Справа № 2/593/457/2014
У Х В А Л А

"17" грудня 2014 р. Бережанський
районний суд Тернопільської області в
складі:

головуючого-судді
Музики Я.М.

при секретарі
Саламон Ю.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Бережани
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
«Будівельні матеріали та конструкції»
про стягнення заборгованості із
заробітної плати та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 «Будівельні матеріали
та конструкції» до ОСОБА_1 про визнання
недійсним трудового договору між
працівником та юридичною особою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовною заявою до ОСОБА_2
«Будівельні матеріали та конструкції»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, невиплаченій при
звільненні працівника на загальну
суму 191808,02 грн.

Відповідач ОСОБА_2
«Будівельні матеріали та конструкції»
подав зустрічний позов до ОСОБА_3 про
визнання недійсним трудового договору
між працівником та юридичною особою.

В судовому засіданні
представник відповідача за первісним
позовом ОСОБА_2 «Будівельні матеріали
та конструкції» ОСОБА_4 звернувся до
суду з клопотанням про закриття
провадження у справі, оскільки даний
спір не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, а в порядку
господарського.

Позивач за первісним
позовом ОСОБА_1 проти клопотання
заперечив, у його задоволенні просить
відмовити, так як на його думку тут
присутній трудовий спір.

Суд вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи
приходить до слідуючого висновку.

Як вбачається із договору
між працівником та юридичною особою
від 23 березня 2010 року ОСОБА_2
«Будівельні матеріали та конструкції»
в особі в.о. Директора ОСОБА_5 та
приватним підприємцем- фізичною особою
ОСОБА_1 було укладено трудовий договір
згідно якого, працівник зобов»язаний
надати товариству необхідну
кваліфіковану юридично-правову
допомогу, а юридична особа оплачувати
працю працівника в розмірі 3500 грн.

Згідно ч.1 ст.21 КЗпП України
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Як вбачається із змісту ст.901
ЦК України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

В судовому засіданні
встановлено, що договір укладений між
ОСОБА_2 «Будівельні матеріали та
конструкції» в особі в.о. Директора
ОСОБА_5 та приватним підприємцем-
фізичною особою ОСОБА_1, хоча і
називається трудовим, однак фактично
містить всі істотні умови договору про
надання послуг. Так, даний договір
укладений між суб»єктами
підприємницької діяльності, предметом
договору є надання юридичних послуг за
завданням замовника, послуга
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності,
замовник зобов'язується оплатити
послугу, що була надана.

Аналізуючи пояснення надані
суду, суд приходить до висновку, що
діяльність працівника /виконавця/
ОСОБА_1 підпадає під ознаки
господарської (підприємницької)
діяльності, зазначені у ст.ст. 3, 42 ГК
України - тобто, здійснюється
самостійно, ініціативно, систематично,
на власний ризик з метою досягнення
економічних і соціальних результатів
та одержання прибутку.

Згідно ст.1, ст.21 ГПК України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Як встановлено в судовому
засіданні договір укладений між
юридичною особою ОСОБА_2 «Будівельні
матеріали та конструкції» та фізичною
особою- підприємцем ОСОБА_1, таким чином
суд вважає, що провадження у справі
слід закрити, оскільки даний спір не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

На підставі наведеного та
керуючись ч.1 ст.205 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
«Будівельні матеріали та конструкції»
про стягнення заборгованості із
заробітної плати та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 «Будівельні матеріали
та конструкції» до ОСОБА_1 про визнання
недійсним трудового договору між
працівником та юридичною особою –
закрити, оскільки спір не підлягає
вирішенню в порядку цивільного
судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом п»яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п»яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Бережанського
районного суду

Тернопільської
області

ОСОБА_6