АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/912/14 Справа: №
620/954/13-ц Категорія: «інші»
Головуючий 1 інстанції: Огієнко Д.В.
Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м.
Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого: судді
Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової
О.Ю., Швецової Л.А.,

при секретарі:
Руссу К.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
окрему ухвалу Зачепілівського
районного суду Харківської області від
11 грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи:
служба у справах дітей Зачепілівської
районної державної адміністрації
Харківської області, орган опіки та
піклування Миколаївської сільської
ради Зачепілівського району
Харківської області, про позбавлення
батьківських прав та встановлення
опіки, -

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом, мотивуючи який
зазначила, що проживала однією сім'єю
без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, має двох
малолітніх дітей - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на
те, що з серпня 2007 року її діти
проживають з батьками її колишнього
чоловіка - ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які
безпідставно утримують їх у себе,
позивачка просила на підставі ст. 163 СК
України відібрати дітей у відповідачів
та повернути їй.

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5
звернулись до суду із зустрічною
позовною заявою, в якій посилаючись на
те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання
свого обов'язку по вихованню дітей,
просили позбавити ОСОБА_3 батьківських
прав відносно її синів - ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2,
призначивши їх опікунами малолітніх
дітей.

Ухвалою Зачепілівського районного
суду Харківської області від 11 грудня
2013 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено
без розгляду.

Заочним рішенням Зачепілівського
районного суду Харківської області від
11 грудня 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав та
встановлення опіки над малолітніми
дітьми відмовлено.

11 грудня 2013 року Зачепілівським
районним судом Харківської області
постановлено окрему ухвалу, в якій
запропоновано
Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії
адвокатури Київської області вжити
заходи щодо притягнення адвоката
ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності за порушення вимог
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив окрему
ухвалу скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Постановляючи окрему ухвалу щодо
адвоката ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що адвокат грубо
порушив вимоги Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
та Правила адвокатської етики,
оскільки під час здійснення
адвокатської діяльності не дотримався
принципів конфіденційності та
уникнення конфлікту інтересів.

Проте погодитись з такими висновками
не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 30
вересня 2013 року між ОСОБА_3 та адвокатом
ОСОБА_1 було укладено угоду про надання
юридичних послуг, на виконання якої
останнім було підготовлено клієнтові
позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про
відібрання дітей.

18 жовтня 2013 року вищевказану угоду було
розірвано за взаємною згодою сторін.

21 та 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та
адвокатом ОСОБА_1 було укладено угоди
про надання юридичних послуг,
відповідно до яких останній надавав
правову допомогу у вигляді підготовки
позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
здійснював представництво інтересів
ОСОБА_2 під час розгляду судом першої
інстанції вказаної позовної заяви.

Ухвалою Зачепілівського районного
суду Харківської області від 11 грудня
2013 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено
без розгляду на підставі відповідної
заяви позивачки.

Заочним рішенням Зачепілівського
районного суду Харківської області від
11 грудня 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав та
встановлення опіки над малолітніми
дітьми відмовлено. В апеляційному
порядку рішення суду першої інстанції
не оскаржене.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI
(Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність -
незалежна професійна діяльність
адвоката щодо здійснення захисту,
представництва та надання інших видів
правової допомоги клієнту.

Принципами здійснення адвокатської
діяльності згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №
5076-VI є верховенство права, законність,
незалежність, конфіденційність та
уникнення конфлікту інтересів.

Під час здійснення адвокатської
діяльності адвокат зобов'язаний
дотримуватися присяги адвоката
України та правил адвокатської етики,
невідкладно повідомляти клієнта про
виникнення конфлікту інтересів.
Підставою для притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності є
вчинення ним дисциплінарного
проступку. Дисциплінарним проступком
адвоката є, зокрема, порушення правил
адвокатської етики (п.п. 1,3 ч. 1 ст. 21, п. 3
ч. 2 ст. 34 Закону № 5076-VI).

Відповідно до п. 9 Правил адвокатської
етики, затверджених Установчим з'їздом
адвокатів України 17 листопада 2012 року,
під конфліктом інтересів слід розуміти
суперечність між особистими
інтересами адвоката та його
професійними правами і обов'язками
перед клієнтом, наявність якої може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість під час виконання
адвокатом його професійних обов'язків,
а також на вчинення чи не вчинення ним
дій під час здійснення адвокатської
діяльності. Адвокат без письмового
погодження з клієнтами, щодо яких виник
конфлікт інтересів, не може
представляти або захищати одночасно
двох або більше клієнтів, інтереси яких
є взаємно суперечливими, або вірогідно
можуть стати суперечливими, а також за
таких обставин надавати їм правову
допомогу. Адвокат без письмового
погодження з клієнтами, щодо яких виник
конфлікт інтересів, не може
представляти, захищати клієнта або
надавати йому правову допомогу, якщо до
цього він надавав правову допомогу,
здійснював захист або представництво
іншого клієнта, від якого він отримав
конфіденційну інформацію, дотичну до
інтересів нового клієнта. В разі
виникнення конфлікту інтересів в
процесі реалізації адвокатом договору,
такий договір має бути розірваним з
дотриманням умов, визначених цими
Правилами.

Адвокат не має права прийняти
доручення, якщо інтереси клієнта
об'єктивно суперечать інтересам іншого
клієнта, з яким адвокат зв'язаний
договором про надання правової
допомоги, або якщо є розумні підстави
вважати, що передбачуваний розвиток
інтересів нового і попереднього
клієнта призведе до виникнення
конфлікту інтересів. Адвокат не має
права прийняти доручення також якщо
конфлікт інтересів пов'язаний з тим, що
адвокат отримав від іншого клієнта
конфіденційну інформацію, що
охоплюється предметом адвокатської
таємниці або захищається
законодавством в інший спосіб, яка має
перспективу бути використаною при
наданні правової допомоги новому
клієнту. Обмеження, передбачене
частиною другою цієї статті, може бути
скасоване та не застосовується в
конкретному випадку за письмовою
згодою обох (всіх тих) клієнтів,
інтереси яких представляє адвокат та є
(або можуть стати) суперечливими, за
умови, що адвокат вбачає шляхи
забезпечення відсутності ризику
заподіяння шкоди інтересам жодного з
клієнтів (п. 20 Правил адвокатської
етики).

Оскільки правову допомогу ОСОБА_2
на підставі угоди від 21 та 30 жовтня 2013
року було надано адвокатом ОСОБА_1
після розірвання 18 жовтня 2013 року
договору про надання юридичних послуг
з ОСОБА_3, будь-яких об'єктивних даних,
що свідчать про наявність конфлікту
інтересів, який вплинув на
об'єктивність або неупередженість під
час виконання адвокатом його
професійних обов'язків, а також на
вчинення чи не вчинення ним дій під час
здійснення адвокатської діяльності, а
також про отримання адвокатом від
попереднього клієнта конфіденційної
інформації, дотичної до інтересів
нового клієнта, не встановлено, суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про наявність передбачених
ст. 211 ЦПК України підстав для
постановлення окремої ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а окрема
ухвала суду першої інстанції -
скасуванню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312, 313 -, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Окрему ухвалу Зачепілівського
районного суду Харківської області від
11 грудня 2013 року скасувати.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді