Провадження № 2/522/1325/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи
Шостої Одеської державної
нотаріальної контори, про визнання
права власності в порядку спадкування,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою, в подальшому
уточнивши її, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за
участю третьої особи Шостої Одеської
державної нотаріальної контори, та
просить визнати за нею право власності
на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті її сестри
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим,
що у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 року
її сестри ОСОБА_5, відкрилась спадщина
на належну їй 1/5 частину квартири
АДРЕСА_1. Позивачка, як сестра померлої,
прийняла спадщину як спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Після звернення до Шостої
Одеської державної нотаріальної
контори за отриманням свідоцтва про
право на спадщину після смерті ОСОБА_5,
їй було відмовлено у видачі такого
свідоцтва у зв'язку з відсутністю
реєстрації права власності померлої на
вищезазначену частку квартири. Така
відмова стала приводом для звернення
ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги у повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
судовому засіданні позов ОСОБА_1
визнали та не заперечували проти його
задоволення.

Представник третьої особи Шостої
Одеської державної нотаріальної
контори у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, надіслав
до суду заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги
письмові докази, що є наявними у
матеріалах справи, та вислухавши думки
сторін, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 03 листопада 1993 року (а. с. 11) ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на
праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1, загальною
площею 65, 5 кв. м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, актовий запис № 1155 (а. с. 8).
Після її смерті відкрилась спадщина на
належну їй 1/5 частину вищевказаної
квартири.

ОСОБА_1 є рідною сестрою померлої
ОСОБА_5, що підтверджується записом про
матір та батька у свідоцтві про
народження серії НОМЕР_4 (а. с. 6). Отже,
відповідно до ст. 1222 та ст. 1262 ЦК України
позивачка є спадкоємцем за законом
другої черги.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень до ЦК України від
16.01.2003р. Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_5
відкрилась у період дії ЦК Української
РСР 1963 року, то відповідно до ч. 1, 2 ст. 549
даного Кодексу визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Також судом встановлено, що після
смерті ОСОБА_5 позивачка прийняла
спадщину як спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини. Дана обставина
підтверджується також відповідною
відміткою про реєстрацію у паспорті
ОСОБА_1 (а. с. 5), згідно якої вона
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 04
квітня 1967 року.

Відповідно до п. 113 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 18 червня 1994 року № 18/5, доказом
вступу в управління чи володіння
спадковим майном може бути запис у
паспорті спадкоємця, який свідчить про
те, що спадкоємець був постійно
прописаний у спадковому будинку в
період шести місяців після смерті
спадкодавця.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2007 р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» за відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
всіма спадкоємцями за заповітом, а
також у разі неохоплення заповітом
усієї спадщини право на спадкування за
законом одержують спадкоємці
відповідної черги. У другу чергу право
на спадкування за законом мають рідні
брати та сестри спадкодавця, його баба
та дід як з боку батька, так і з боку
матері.

Позивачка є єдиним спадкоємцем за
законом після смерті її сестри ОСОБА_5
04 квітня 2013 року вона звернулась до
Шостої Одеської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті сестри
(а. с. 38).

Згідно листа Шостої Одеської державної
нотаріальної контори від 26 вересня 2013
року № 3080/02-14 (а. с. 16) позивачці було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину після смерті ОСОБА_5,
у зв'язку з відсутністю реєстрації
права власності померлої на 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1, спадщина на яку
відкрилась після її смерті.

Суд вважає неправомірною таку відмову
Шостої Одеської державної
нотаріальної контори , у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Той факт, що 1/5 частка вищевказаної
квартири належала ОСОБА_5
підтверджується наступними
документами: свідоцтвом про право
власності на житло, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської Ради народних депутатів 03
листопада 1993 року за реєстраційним №
ІІ -1671 (а. с. 11); розпорядженням органу
приватизації УЖКГ від 03 листопада 1993
року № 27645 про передачу квартири
АДРЕСА_1 в приватну спільну сумісну
власність ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, мешкаючим у 2-х
кімнатній квартирі, загальною площею 65,
5 кв. м. (а. с. 12); технічним паспортом на
вищевказану квартиру (а. с. 13).

Вищезазначені документи свідчать про
належне володіння ОСОБА_5 майном, що не
є самочинним будівництвом та має усі
необхідні документи відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
придбання цього майна.

Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України,
у разі спадкування права та обов'язки
спадкодавця переходять до спадкоємців.

Згідно ст. 392 ЦК України право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту в судовому порядку шляхом його
визнання у разі, якщо таке право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

При дотриманні названих умов, у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину, особа може звернутися до
суду шляхом оскарження дій нотаріуса
за правилами позовного провадження.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості є набуття спадкодавцем
зазначеного права у встановленому
законодавством України порядку.

Суд вважає, що визнання права власності
на спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, суд вбачає за можливе
визнати за позивачкою право власності
в порядку спадкування на 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1, що належала померлій
ОСОБА_5

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Враховуючи наведене, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими, та такими, що знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні.

Керуючись ст. 549 ЦК Української РСР 1963
року, п. 20 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2007 р. №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
ст.ст. 328, 392, 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. 3, 4,
10, 11, 57, 60, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за
участю третьої особи Шостої Одеської
державної нотаріальної контори, про
визнання права власності в порядку
спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5
частки квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті її сестри
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року згідно свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Ю.Б. Свячена