АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/1492/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/789/1360/14 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін, їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду від 29 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, а в разі продовження ним навчання - до досягнення віку 23 років.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає.

У судовому засіданні ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти з відповідача ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 450 гривень щомісячно.

Рішенням Кременецького районного суду від 29 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто щомісячно аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1/5 частині зі всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 14 липня 2014 року та до повноліття дитини.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернено до негайного виконання.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. або по 1/3 частині зі всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 14.07.2014 року та до повноліття дитини але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апелянт зазначає, що суд ухвалив необґрунтоване рішення, не з'ясувавши усіх обставин справи, що мають значення для справи та порушив норми матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні апелянт та її представник підтримали апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній, просять її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступних мотивів.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню неповнолітнього сина, чим порушує його права, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується судова колегія апеляційної інстанції, оскільки вони достатньо мотивовані, підтверджені доказами наявними в матеріалах справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

В силу вимог ст. 182 СК України та роз'яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалі справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2003 року по 16 березня 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серї НОМЕР_1 від 16 березня 2005 року.

Від даного шлюбу у подружжя народилався син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим відділом РАЦС Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 41 від 11 березня 2004 року.

Згідно довідки за № 16, виданої 27 жовтня 2014 року ПП ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_2 дійсно працює у зазначеного підприємця на постійному місці роботи різноробочим по розпиловці лісоматеріалів та проведення ремонтно-будівельних робіт власних підсобних приміщень із заробітною платою 1218,00 грн. на місяць (а.с. 56).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 від другого шлюбу з ОСОБА_5 має двох малолітніх дітей - дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується свідоцтвами про народження дітей та довідкою Чугалівської сільської ради.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні рішення суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами врахував, що на утриманні відповідача є ще двоє малолітніх дітей і прийшов до вірного та обґрунтованого висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути аліменти в користь позивачки у розмірі по 1/5 частині зі всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягають застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Кременецького районного суду від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма