Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/403/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

29.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

при секретареві: Крисановій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 17 грудня
2013 року по цивільній справі за її
позовом до Пантаївської селищної ради
м. Олександрії Кіровоградської області
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

09 жовтня 2013 року позивач
звернувся в суд з позовом до
Пантаївської селищної ради м.
Олександрії Кіровоградської області
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
її мати - ОСОБА_3. Після її смерті
відкрилась спадщина, у тому числі на
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Все
своє майно мати заповідала їй та її
рідному брату - ОСОБА_4 в рівних частках.
Брат помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не
прийнявши спадщину. Інші спадкоємці
відсутні. Вона звернулася до нотаріуса
щодо отримання свідоцтва про право на
спадщину, але їй було відмовлено з
причин пропуску строку для прийняття
спадщини. Вказала, що вона пропустила
цей строк з поважної причини, вважала,
що маючи на руках заповіт, доглянувши
матір до смерті, фактично прийняла
спадщину та в будь-який час зможе
переоформити спадкове майно. Поховавши
матір, вона одразу поїхала до м.
Дніпропетровськ, де постійно мешкає та
працює, після нервового потрясіння у
неї загострилися хронічні хвороби, які
намагалася вилікувати в домашніх
умовах, а з 4 вересня 2006 року вона
знаходилася на лікарняному. Просить
визначити додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини у два
місяці.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17 грудня 2013 року у
задоволенні даного позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням
суду 20 грудня 2013 року ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким її позов
задовольнити, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Пантаївська селищна рада м.
Олександрії Кіровоградської області
свого представника у судове засідання
не направила. Про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином.
Надала до суду заяву про розгляд справи
у відсутності відповідача. Заперечень
щодо апеляційної скарги не має (а.с.51).

Колегія суддів ухвалила слухати справу
у відсутності належним чином
повідомленого відповідача на підставі
ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
письмові докази по справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог,
виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сел. Пантаївка м.
Олександрії Кіровоградської області
померла ОСОБА_3, яка за життя все своє
майно заповіла своїм дітям, тобто
позивачеві та її рідному брату - ОСОБА_4.
Протягом строку, встановленого законом
для прийняття спадщини, тобто шести
місяців, з заявами про прийняття
спадщини або про відмову від неї ніхто,
у тому числі і позивач, як спадкоємець
за заповітом, не звернувся, спадкова
справа після смерті ОСОБА_3 не заведена.
Нотаріус відмовив позивачеві у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з пропуском строку для
прийняття спадщини, що підтверджується
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 28.09.2013 року №2978/02-31
(а.с.12). Позивач вважає, що вона з
поважних причин пропустила цей строк і
просить визначити їй додатковий строк,
достатній для подання заяви про
прийняття спадщини, тобто два місяці.

Судом першої інстанції вірно
встановлено правовідносини, які
склалися між сторонами та норми права,
якими вони регулюються. Проте, з
висновком суду про неможливість
встановлення позивачеві додаткового
строку для прийняття спадщини колегія
суддів погодитись не може.

Згідно ст.ст. 1268,1269,1270 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її і протягом шести місяців з
часу відкриття спадщини спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріуса заяву про прийняття
спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України у разі,
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. Частиною 3 зазначеної
статті передбачено, що за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року і з цього часу
відкрилася спадщина, про що свідчить
свідоцтво про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1
року, актовий запис №6 (а.с.7).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на
користь ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений
25.10.2005 року секретарем Пантаївської
селищної ради м. Олександрії
Кіровоградської області (а.с.13).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер, про що
свідчить копія свідоцтва про смерть
від 23.05.2007 року, актовий запис №28 (а.с.6).
Відомостей про те, що він прийняв
спадщину матеріали справи не місять.

Як свідчить довідка Олександрійської
міської нотаріальної контори від 29.10.2013
року №3212/01-16 спадкова справа після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 не
заводилась. Із заявами про прийняття
спадщини або відмову від спадщини
ніхто не звертався (а.с.32).

Позивач не проживав постійно із
спадкодавцем, тому повинен був
прийняти спадщину шляхом подачі заяви
до нотаріальної контори про її
прийняття або відмовитися від спадщини
шляхом подачі заяви про відмову від її
прийняття у шестимісячний строк, тобто
до 01.08.2006 року.

Проте, позивач з відповідною заявою до
нотаріальної контори не звернулася,
вважала, що фактично прийняла спадщину,
оскільки доглядала за матір'ю та на
момент смерті проживала разом з нею.

Суд першої інстанції, відмовляючи
позивачеві у визначенні додаткового
строку для прийняття спадщини
зазначив, що після поховання матері
позивач від'їздила до м.
Дніпропетровськ, де постійно проживає
та працює. З заявою про прийняття
спадщини вона не звернулася, оскільки
через юридичну необізнаність
помилялася щодо способів прийняття
спадщини. Тобто, причини, з яких позивач
своєчасно не подала заяву про
прийняття спадщини, не є поважними.
Інших доказів поважності причин
пропуску позивач суду не надав.

З таким висновком колегія суддів не
погоджується.

Спадкове право тісно пов'язане з усіма
іншими видами майнових прав. З одного
боку після смерті певної особи
найчастіше залишається майно, яке
знаходиться на праві власності та
інших речових правах. Вони є об'єктом
переходу за спадщиною після смерті їх
власника. З іншого боку, спадкування -
один зі способів набуття майнових прав,
що зближує його з зобов'язальним
правом. Тому спадкове право і займає
проміжне місце між речовим та
зобов'язальним правом.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_3 належав на праві власності
житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1
який вона разом з іншим належним їй
майном заповідала позивачеві та
ОСОБА_4, що підтверджується заповітом
від 25.10.2005 року (а.с.13).

