АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції -Катющенко В.П.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

cуддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 26 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
повнолітню дитину у за»язку з
навчанням,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1
і просила винести рішення, яким
стягнути з відповідача на свою користь
аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3
на період навчанням, дитини до
досягнення нею 23 років, у розмірі 2.000
грн. щомісячно.

Послалась на те, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є спільною донькою
позивачки та відповідача, навчається
на першому курсі Академії адвокатури
на денній формі навчання з розміром
оплати 22.000 грн. щорічно, та потребує
матеріальної допомоги, а відповідач,
маючи можливість надавати таку
допомогу, ухиляється від виконання
свого обов'язку утримувати дитину, яка
продовжує навчання.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 26 червня 2014 року позов
задоволено /а.с.24-25/.

Судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
навчається в Академії адвокатури
України, у твердій грошовій сумі у
розмірі 2.000 грн. щомісячно, починаючи з
25.04.2014 року і до досягнення дитиною
23-річного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення скасувати та ухвалите
нове, яким в позові відмовити, оскільки
судом не враховано те, що він постійно
надає добровільно матеріальну
допомогу на утримання доньки, а подання
до нього позову викликане неприязним
до нього відношенням позивачки.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про день та час розгляду
справи, у судове засідання не з'явився,
надіслав суду телеграму про
неможливість взяти участь у розгляді
справі за станом здоров»я. Однак
підтверджуючих медичних документів
щодо неможливості явки до суду та
участі у розгляді справи відповідач
суду не надав. У зв»язку з цим,
відповідно до положень ст.305 ЦПК
України колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності відповідача. Крім того,
колегія суддів враховує скорочені
терміни розгляду справ про стягнення
аліментів, відповідно до ст. 157 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення позивачки, вивчивши
матеріали справи та обговоривши
апеляційну скаргу у межах заявлених
доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить відхилити,
а рішення залишити без змін з таких
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується свідоцтвом про
народження, позивачкаОСОБА_2 та
відповідач ОСОБА_1 від спільного
проживання мають повнолітню дитину
-ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.4/.

Як вбачається з довідки №122/2014 від
22.04.2014 року, підписаної ректором
«Академії адвокатури України» ОСОБА_4,
дитина сторін ОСОБА_3 навчається на
першому курсі «Академії адвокатури
України» з денною формою навчання, яке
закінчується 1.07.2017 року /а.с.7/.

ПозивачкаОСОБА_2 в судовому засіданні
надала для огляду в суді апеляційної
інстанції оригінали квитанції, з яких
підтверджується що за навчання дитини
в указаному навчальному закладі нею
сплачено у 2013 році кошти у сумі 22.000 грн.

За змістом ст. 141 СК України,
батькимають рівні права та обов'язки
щодо дитини, в тому числі і щодо її
утримання.

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено,
що при визначенні розміру аліментів, що
стягуються з батьків дитини, суд
повинен враховувати стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, доньки, сина, а також інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у
разі припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків з
ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син які продовжують навчання.

Згідно п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення
аліментів»обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Умовою стягнення аліментів на
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання, є недостатність
забезпечення коштами як для навчання,
так і для інших необхідних потреб
(маються на увазі побутові потреби -
харчування, одяг, користування
транспортом, придбання навчальної
літератури, посібників).

Крім того, колегія суддів бере до
уваги ту обставину, що дитина ОСОБА_3 є
інвалідом 2 групи з дитинства, що
свідчить про потребу дитини у
підвищених матеріальних витратах на
підтримання в належному стані здоров»я
/а.с.5/.

За змістом ч. 1 ст. 200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і(або) у частці від доходу
платника аліментів, з урахуванням
обставин, передбачених ст. 182 цього
Кодексу.

В судовому засіданні також
встановлено, що відповідач має
нерегулярний матеріальний дохід, у
зв»язку з чим, суд першої інстанції
обгрунтовано стягнув з нього аліменти
у твердій грошовій сумі.

Що стосується вимог скаржників, про
стягнення аліментів з моменту
досягнення дитиною повноліття, то з
цього приводу колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд допускає
негайне виконання рішень у справах про
стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць.

Враховуючи все викладене вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно потребує
матеріальної допомоги у зв'язку з
навчанням, а відповідач має можливість
таку допомогу надавати.

Зазначене свідчить, що рішення суду
першої інстанції ухвалене на повно та
всебічно досліджених матеріалах
справи і підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга відхиленню, як така,
що не спростовує висновків суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 26 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді