Справа №256/197/2014ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2014 р. Калінінський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого судді - Гавриленка О.М.

при секретарі - Ткачі А.Г,

за участі позивачки, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
виконкому Калінінської райради м.
Донецька, КП «Керуюча компанія
Калінінського району м. Донецька»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
користування житловим приміщенням та
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просила визнати за нею право
на користування квартирою АДРЕСА_1,
зобов'язавши КП «Керуючу компанію
Калінінського району м. Донецька»
укласти з нею договір найму вказаного
житлового приміщення. Крім того,
просила визнати відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 такими, що втратили право
користування вказаною квартирою.
Позовні вимоги мотивувала тим, що її
рідний племінник ОСОБА_4 був
відповідальним квартиронаймачем
спірної квартири та оскільки він
потребував сторонньої допомоги вона
проживала в квартирі разом з ним з 2003 р.
Потім через виниклу необхідність
зареєструватись у квартирі, вона з
племінником звернулась до ЖЕК з цього
приводу, між тим з'ясувалось що у
квартирі також зареєстровані
відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зі слів
племінника, вони є сторонніми
іноземними особа, яких він
зареєстрував з огляду на їх прохання,
яке було обумовлене необхідністю
працевлаштування. Крім того, племінник
пояснював, що відповідачі обіцяли йому
знятись з реєстрації, чого не зробили. А
тому, племінник подав до суду позов про
визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особами, що
втратили право користування належною
йому квартирою. Між тим, на цей час
племінник помер та позивачки вимушена
звернутись з цим позовом до суду за
захистом порушених прав.

Відповідач виконком Калінінської
райради м. Донецька до суду не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Між тим,
звернувся до суду із заявою про розгляд
справи за його відсутності, рішення
суду просив винести відповідно до
вимог закону.

Відповідачі КП «Керуюча компанія
Калінінського району м. Донецька»,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, про причини неявки до суду не
повідомили. А тому, суд розглянув
справу за їх відсутності, в порядку
правил ст. 169 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд
знаходить позов обґрунтованим і
підлягаючим задоволенню на підставі
ст,ст 64, 65, 71 ЖК України. Відповідно до
вимог останніх, зокрема, до членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем та ведуть з ним спільне
господарство. Наймач вправі з
письмової згоди всіх членів сім'ї
вселити в жиле приміщення дружину,
дітей і батьків, а також інших осіб. При
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п.9 Постанови Пленуму ВС України за №2
від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового Кодексу України» наявність
чи відсутність прописки сама по собі не
може бути підставою для визнання

права користування жилим приміщенням
за особою, яка там проживала чи
вселилася туди як член сім'ї наймача
(власника) приміщення, або ж для відмови
їй у цьому».

Як убачається з матеріалів справи,
наймачем квартири АДРЕСА_1 з 10.02.1982 р.
був племінник позивачки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2003 р. ОСОБА_1 постійно
проживала в квартирі племінника
ОСОБА_4, вони разом сплачували
комунальні послуги, робили невеличкий
косметичний ремонт квартири та вели
спільний бюджет. Факт постійного
проживання позивачки підтверджено
доданими до позовної заяви письмовими
доказами, а саме: свідоцтва про її
народження та племінника; актом з
підписами сусідів від 18.12.2013 року.

Між тим, у спірній квартирі згідно до
довідки від 04.07.2013 р. крім основного
квартиронаймача зареєстровані: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в цій квартирі не
проживали та не проживають до
теперішнього часу. Факт їх не
проживання підтверджено актом від 11
липня 2013 р. за підписами сусідів. Крім
того, в липні 2013 р. ОСОБА_4 подав в
місцевий суд позовну заяву до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, яка ухвалою суду від 19.08.2013
р. була залишена без руху та надано
строк на виправлення недоліків. Проте,
через поганий стан здоров'я ОСОБА_4
недоліки зазначені в ухвалі місцевого
суду він не виправив.

Потім, ІНФОРМАЦІЯ_9 р. від хвороби серця
ОСОБА_4 помер та позивачка понесла всі
витрати на його поховання.

Наведені обставини підтверджені
документально та ставити під сумніви
вірогідність яких суд не убачає
підстав.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_1 з 2003 року постійно мешкала
однією родиною зі своїм племінником
ОСОБА_4 до його смерті, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_9 р. Вони мешкали однією
родиною, тоді як зареєструватись у
квартирі позивачка не мала можливості
за життя наймача у зв'язку з
реєстрацією в квартирі сторонніх осіб,
які ніколи не мешкали в ній. Факт
постійного проживання позивачки
підтверджують додані до позовної заяви
письмові докази а саме: свідоцтва про
народження; акт з підписами сусідів від
18.12.2013 р. А тому, вимоги позивачки про
визнання її членом сім'ї ОСОБА_4 з 2003 р.
по ІНФОРМАЦІЯ_9 р, тобто по день його
смерті підлягають задоволенню, як і
рівним чином підлягають задоволенню
вимоги про визнання за ОСОБА_1 право на
користування цією квартирою.

Крім того, підлягають задоволенню
вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 такими, що втратили право
користування спірною квартирою через
наступне. Відповідачі ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в
квартирі АДРЕСА_1 не проживали та не
проживають до теперішнього часу, що
підтверджено актом від 11 липня 2013 р. за
підписами сусідів. На користь цього
також безумовно свідчить те, що за
життя ОСОБА_4 звертався до суду із
позовом про визнання відповідачів
такими, що втратили право користування
квартирою, проте через смерть не встиг
реалізувати власні права. А тому,
оскільки відповідачі ніколи не
проживали в спірній квартирі, в ній
відсутні їх особисті речі, вони не
сплачували комунальні послуги за неї,
то вони підлягають визнанню такими, що
втратили право користування квартирою.
За викладеним позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст,ст 10-11, 60, 209, 212-214 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконкому
Калінінської райради м. Донецька, КП
«Керуюча компанія Калінінського
району м. Донецька», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права користування житловим
приміщенням та визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 членом
сім'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2003 р. по день
смерті останнього, тобто по
ІНФОРМАЦІЯ_9 р.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 право на
користування квартирою АДРЕСА_1 та
зобов'язати КП «Керуюча компанія
Калінінського району м. Донецька»
укласти з нею договір найму вказаного
житлового приміщення з оформленням на
її ім'я особового рахунку.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право
на користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особи, які
брали участь у розгляді справи, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя -

23.01.2014