Номер провадження № 22-ц/785/1115/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І.,
Артеменка І.А.

за участю секретаря - Орлової С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 28 жовтня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування
збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2008 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до Приморського районного
суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків та моральної
шкоди посилаючись на те, що 22 липня 2008
року в період з 10.30 год. до 15.30 год. Мало
місце залиття гарячою водою квартири
АДРЕСА_1, розташованої поверхом вище
квартири НОМЕР_1, якою розпоряджується
відповідач, внаслідок розірвання
гнучкого шлангу на кухні відповідача,
який з'єднував бойлер з сантехнічним
приладом подачі гарячої води.

У зв'язку із самочинним
переобладнанням, кухня відповідача
поєднана в одне приміщення з житловою
кімнатою, що призвело до залиття усієї
квартири.

В квартирі АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_4, яка є
відповідальною квартиронаймачкою на
підставі ордеру на жиле приміщення №
1074 серії БО від 07 березня 1992 року,
виданим виконавчим комітетом ОМР, а
також члени її сім`ї: неповнолітня
донька ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_3 , що
підтверджується довідкою, наданою
дільницею № 8 КП ЖКС «Фонтанський»
25.07.2008 року.

Внаслідок залиття вищезазначеної
квартири, яка знаходиться в
непридатному для проживання стані,
відбулося пошкодження меблів,
предметів звичайної домашньої
обстановки і вжитку, побутової техніки
та оргтехніки, що призвело до
необхідності відновлюваного ремонту, а
в деяких випадках до неможливості її
подальшого використання. Рівень
вологості в квартирі є несумісним з
проживанням в цьому приміщенні людей,
так як спричинило погіршення стану
здоров'я позивачів.

Оскільки відповідач відмовляється
відшкодувати позивачам збитки, вони
змушені були звернутися до суду із
вищезазначеним позовом в якому просили
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_4 суму збитків у розмірі 28765 грн. -
витрат на ремонт побутової техніки та
оргтехніки; 300,00 грн. - витрат на
розрахунок кошторису
ремонтно-відновлюваних робіт; 1500,00 грн.
- витрат на найом іншого житла протягом
здійснення ремонту; 180,00 грн. витрат на
відновлення паласу; 2000,00 грн. витрат на
юридично-консультаційну допомогу; 270,15
грн. - витрат по сплаті державного мита;
30 грн. - витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. Крім
того просили стягнути з відповідача
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_3 в розмірі 5000,00 грн., на
користь ОСОБА_4 в розмірі 12500,00 грн., на
користь ОСОБА_5 у розмірі 5000,00 грн.

Позивачі звернулися до суду із заявою
про забезпечення позову посилаючись на
те, що квартира, якою розпоряджається
відповідачка, не використовується нею
як особисте житло і може бути нею
відчужена у будь-який час.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 16 квітня 2009 року накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить
ОСОБА_2 на підставі приватної
власності, до розгляду справи по суті.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 16 квітня 2009 року клопотання
представника ОСОБА_2 задоволено,
призначено судово-технічну експертизу,
провадження у справі зупинено до
проведення судової експертизи.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 14 грудня 2009
року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка
діє в інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка
діє в інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 24965,00
грн. та витрати на сплату державного
мита у сумі 270,15 грн. та витрати за
сплату ІТЗ у сумі 30,00 грн. в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 2010 року зупинено виконавче
провадження відповідно до заочного
рішення суду 14 грудня 2009 року по справі
№ 2-172909, до остаточного розгляду справи.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 30 серпня 2010 року заяву ОСОБА_2
задоволено, заочне рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 14 грудня 2009 року скасовано, справу
призначено до розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 13 вересня 2010 року клопотання
представника ОСОБА_2 задоволено,
призначено у справі судову
будівельно-техінічну експертизу,
провадження у справі зупинено на час
проведення експертизи.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 29 червня 2011 року клопотання
представника ОСОБА_3 задоволено,
призначено у справі додаткову судову
будівельно-технічну експертизу,
провадження у справі зупинено на час
проведення експертизи.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 28 жовтня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 збитки у сумі 26781,00
грн., які складаються з витрат на
проведення ремонтно-відновлюваних
робіт квартири позивачів у розмірі
21846,00 грн., витрат на ремонт побутової
техніки та оргтехніки у розмірі 2455,00
грн., витрат на розрахунок кошторису
ремонтно-віновлюваних робіт у розмірі
300,00 грн., витрат на відновлення паласу у
розмірі 180,00 грн., витрат на
юридично-консультаційну допомогу у
розмірі 2000,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 відшкодування
моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.,
судові витрати, що складають: 270,15 грн.
витрати по сплаті державного мита, 30,00
грн. витрат на ІТЗ та 2121,12 грн. витрат на
проведення додаткової судової
будівельно-технічної експертизи,
всього разом 2421,27 грн.; в решті позовних
вимог відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним
ОСОБА_2 звернулася до апеляційного
суду з апеляційною скаргою в якій
просила скасувати рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 28 жовтня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов частково суд
обґрунтовано дійшов зазначеного
висновку.

Судом встановлено, що 22 липня 2008 року в
період з 10.30 годин до 15.30 годин мало
місце залиття гарячою водою належної
позивачам квартири АДРЕСА_1 з
розташованої поверхом вище квартири
НОМЕР_1, якою розпоряджується
відповідач, внаслідок розірвання
гнучкого шлангу на кухні відповідача,
який з'єднував бойлер з сантехнічним
приладом подачі гарячої води.

Даний факт було підтверджено актом про
залиття квартири, складеним 23 липня 2008
року комісією дільниці № 8 ЖКС
«Фонтанський».

З технічного паспорту, виданого КП
«ОМБТІ та РОН» за реєстровим номером 95
дод-14-488, з якого вбачається, що
квартира, якою користується
відповідач, самочинно перебудована.

По справі неодноразово представником
відповідача заявлялися клопотання про
призначення судової будівельної
експертизи, які судом були задоволені.

Згідно висновку будівельно-технічної
експертизи № 14908 від 10.05.2011 року
причиною залиття квартири позивачів
встановлено витік води з розташованої
поверхом вище квартири НОМЕР_1.

Згідно висновку додаткової
будівельно-технічної експертизи № 8962
від 22.04.2013 року вартість
ремонтно-відновлюваних робіт квартири
позивачів становить 21846,00 грн.

Позивачі також надали до суду належні
докази, похідних збитків, понесених
ними, як витрати, які вони зробили або
мусять зробити для відновлення свого
порушеного права, а саме: 2455,00 грн.,
витрат на ремонт побутової техніки та
оргтехніки; 300,00 грн. витрат на
розрахунок кошторису
ремонтно-відновлюваних робіт; 180 грн.
витрат на відновлення паласу; 2000 грн.
витрат на юридично-консультативну
допомогу.

Згідно до ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд, але
власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 151 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, зобов'язані
забезпечувати її схоронність,
проводити за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт.

Статтею 179 ЖК України користування
будинками (квартирами) державного і
громадського житлового фонду, фонду
житлово-будівельних кооперативів, а
також приватного житлового фонду та їх
утримання здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу. Тобто
цивільне законодавство в деліктних
зобов'язаннях передбачає презумпцію
вини; якщо в процесі розгляду справи
зазначена презумпція не спростована,
то вона є юридичною підставою для
висновку про наявність вини
заподіювача шкоди.

Під час розгляду справи, дослідивши
характер правопорушення, глибину
душевних страждань, завданих позивачем
суд дійшов правильного висновку щодо
часткового задоволення у
відшкодуванні моральної шкоди у
розмірі 1000 грн.

Доводи апелянта щодо недостатності
доказів, їх сумнівність з підстав
неналежного складу осіб, які їх
складали на думку колегії спростовані
дослідженими у судовому засіданні
обставинами.

Факт залиття квартири позивача гарячою
водою з квартири відповідача
підтверджено актом від 23 липня 2008 року,
що спростовує позицію апелянта про
відсутність з його сторони
протиправних дій, та відсутність
причинного зв'язку між діями
відповідача та настання шкоди.

Сумнівам апелянта в недостовірності
висновків експертів щодо причин
заподіяння шкоди, розміру
відшкодування збитків, витрати на
ремонт побутової техніки, вирішені
судом питання можливості використання
речей, які після відновлення можуть
мати цінність та бути використаними
судом на думку колегії суддів дана
правильна правова оцінка в процесі
дослідження обставин. Розбіжності у
оцінці обставин з боку апелянта не є у
досліджуваних обставинах підставою
для задоволення вимог апелянта.

Правильним є позиція суду щодо
визначення розміру моральної шкоди,
підстав її обґрунтованості, та
необхідності їх часткового
задоволення.

За викладених обставин колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Інші доводи апеляційної скарги не є
істотними і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 28 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко