РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/6124/13-ц

провадження у справі № 2/0285/88/14

30 січня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючої - судді
Михайловської А.В.

за участі секретаря Іскрижицької Л.М.,

сторони по справі: позивач - ОСОБА_1,
представник - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Новоград-Волинський
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну
ділянку, -

встановив:

24.12.2013 року позивач звернувся до
Новоград-Волинського міськрайонного
суду з позовом до відповідачки, в якому
просив постановити рішення суду, яким
визнати за ним право власності на ?
частину земельної ділянки по АДРЕСА_1
загальною площею 0,0828 га, кадастровий
номер :00:028:0465 та припинити право
власності відповідачки на ? частину
вказаної земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він в
період з 24.09.2005 р. по 30.01.2012 р. перебував з
відповідачкою в зареєстрованому шлюбі.
Під час перебування в шлюбі вони на
підставі договору оренди земельної
ділянки по АДРЕСА_1 від 15.03.2011 р. та
дозволу, наданого за рішенням
виконкому Новоград-Волинської міської
ради від 25.05.2011 р., розпочали
будівництво житлового будинку за
вказаною адресою. До розірвання шлюбу
ними було збудовано незакінчений
будівництвом одноповерховий будинок
розміром 10,5 м на 8,50 м., з прибудовою, зі
ступенем готовності 93 %, який за
рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду від 5 липня 2013 р., в
порядку поділу об'єкту спільного майна
подружжя, було розділено з виділенням
їй його частини. На час розгляду судом
справи про поділ спільного майна
подружжя, 25.04.2013 року за відповідачкою
було зареєстровано право власності на
земельну ділянку по пров. Радгоспному в
м. Новоград-Волинському площею 0,0828 га
для будівництва і обслуговування
вищевказаного житлового будинку,
кадастровий номер ділянки :00:028:0465.
Свідоцтво про право власності на
зазначену земельну ділянку
знаходиться у відповідачки, яка
відмовляється надати його йому для
представлення до суду, посилаючись на
те, що земельна ділянка є її особистою
власністю. Оскільки земельна ділянка
була виділена одному з подружжя для
будівництва жилого будинку, який було
побудовано в період шлюбу і кожному з
них за рішенням суду виділена його
частина в натурі, виходячи із рівності
часток у спільному майні подружжя,
позивач вважає, що до нього повинно
перейти і право власності на
відповідну частку земельної ділянки
для його обслуговування. Без права на
земельну ділянку він позбавлений
можливості здати свою частину будинку
в експлуатацію та одержати
правовстановлюючий документ на неї.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з підстав, в
ньому передбачених, просив його
задовольнити.

Відповідачка позов не визнала,
пославшись на те, що нею особисто були
понесені витрати, пов'язані із
оформленням та виготовлення
документів на спірну земельну ділянку.

Доповівши заявлені позовні вимоги,
дослідивши письмові докази, які
знаходяться в матеріалах справи, суд
прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що в період з 24.09.2005 р. по
30.01.2012 р. сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано рішенням
Новоград-Волинського міськрайонного
суду.

Рішенням № 195 виконавчого комітету
Новоград-Волинської міської ради від 25
травня 2011 року відповідачці дозволено
здійснення будівництва нового
одноповерхового житлового будинку та
господарських будівель на земельній
ділянці АДРЕСА_1 Підстава - договір
оренди землі від 15.03.2011 року (а.с. 8).

25.04.2013 р. після розірвання шлюбу з
позивачем відповідачка зареєструвала
право власності на земельну ділянку
АДРЕСА_1 площею 0,0828 га для будівництва і
обслуговування вищевказаного
житлового будинку, кадастровий номер
ділянки :00:028:0465, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
21.05.2013 р. (а.с.5).

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 05 липня 2013 року (а.с. 10 - 14)
проведено поділ незакінченого
будівництвом житлового будинку,
розташованого за адресою : АДРЕСА_1
Вказаним рішенням встановлено, що цей
житловий будинок є спільною власністю
сторін.

Ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачає, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Ч. 1 ст. 377 Цивільного Кодексу України
встановлено правову норму, відповідно
до якої до особи, яка придбала житловий
будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором.

Ст. 120 Земельного Кодексу України
визначає, що до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором. При
переході права власності на будівлю та
споруду до кількох осіб право на
земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

Ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

П. 18.2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» (із змінами та
доповненнями) роз'яснено, що відповідно
до положень статей 81, 116 ЗК окрема
земельна ділянка, одержана
громадянином у період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскілький йдеться не про майно, нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного
фонду.

Однак, якщо на такій земельній ділянці
знаходиться будинок, будівля, споруда,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, то у разі поділу будинку,
будівлі, споруди між подружжям та
виділу конкретної частини будинку,
будівлі, споруди до особи, яка не мала
права власності чи користування
земельною ділянкою переходить це право
у розмірі частки права власності у
спільному майні будинку, будівлі,
споруди у відповідності до статей 120 ЗК
України, 377 ЦК України.

Отже, за таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 є обгрунтованими, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 57, 79, 88, 208, 212-215, 256-259
ЦПК України, ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК
України, п. 18.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004 року
№ 7 «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справі», суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину земельної ділянки по АДРЕСА_1
загальною площею 0,0828 га, кадастровий
номер :00:028:0465.

Припинити право власності за ОСОБА_3 на
? частину земельної ділянки по АДРЕСА_1
загальною площею 0,0828 га, кадастровий
номер :00:028:0465, зареєстровану 25.04.2013
року за № 995057.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 229
грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана апеляційному суду Житомирської
області через Новоград-Волинський
міськрайонний суд Житомирської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча:
А.В.Михайловська