У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2014 року
м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Черненко В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 25 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
спільно нажитого майна та визнання
права власності на майно, за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільно
нажитого майна, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 29
квітня 2013 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1

У іншій частині позову відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна та визнання
права власності на майно задоволено
частково.

Визнано право спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спальний
гарнітур вартістю 1 100 грн, електродриль
вартістю 340 грн, електроболгарку
вартістю 380 грн, електролобзік вартістю
320 грн, холодильник двокамерний «Норд»
вартістю 3 тис. грн, холодильник «Днепр»
вартістю 200 грн, електроміксер вартістю
400 грн, м'ясорубку вартістю 600 грн., а
всього на суму 6 340 грн.

У рахунок поділу майна між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, яке було сторонами придбано під
час зареєстрованого шлюбу, визнати за
ОСОБА_3 право власності на автомобіль
«Ford Sierra», 1998 року випуску, дн
НОМЕР_1, вартістю 12 625 грн, припинивши
право спільної сумісної власності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на цей автомобіль.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію 1/2 частки вартості
автомобіля «Ford Sierra», 1998 року випуску, дн
НОМЕР_1 у сумі 6312 грн 50 коп.

У рахунок поділу майна між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, яке було сторонами придбано
під час зареєстрованого шлюбу,
виділено ОСОБА_3 наступне майно:
електродриль, вартістю 340 грн,
електроболгарку, вартістю 380 грн,
електролобзік, вартістю 320 грн, всього
на суму 1 040 грн.

У іншій частині позову відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ спільно нажитого майна
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право особистої
приватної власності на 12 ідеальної
частки житлового будинку АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_2 право особистої
приватної власності на 12 ідеальної
частки земельної ділянки, площею 0,1505
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_2 право
власності на спальний гарнітур
вартістю 1 100 грн, холодильник
двокамерний «Норд», вартістю 3
тис. грн., холодильник «Днепр», вартістю
200 грн, електроміксер, вартістю 400 грн,
м'ясорубку, вартістю 600 грн, а всього на
суму 5 300 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
різницю вартості рухомого майна у сумі
2 130 грн.

У іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 25 грудня 2013 року
рішення суду першої інстанції в
частині визнання права особистої
власності на жилий будинок та земельну
ділянку, поділу жилого будинку та
земельної ділянки, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, скасовано.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права особистої власності на 1/2 частки
жилого будинку та земельної ділянки, та
про визнання таким, що втратив право на
користування на жиле приміщення
відмовлено.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено
частково.

Поділено спільне майно подружжя ОСОБА_3
та ОСОБА_2 - житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями, та
земельну ділянку, кадастровий номер
-01-001-0112, надану для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, площею 0,1501 га, що
знаходяться по АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частку житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями - по
АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частку
земельної ділянки, кадастровий номер
-01-001-0112, надану для
будівництва і обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд, площею 0,501 га, що знаходяться по
АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частку житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями - по
АДРЕСА_1 та
право власності на 1/2 частку земельної
ділянки, кадастровий номер
-01-001-0112, надану для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, площею 0,1501 га, що
знаходяться по АДРЕСА_1

У іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У лютому 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2
на рішення апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 25
грудня 2013 року.

Одночасно заявник порушує питання про
поновлення строку на касаційне
оскарження, посилаючись на поважність
причин його пропуску.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі необхідно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення в частині, яка не змінена
апеляційним судом, та апеляційний суд,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині визнання права
особистої власності на жилий будинок
та земельну ділянку, поділу жилого
будинку та земельної ділянки, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
правильно встановили характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку, що
апеляційним судом при розгляді справи
були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.
325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 25
грудня 2013 року.

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 25
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого
майна та визнання права власності на
майно, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ спільно нажитого майна.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.А. Черненко