У разі спадкування за заповітом воля
спадкодавця виражається у заповіті,
який за своєю правовою природою є
одностороннім правочином і тому
регулюється не тільки нормами
спадкового права, але також
підпорядковується загальним правилам
про вчинення правочинів та про їх
недійсність. Якщо стосовно майна
укладений заповіт, то пріоритет
надається саме цьому виду спадкування.
Якщо заповіту немає або його визнано
недійсним, або якщо усі спадкоємці
відмовилися від спадщини чи померли до
її відкриття, то настає спадкування за
законом. Крім спадкування за заповітом
і за законом, які названі у ст.1217 ЦК
України 2004 року, інші норми ЦК України
передбачають також спадкування на
підставі рішення суду, який
застосовується у випадку так званої
«відумерлої спадщини», тобто існування
спадщини, яка не була успадкована
протягом установленого законом строку
жодною особою.

З аналізу наведених норм убачається, що
пріоритет інституту спадкоємництва
надається спадкоємцям (за заповітом, чи
за законом у порядку черговості), і лише
після цього за рішенням суду у порядку
ст.1277 ЦК України.

При цьому ст.1277 ЦК передбачає строк,
протягом якого орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою. Така заява подається після
спливу одного року з часу відкриття
спадщини. Лише після визнання судом
спадщини відумерлою спадщина
переходить у власність територіальної
громади за місцем відкриття спадщини
(ч.3 ст.1277 ЦК).

Даних про визнання вказаного заповіту
недійсним матеріали справи не містять.

Не містять матеріали справи і рішення
суду про визнання спадщини після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3
відумерлою, оскільки відповідач з
такою заявою до суду не звертався.

Пантаївська селищна рада протягом
розгляду справи звернулася в суд із
заявою від 05.11.2013 року №701/02-16 про те, що
вона розглянула позовну заяву ОСОБА_2
про визначення їй додаткового строку
на прийняття спадщини і заперечень
щодо неї не має (а.с.34). Також надала
апеляційному суду заяву від 17.01.2014 року
№32/02-16 про те, що апеляційну скаргу
розглянула і заперечень щодо неї також
не має (а.с.51).

Тобто, із вказаних заяв убачається, що
відповідач фактично позовні вимоги
визнав, що відповідно до ч.2 ст.31, ч.4
ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою
для ухвалення рішення про задоволення
позову, крім випадків, коли визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

У судовому засіданні апеляційного суду
порушень визначенням позивачеві
додаткового строку для прийняття
спадщини прав, свобод чи інтересів
інших осіб не встановлено, оскільки
інші спадкоємці відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що поважність причин пропуску
строку для прийняття спадщини повинні
ураховуватися при наявності інших
спадкоємців та спору між ними. До цього
зводяться і норми ч.2 ст.1272 ЦК України,
якою передбачено, що спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття спадщини
може подати заяву про її прийняття
нотаріусу за місцем відкриття спадщини
за письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину (тобто, за
відсутності рішення суду про
встановлення додаткового строку).

Як роз'яснено Верховним Судом України у
п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» суди відкривають
провадження у справі за позовом особи
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини у разі відсутності
письмової згоди спадкоємців, які
прийняли спадщину, а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини. При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
за місцем відкриття спадщини,
наявність обґрунтованої постанови про
відмову нотаріуса у вчиненні
нотаріальної дії. За наявності у
спадковій справі заяви спадкоємця про
відмову від права на спадщину його
вимоги про визначення додаткового
строку про прийняття спадщини
задоволенню не підлягають.

Оскільки спадкова справа не
відкривалась, спадщина ніким не
прийнята, інші спадкоємці не
встановлені, заяв про відмову від
спадщини позивач не подавала, спадщина
не визнана судом відумерлою позивач в
інший спосіб, крім як звернутися з
позовом до суду про встановлення
додаткового строку для прийняття
спадщини, захистити своє порушене
право не може, тому суд дійшов
передчасного висновку про відмову у
задоволенні позову з підстав
недоведення поважності причин
пропуску цього строку.

Також колегія суддів враховує той факт,
що відповідно до Конституції України
особа повинна неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей та
виконувати обов'язки, передбачені
ст.ст.65-67 Конституції. При невиконанні
особою конституційних обов'язків
незнання законів не звільняє особу від
юридичної відповідальності.

При цьому ст.64 Конституції передбачає,
що конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України. Як свідчить
практика Європейського суду з прав
людини особа вправі бути юридично
необізнаною.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскільки прийняття спадщини є правом
особи, а не її обов'язком, а позивач
помилявся з причин юридичної
необізнаності у способі прийняття
спадщини, оскільки як убачається із
виданої виконавчим комітетом
Пантаївської селищної ради м.
Олександрії довідки від 18.09.2007 року №277
позивач дійсно доглядала за своєю
матір'ю - ОСОБА_3 до дня її смерті, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.15), та в інший
спосіб захистити своє право не може,
інші спадкоємці відсутні, а спадщина не
визнана відумерлою і відповідач визнає
позов оскаржуване рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог з
визначенням ОСОБА_2 двомісячного
строку для подання заяви про прийняття
спадщини.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319
ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий
двомісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини після смерті її
матері - ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: