Справа № 622/1596/12
Ружинський районний суд
Житомирської області
Ружинський районний суд Житомирської
головуючого- судді Грека
при секретарі- Кащук Л.С.
представника третьої особи-
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ружині цивільну
справу за позовом
Вербівської сільської ради
Третьої особи - ОСОБА_3
Про визнання недійсним рішення
Вербівської сільської ради від 23
листопада 2009 року про надання ОСОБА_3
земельної ділянки в с. Трубіївка,
Ружинського району, Житомирської
05 жовтня 2012 року позивачка ОСОБА_1
звернулася з позовом до відповідача
Вербівської сільської ради,
Ружинського району, Житомирської
області та третьої особи ОСОБА_4 про
визнання недійсним рішення
Вербівської сільської ради від 23
листопада 2009 року та передачу ОСОБА_1
земельної ділянки пл. 0.8 га, яка
знаходиться в с. Трубіївка, Ружинського
району, Житомирської області.
Мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
двоюродний брат, син її рідної тітки
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Після його смерті залишилося
спадкове майно його матері та її рідної
тітки ОСОБА_5 житловий будинок пл. 55,9
кв.м. в АДРЕСА_1, та право на земельну на
земельну частку / пай / розміром 4,30 га. в
умовних кадастрових гектарах без
визначення цієї частки в натурі, яка
перебуває в колективній власності КСП
ім. Л. Українки с. Трубіївка,
Ружинського району, Житомирської
А тому позивачка та її
представник просять позовні вимоги
задовільнити до Вербівської сільської
ради, третьої особи - ОСОБА_3 про
визнання недійсним рішення
Вербівської сільської ради від 23
листопада 2009 року про надання ОСОБА_3
земельної ділянки в с. Трубіївка,
Ружинського району, Житомирської
Представник Вербівської
сільської ради в судове засідання не
зявився надіслали заяву справу слухати
у їхній відсутності проти задоволення
позову не заперечують.
Представник третьої особи
ОСОБА_6, позов не визнали та пояснила,
що позивачка ОСОБА_1 рахує, що рішення
ВербІвськоІ сільської ради незаконне,
що ОСОБА_3 ніякого відношення до
належного майна, житлового будинку, не
має, а даною земельною ділянкою ОСОБА_1
постійно користується з моменту смерті
її двоюродного брата ОСОБА_7.
Рахує, що цим самим порушуються її
права щодо володіння, користування чи
розпорядження належної їй ОСОБА_1
земельної ділянки і тому рахує, що таке
рішення Вербівської сільської ради
повинно бути визнане недійсним. Рахує,
що право на користування земельною
ділянкою під будинком перейшло до неї
ОСОБА_1 в порядку спадкування.

Нотаріус Бердичівської Державної
нотаріальної контори 12.12. 2011 року
вивчивши матеріали справи, які подані
ОСОБА_1 керуючись ст. 49 Закону України "
Про нотаріат" відмовила ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на майно ОСОБА_7 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв"язку з тим, що ОСОБА_1
не прийняла спадщину після смерті її
двоюродного брата ОСОБА_7. Постанова
нотаріуса не була оскаржена.

Суд, вислухавши позивачку,
представника позивачки, представника
третьої особи прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.Обгрунтованим є рішення суду,
ухвалене на основі повно і всебічно
з"ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні

Вимоги ч.3 ст. 10, ч.1, ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
а ч.4 цієї статті передбачає, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін.

Згідно ст. 529 Цивільного кодексу
України в редакціє 1963 року передбачено,
що при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти, дружина і батьки
померлого.

Суд вважає, що у випадку
відсутності заповіту спадкоємцями
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_5 також були б її сини ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 які б успадкували її майно в
рівних частках.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року вважається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прий няття спадщини.

Спадкова справа відносно майна
померлої ОСОБА_5 не заводилась, отже із
заявами про прийняття її спадщини до
нотаріуса ніхто не звертався.

Відповідно до п.113 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
18/5 від 14.06.1994 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 07.07.1994
року в редакції, яка діяла на час
відкриття спадщини ОСОБА_5 свідоцтво
про право на спадщину видається
спадкоємцям, що прийняли спадщину,
тобто, таким, які фактично вступили в
управлінням або володінням спадковим
майном чи подали заяву в Державну
нотаріальну контору про прийняття
спадщини.

Згідно довідки Вербівської
сільської ради, Ружинського району,
Житомирської області від 22.04.2009 року за
№ 387 судом встановлено, що ОСОБА_9
прийняв спадщину своєї матері всту
пивши у володіння її спадковим майном,
а також фактичним володінням спадковим
майном своєї матері вступив ОСОБА_7, що
стверджу ється довідкою Вербівської
сільської ради, Ружинського району,
Житомирсь кої області від 13.08. 2009 року
за № 528 .

Як вбачається з матеріалів
справи жоден з братів юридично свої
спадкові права після смерті матері
ОСОБА_5 не оформлю вали до нотаріальної
контори не зверталися, проте вступили в
управління спадковим майном своєї
матері.

Судом встановлено, що будь-якого
заповідального розпоряд ження на
випадок своєї смерті жоден із братів
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не залишили.
Спадкоємців першої черги відповідно до
вимог Цивільного Кодексу в редакції 1963
року та 2004 року не мали.

Відповідно до вимог ст. 551 ЦК
України в редакції 1963 року, що діяла на
момент відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_5 та ОСОБА_7, якщо спадкоємець,
закликаний до спадкоємства за законом
або за заповітом, помер після відкриття
спадщини не встигнувши її прийняти в
установлений строк ст.549 цього кодексу,
право на прийняття належної йому
частки спадщини переходить до його
спадкоємців спадкова трансмісія.

Відповідно до свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 / повторне /від
08.11.2011 року виданного Вербівською
сільською радою Ружинського району,
Житомирської області вбачається, що
ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до вимог ст. 530 ЦК
України в редакції 1963 року , що діяв на
момент відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_7 його брат ОСОБА_8 є спадкоємцем
майна померлого брата ОСОБА_7, другої
черги. Від отримання спадщини у
визначеному законом порядку не
відмовлявся.

Відповідно до свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Вишгородського районного управління
юстиції Київської області вбачається,
що ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

До складу спадкового майна
перейшло майно, успадковане ним після
смерті матері ОСОБА_10 та його брата
ОСОБА_7.

А саме житловий будинок пл. 55,9
кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та право на
земельну частку / пай / розміром 4.30 га. в
умовних кадастрових гектарах без
визначення цієї частки в натурі, яка
перебуває в колективній власності КСП
ім. Л. Українки с. Трубіївка,
Ружинського району, Житомирської
області.

Позивачка ОСОБА_1 рахує, що рішення
Вербівської сільської ради незаконне,
що ОСОБА_3 ніякого відношення до
належного її майна житлового будинку
не має, а земельною ділянкою позивачка
постійно користується з моменту смерті
її двоюродного брата ОСОБА_7.

Рахує, що порушуються її права щодо
володіння , користування,
розпорядженням належної їй, ОСОБА_1,
земельної ділянки і тому рішення
ВербівськоІ сільської ради повинно
бути визнано недійсним.

Право на користування земельною
ділянкою під будинком перейшло до неї
ОСОБА_1 в порядку спадкування. Державні
нотаріальні контири як Бердичівська
так і Попільнянська нотаріальна
контора відмовили ОСОБА_1 у видачі їй
свідоцтва про право на спадщину. Дані
постанови залишилися в силі.

Як вбачається із спадкової справи №
624, яка заведена 07.11.2008 року Ружинською
державною нотаріальною конторою
відносно майна померлого 07.05.2008 року
ОСОБА_9 спадщину після його смерті
прийняла третя особа по справі ОСОБА_3
Остання відповідно до ст. 1264 ЦК
України який діє на час відкриття
спадщини є спадкоємцем четвертої чер
ги за законом, згідно рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 13.04.2010 року так як
проживала з спадкоємцем ОСОБА_8 однією
сім"єю не менше ніж 5- ть років до часу
відкриття спадщини.

Відповідно по справі позивачка ОСОБА_1
як двоюрідна сестра спадкодавців є
спадкоємИцею майна померлого ОСОБА_8
пятої черги. ст. 1265 ЦК України в
редакції 2004 року.

Відповідно до рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 02.12.2013 року за ОСОБА_3
визнано право власності на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, земельну частку / пай /
розміром 4.30 га. в умовних кадастрових
гектарах без визначення цієї частки в
натурі, яка перебуває в колективній
власності КСП ім. Л. Українки с.
Трубіївка, Ружинського району,
Житомирської області.

Таким чином права ОСОБА_3, що
успадкувала повністю підтверджені
рішення Апеляційного суду
Житомирської області від 02.12. 2013 року.

Таким чином зазначене рішення
прийняте Вербівською сільською радою
на законних підставах.

Оскільки права ОСОБА_1 на
зазначену вище земельну ділянку нічим
не пітверджені, то у суду відсутні
підстави для захисту таких прав судом,
так само відсутні доводи, що рішення
Вербівської сільської ради,
Ружинського району, Житомирської
області станом на 23.11.2009 року
порушувало права ОСОБА_1 чи порушує їх
на даний час.

Таким чином судом
встановлено, що ОСОБА_1 як спадкомиця
п'ятої черги не закликається і не
закликалася до спадкування майна своїх
двоюрідних братів ОСОБА_7, ОСОБА_8

А, тому в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради,
третьої особи - ОСОБА_3 про визнання
недійсним рішення Вербівської
сільської ради від 23 листопада 2009 року
про надання ОСОБА_3 земельної ділянки в
с. Трубіївка, Ружинського району,
Житомирської області - відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 118, 119, 120, 212, 213, 215
ЦПК України, ст. ст. 529, 549, 554, 561 ЦК
України в редакції 1963 року, п.113
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 18/5 від 14.06.1994 року та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 07.07.1994 року, Законом України «
Про нотаріат « від 02.09.1993
року,Постановою Пленуму Верховного
суду України , № 7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування «

В И Р І Ш
И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

З повним рішенням сторони можуть
ознайомитися 03.02.2014 року.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, яка не була
присутня в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

суддя
М. М. Грек.