Справа № 345/5394/13-ц
Провадження № 22-ц/779/39/2014
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р.В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Пнівчук
О.В., Шишка А.І.,

секретаря - Вилки І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 04
листопада 2013 року по справі за заявою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Калуського міськрайонного управління
юстиції про роз'яснення, встановлення
порядку та способу виконання судового
рішення Калуського міськрайонного
суду від 17.10.2011 у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа
на стороні позивача - Копанківська
сільська рада про усунення перешкод у
користуванні громадською стежкою і
стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року головний державний
виконавець ВДВС Калуського
міськрайонного управління юстиції
звернувся до суду з Заявою про
роз'яснення, встановлення порядку та
способу виконання судового рішення
(а.с. 79 т. 2).

Ухвалою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 04
листопада 2013 року заяву державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Калуського
міськрайонного управління юстиції про
роз'яснення, встановлення порядку та
способу виконання судового рішення
задоволено частково.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив вказану
ухвалу в апеляційному порядку. Вважає
її незаконною, постановленою з
порушенням матеріальних та
процесуальних норм.

Зі слів апелянта, суд першої інстанції
вийшов за межі своїх повноважень, коли
без правових на те підстав прийшов до
висновку, що демонтування самовільно
встановленої огорожі може вважатися
завершеним з моменту фактичного
знесення встановленої огорожі, цим
самим змінивши зміст рішення суду.

Апелянт стверджує, що ним виконано
рішення суду і усунуто перешкоди у
користуванні громадською стежкою та
криницею, що, на його думку,
підтверджується матеріалами справи
(заявою позивача про виконання рішення
суду та закриття виконавчого
провадження, актом державного
виконавця).

Просить скасувати ухвалу Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 04
листопада 2013 року та постановити нову,
якою відмовити в задоволенні заяви
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Калуського міськрайонного управління
юстиції про роз'яснення, встановлення
порядку та способу виконання судового
рішення Калуського міськрайонного
суду від 17.10.2011.

В судове засідання апеляційного суду
апелянт не з'явився.

Представник ВДВС Калуського
міськрайонного управління юстиції
(заявник) та стягувач ОСОБА_3 (позивач) в
судовому засіданні апеляційного суду
просили відхилити апеляційну скаргу з
огляду на законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції.

Заслухавши позивача (стягувача),
представника заявника,
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу
належить відхилити з наступних
мотивів.

Судом встановлено, що рішенням
Калуського міськрайонного суду від
17.10.2011 у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні позивача - Копанківська
сільська рада про усунення перешкод у
користуванні громадською стежкою і
стягнення моральної шкоди позов
задоволено частково: зобов'язано
відповідача не чинити перешкод
позивачеві у користуванні земельною
ділянкою та громадською стежкою по
АДРЕСА_1, шляхом демонтування
самовільно встановленої огорожі,
стягнуто з відповідача 500,0 грн.
моральної шкоди, 1000,0 грн. витрат на
правову допомогу та 45,5 грн. судових
витрат (а.с. 194-195).

Рішенням Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20.12.2011
рішення Калуського міськрайонного
суду від 17.10.2011 скасовано, а в позові -
відмовлено (а.с. 141-144).

Рішенням ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11.04.2012 рішення
апеляційного суду скасовано, а рішення
суду першої інстанції - скасовано в
частині стягнення з відповідача 500,0
грн. моральної шкоди, 1000,0 грн. витрат на
правову допомогу та відмовлено
позивачу в цій частині вимог. У решті
рішення суду першої інстанції залишено
без змін (а.с. 178-179).

Ухвалою Калуського міськрайонного
суду від 07.06.2013 постановлено видати
дублікат виконавчого листа по справі
№2-630/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
громадською стежкою і стягнення
моральної шкоди в частині позовної
вимоги про усунення перешкод у
користуванні громадською стежкою (а.с.
191).

На а.с. 78 міститься копія дубліката
Виконавчого листа від 14.06.2013 по справі
№2-630/11.

Судом встановлено, що 19.06.2013 Постановою
ВДВС Калуського МУЮ відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-630/11, виданого 14.06.2013 І
Калуським міськрайонним судом про
«зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3
перешкод у користуванні земельною
ділянкою та громадською стежкою по
АДРЕСА_1, шляхом демонтування
самовільно встановленої огорожі»
(копія постанови без підпису на а.с. 196 т.
1, а.с. 79 т. 2).

Постановою ВДВС Калуського МУЮ від
24.09.2013 виконавче провадження зупинено
(а.с. 31).

На а.с. 197-207 т. 1, 77-89 та 98-134 т. 2 містяться
матеріали виконавчого провадження.

Згідно Висновку будівельно-технічного
дослідження від 30.10.2013 доступ до
криниці є вільним та облаштованим
згідно зі санітарними вимогами,
вимогами щодо благоустрою території та
передбачуваною відстанню до споруд
спільного користування. Крім того,
згідно Висновку ОСОБА_3 перешкоди у
користуванні криницею та
прибудинковою земельною ділянкою не
чиняться (а.с. 92-96).

Постановляючи ухвалу про часткове
задоволення заяви державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Калуського
міськрайонного управління юстиції про
роз'яснення судового рішення суд
першої інстанції, враховуючи приписи
ст. 221 ЦПК України, дійшов
обґрунтованого висновку з приводу
того, що виконання рішення про
зобов'язання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3
перешкод у користуванні земельною
ділянкою та громадською стежкою по
АДРЕСА_1, Калуського району шляхом
демонтування самовільно встановленої
огорожі, може вважатися завершеним з
моменту фактичного знесення
встановленої огорожі.

Враховуючи приписи п. 21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у
цивільній справі» колегія суддів
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на те, що
станом на час розгляду даної справи
рішення суду, про роз'яснення якого
заявлено, ще не виконане (зокрема і
боржником у встановлені державним
виконавцем терміни), а саме рішення в
частині зобов'язання «демонтувати
самовільно встановлену огорожу» є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію.

Хибними вважає колегія суддів доводи
апелянта про те, що суд першої
інстанції, роз'яснивши, що демонтування
самовільно встановленої огорожі слід
розуміти як розбирання, знесення
споруд, змінив зміст рішення суду.
Оскільки, суд першої інстанції
роз'яснив, як саме слід розуміти
резолютивну частину рішення в
зазначеній частині, тобто розтлумачив
зміст написаного у рішенні, а не змінив
його.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують, тому, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а ухвалу суду - залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312 - 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 04
листопада 2013 року відхилити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 04
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
А.Ю. Малєєв

Судді:
О.В. Пнівчук

А.І. Шишко