Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/301/14 Головуючий у 1
інстанції: Троценко Т.А.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12» лютого 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 07 травня 2013 року по справі

за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Зазначило, що відповідно до укладеного
договору б/н від 08 жовтня 2007 року ОСОБА_3
отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30,00% на рік на суму залишку
заборгованості з кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач підписом у заяві підтвердив
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір.

У порушення норм закону та умов
договору ОСОБА_3 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконував, у зв'язку з чим станом на 31
жовтня 2012 року має заборгованість 25478,15
грн., яка складається з наступного:

- 7082,64 грн. - заборгованість за кредитом;

- 14422,75 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 2283,32 грн. - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом;

а також штрафи відповідно до договору:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1189,44 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК
України просило стягнути з відповідача
на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»:

- заборгованість у розмірі 25478,15 грн. за
кредитним договором б/н від 08 жовтня 2007
року;

- судові витрати у розмірі 254,78 грн.

Заочним рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 07 травня 2013 року позов ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» заборгованість за
кредитним договором в сумі 25478,15 грн. та
судові витрати 254,78 грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 07 жовтня
2013 року заяву ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення залишено без
задоволення.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що повістку про виклик до суду не
отримував, посилаючись на пропуск
позовної давності, просить скасувати
заочне рішення і відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

У відповідності до п.4 ст.309 ЦПК України
порушення норм матеріального права та
процесуального права є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Постановляючи рішення про задоволення
позову, суд виходив з того, що умови
кредитного договору визначено в заяві
ОСОБА_3, Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою, відповідач не
виконав зобов'язання за кінцевим
терміном, що відповідає строку дії
картки за кредитним договором, кредит
не повернув, а тому заборгованість в
сумі 25478 грн. 15 коп. підлягає стягненню
на підставі ст.ст.525, 599, 1050 ЦК України.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення не
відповідає.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Наявність кредитних зобов'язань між
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3
підтверджується заявою про отримання
кредиту, кредитною карткою
«Універсальна GOLD» НОМЕР_1. Отримавши
картку та пін-код до неї, відповідач
здійснив операції, а саме зняття
кредитних коштів, погашення кредиту, що
підтверджується рухом коштів по
особистому рахунку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підтвердження
умов надання кредиту долучив до
позовної заяви Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт).

Однак, суд не звернув уваги на те, що
позивачем не надано доказів про
ознайомлення відповідача під підпис
саме із зазначеними Умовами, при тому,
що ОСОБА_3 була видана картка «GOLD».

Таким чином, у зв'язку з відсутністю
даних про те, з якими саме Умовами був
ознайомлений ОСОБА_3, а згадані Умови
суперечать типу кредитної картки,
виданої ОСОБА_3, вони не можуть бути
покладеними в основу рішення.

Додані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до
заперечень на апеляційну скаргу
«Тарифи та умови обслуговування карт
GOLD», затверджені наказом від 04.06.2008 р.
№СП-2008-624 теж не можуть бути прийняті,
оскільки кредитна картка була видана
29.10.2007 року.

Відповідно до заяви, яка узгоджена
позичальником та банком, банк надав
кредит в сумі 8000 грн., зі сплатою 2,5 % в
місяць із розрахунку 360 днів у році.
Строк дії кредитного ліміту співпадає
зі строком дії картки (а.с.6).

Ствердження банку про те, що остаточною
датою повернення кредиту є 30.07.2011 року,
не підтверджено доказами, які в силу
ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України повинен був
надати позивач.

Дія картки закінчилася 29 жовтня 2009
року.

Із матеріалів справи вбачається, що
останній платіж ОСОБА_3 здійснив 08.04.2009
року.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 267 ЦК України).

Банк звернувся з позовом 12 лютого 2013
року, отже за межами строку,
встановленого ст.257 ЦК України.

У відповідності до ч.3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

У відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України
обов'язковою умовою проведення
заочного розгляду справи є належне
повідомлення відповідача про розгляд
справи. Із матеріалів справи
вбачається, що повістки про виклик до
суду не були вручені ОСОБА_3, а були
повернуті до суду (а.с. 26, 33). Проте суд
ухвалив заочне рішення про задоволення
позову, та відмовив у скасуванні
заочного рішення, незважаючи на
порушення ст.ст.74, 76 ЦПК України та на
те, що в заяві ОСОБА_3 посилався на
обставини, які мали істотне значення
для правильного вирішення справи.
Таким чином, суд позбавив можливості
відповідача реалізувати свої права,
передбачені ст.ст.10, 11, 27 ЦПК України.

З огляду на зазначені обставини
відповідач вправі реалізувати право на
подачу заяви про застосування позовної
давності на стадії апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до частини 4 статті 267
ЦК України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Порушення норм матеріального та
процесуального права призвело до
ухвалення незаконного та
необґрунтовано рішення,

Оскільки колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
застосування позовної давності,
рішення суду першої інстанції на
підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у позові за спливом
позовної давності.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 07 травня 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк «ПРИВАТБАНК»до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: