОСОБА_4 помер та після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді
частки вищевказаної квартири. Як
спадкоємці першої черги за законом
вона та ОСОБА_2 звернулися до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини. 05.11.2013 р. Першою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою були видані свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1 по 1/6 частці їй
та ОСОБА_2

Згідно витягів з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 05.11.2013
року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано
право власності на 1/6 частку квартири
АДРЕСА_1 за кожним.

Відповідно до ст.368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні
особи, юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом. Майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є
у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Згідно ст.356 ЦК України, власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Згідно ст.357 ЦК України, частки у праві
спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що в даному випадку із майна,
що перебуває у спільній сумісній
власності, можуть бути виділені лише
частки двох співвласників - ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 Тому, враховуючі відсутність у
позивачки повноважень на звернення до
суду із вимогами від імені ОСОБА_3, суд
важає за можливе визначити із спільної
сумісної власності - квартири АДРЕСА_1
лише частку позивачки, яка складає 1/3
частку вказаної квартири.

Вимоги позову в частині визначення
часток ОСОБА_2 задоволенню не
підлягають, оскільки, як вказано вище,
право власності на 1/6 частку даної
квартири набуто ОСОБА_2 шляхом
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
та зареєстровано в передбаченому
законом порядку. За такого підстави для
повторного визначення цієї частки
відсутні.

Тому позов підлягає частковому
задоволенню.

В силу ст.88 ЦПК України судовий збір
сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України
, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити за ОСОБА_1 1/3 частку у праві
спільної сумісної власності на
АДРЕСА_1.

В задоволені інших позовних вимог-
відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Подзігун
Г.В.