АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 12 грудня 2013р. по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Одинадцята київська державна
нотаріальна контора, Головне
управління юстиції у м. Києві

про визнання відмови від прийняття
спадщини недійсною та визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини,

встановила:

у червні 2013р. позивач звернувся до суду
з позовом, в якому просив визнати його
заяву до Одинадцятої київської
державної нотаріальної контори про
відмову від прийняття спадщини за
законом на користь відповідача
недійсною та визначити йому додатковий
строк у два місяця для подання заяви
про прийняття спадщини дружини ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мотивуючи позовні вимоги,
позивач посилався на те, що з березня
1982р. перебував у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася
спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Позивач стверджував, що у серпні
2009р. під тиском сина, не усвідомлюючи,
що відмова від спадщини є вкрай
невигідною для нього, у зв'язку із
впливом тяжкої обставини, та повіривши
обіцянкам відповідача оформити
документи на квартиру та зробити в ній
ремонт, подав нотаріусу заяву про
відмову від прийняття спадщини за
законом на користь сина ОСОБА_2 Однак,
відповідач своїх обіцянок не виконав,
спадщину у нотаріуса не оформив, ремонт
у квартирі не зробив, без його відома
уклав із сторонніми особами договір
оренди на квартиру, чим порушив його
права співвласника.

Рішенням суду від 12 грудня 2013р. у
позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
позивач просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Апелянт посилається на неповно
встановлені судом обставини справи та
неправильне застосування норм
матеріального права, а також на те, що
суд надав неналежну оцінку показам
допитаних свідків.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
апелянта, яка підтримала апеляційну
скаргу, пояснення відповідача, який
заперечував проти апеляційної скарги,
приймаючи до уваги лист Одинадцятої
київської державної нотаріальної
контори, яка покладається на рішення
суду, однак заперечує проти позовних
вимог, вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона задоволенню не підлягає

№ апеляційного провадження: №
22-ц/796/3012/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Маринченко М.М.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.з
таких підстав.

- 2 -

Судом встановлено, що з 13 березня
1982р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 померла, у
зв'язку із чим відкрилася спадщина на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1, яка належала
спадкодавцю на підставі договору
купівлі-продажу від 1 грудня 2004р.

22 жовтня 2009р. позивач звернувся
до Одинадцятої київської державної
нотаріальної контори із заявою про
відмову від прийняття спадщини на
користь сина ОСОБА_2, який в цей же день
подав заяву до нотаріуса про прийняття
спадщини.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із його недоведеності та
безпідставності.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду, так як він
відповідає наявним матеріалам справи
та ґрунтується на нормах матеріального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК
України спадкоємець за заповітом або
за законом може відмовитися від
прийняття спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Частиною 6 даної норми
передбачено, що відмова від прийняття
спадщини може бути відкликана протягом
строку, встановленого для її прийняття.

Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Частина 5 даної норми визначає,
що відмова від прийняття спадщини може
бути визнана судом недійсною з підстав,
встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього
Кодексу.

Звертаючись до суду з даним
позовом, позивач посилався на норми
ст.ст. 229, 230,231 та 233 ЦК України, які
передбачають різні підстави для
визнання недійсним правочину та є
взамовиключними.

У поданій апеляційній скарзі
позивач зазначає, що заява про відмову
від спадщини ним була подана під
впливом тяжкої для нього обставини і на
вкрай невигідних умовах, а викладаючи
обставини справи, апелянт зазначає, що
відповідач не виконав взятих на себе
зобов'язань по оформленню спадщини та
проведенню ремонту у квартирі, що не
передбачено зазначеними нормами
матеріального права, як підстава для
визнання заяви недійсною.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Під час розгляду справи судом
першої інстанції позивачем не було
надано належних та достатніх доказів
здійснення на нього тиску відповідачем
при подачі заяви про відмову від
прийняття спадщини на його користь.

Доводи апелянта про те, що про
даний тиск свідчить та обставина, що
заява про відмову від спадщини та заява
про прийняття спадщини відповідачем
були подані в один день, колегія суддів
вважає надуманими.

Суд першої інстанції правомірно
виходив з того, що заява про відмову від
спадщини позивачем була складена у
присутності державного нотаріуса, який
роз'яснив наслідки подання такої заяви,
про що зазначено у заяві, яка також
містить підтвердження про те, що
позивач усвідомлював значення своїх
дій, розумів обставини, які мають для
нього істотне значення, і до нього не
було застосовано фізичного чи
психологічного тиску.

Також позивачем не було надано
належних та достатніх доказів у
підтвердження того, що спірна дія ним
була вчинена під впливом тяжкої
обставини і на вкрай невигідних умовах.
При цьому не зазначено, у чому
полягають вкрай невигідні для позивача
умови подачі такої заяви, оскільки
діючим законодавством не передбачено,
що заява про відмову від прийняття
спадщини може подаватися при виконанні
певних умов спадкоємцем, на користь
якого здійснена така відмова.

Про безпідставність заявлених
позовних вимог, на думку колегії
суддів, свідчить і та

обставина, що з даним позовом позивач
звернувся до суду тільки у червні 2013р.
після

- 3 -

виникнення конфлікту з відповідачем з
приводу порядку користування
квартирою.

Судом першої інстанції
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
оцінені покази свідків, доводи
апеляційної скарги дані висновки суду
першої інстанції не спростовують, тому
відповідно до положень ст. 303 ЦПК
України колегія суддів не має підстав
для переоцінки показів свідків.

Посилання апелянта на те, що
заява ним була подана під час
перебування у хворобливому стані, який
був викликаний смертю дружини, не
підтверджені належними доказами,
оскільки довідка про перебування на
обліку у поліклініці з 2010р. з діагнозом
гіпертонічна хвороба не підтверджує
перебування позивача у будь-якому
хворобливому стані на день подачі
заяви до нотаріуса.

Позовні вимоги про надання
додаткового строку для подачі заяви
про прийняття спадщини є похідними від
позовних вимог про визнання недійсною
відмови від прийняття спадщини, тому
також задоволенню не підлягали.

Судом першої інстанції повно
встановлені обставини справи, оцінені
надані сторонами докази, правильно
застосовані норми матеріального права,
не допущено порушень норм
процесуального права, тому колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 12 грудня 2013р. залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: