Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2014 року Справа №607/24201/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

- головуючого- судді Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Гапія В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - приватний
нотаріус ОСОБА_3, про визначення частки
в праві спільної сумісної власності , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із
позовом до ОСОБА_2, третя особа -
приватний нотаріус ОСОБА_3, про
визначення частки в праві спільної
сумісної власності, а саме просить
визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в
праві спільної сумісної власності у
квартирі АДРЕСА_1 становила 1/3 частку,
частка померлого ОСОБА_5 в праві
спільної сумісної власності у квартирі
АДРЕСА_1 становила 1/3 частку, частка
позивача ОСОБА_1 в праві спільної
сумісної власності у квартирі АДРЕСА_1
становила 1/3 частку .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що після
смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, її матері ОСОБА_4
та після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2, її батька
ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 2/3
частини квартири АДРЕСА_1. Постановою
приватного нотаріуса Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
її відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії - видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом через те, що у
правовстановлюючих документах на
майно не зазначено розмір частки
спадкодавців, нотаріус не може
встановити спадкову масу, визначити
конкретний розмір спадкового майна, а
отже видати свідоцтво про право на
спадщину та провести державну
реєстрацію права власності на
успадковане нерухоме майно.

В судове засідання позивач та її
представник ОСОБА_6 не з»явились, однак
представник позивача надав суду заяву
про розгляд справи без їх участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_7 в судове засідання не з»явились
однак представник відповідача надав
суду заяву про розгляд справи без їх
участі, позовні вимоги визнає.

Третя особа - Приватний нотаріус
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилась, однак надала
суду заяву про розгляд справи у її
відсутності, просить розглядати справу
по наявних документах.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1, видане 11.06.2012 року
відділом ДРАЦС Тернопільського
міського управління юстиції, актовий
запис №816).

Після її смерті відкрилась спадщина на
1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_2, видане 28.01.2013
року відділом ДРАЦС Тернопільського
міського управління юстиції, актовий
запис №147).

Після йогої смерті відкрилась спадщина
на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Постановою приватного нотаріуса
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від
23.05.2013року №103/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії - видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом через те, що у
правовстановлюючих документах на
майно не зазначено розмір частки, що
належала померлій ОСОБА_4, а тому
нотаріус не може встановити спадкову
масу, визначити конкретний розмір
спадкового майна, а отже видати
свідоцтво про право на спадщину та
провести державну реєстрацію права
власності на успадковане нерухоме
майно.

Із свідоцтва про право власності на
житло, виданого 12.07.1996року міським бюро
технічної інвентаризації, вбачається,
що квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_1.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
частки співвласників квартири є
рівними та становлять по 1/3 кожному.

Суд розглянувши справу, дослідивши та
оцінивши зібрані по справі докази
вважає, що позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення виходячи із
наступного.

Відповідно до вимог ст.1226 Цивільного
кодексу України, частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.
Суб»єкт права спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення та виділу в
натурі.

Згідно п.3.4 узагальнення судової
практики розгляду цивільних справ про
спадкування Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №24-753/0/4-13 від
16.05.2013року, розглядаючи спори,
пов»язані зі спадкуванням частки
майна, що є у спільній сумісній
власності, судам слід звертати увагу на
те, що згідно ст.368 Цивільного кодексу
України спільною власністю є не лише
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
якщо інше не встановлено договором або
законом, а й майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім»ї, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

У разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності.

Резолютивну частину судового рішення в
цій категорії справ має бути викладено
наступним чином : «Визначити , що частка
померлого в праві спільної сумісної
власності на квартиру (будинок, садибу)
становила ?».

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення, шляхом визначення, що
частка померлої ОСОБА_4 в праві
спільної сумісної власності у квартирі
АДРЕСА_1 становила 1/3 частку, частка
померлого ОСОБА_5 в праві спільної
сумісної власності у квартирі АДРЕСА_1
становила 1/3 частку. Щодо визначення за
позивачем 1/3 частки у квартирі АДРЕСА_1,
яка є спільною сумісною власністю, суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги в цій частині до задоволення не
підлягають, оскільки жодних належних
та допустимих доказів порушення її
прав не надано.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 60, 212, 215, 223
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 368, 1226 Цивільного
кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
приватний нотаріус ОСОБА_3, про
визначення частки в праві спільної
сумісної власності задовольнити
частково.

Визначити, що частка померлої,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 в праві спільної
сумісної власності у квартирі АДРЕСА_1
становила 1/3 частку, частка померлого,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 в праві спільної
сумісної власності у квартирі АДРЕСА_1
становила 1/3 частку.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий
П.Я.Стельмащук