АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/251/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 5 Ротаєнко Д.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пальонний В. С. УХВАЛА
28 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Пальонний В. С. суддів
Єльцов В. О. , Карпенко О. В. при
секретаріБурдуковій О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 6 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
треті особи: ОСОБА_8, орган опіки та
піклування Жашківської районної
державної адміністрації, про стягнення
вартості частини майна, -
в с т а н о в и л а :
В лютому 2007 року позивач звернулася до
Жашківського районного суду
Черкаської області з позовом до ОСОБА_7
про визнання права на 1/2 частину майна,
стягнення вартості частини майна.
В обґрунтування позовних вимог
вказувала, що з 1984 по 1987 рік вона
перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, від якого вони
мають дочку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1.
В період з 2000 року по 2006 рік вона та
відповідач знову проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, вели
спільне господарство, відповідач в 2003
році зареєструвався за місцем її
проживання в АДРЕСА_1, повінчалися в
церкві. В період спільного проживання в
2005 році вони з відповідачем за спільні
кошти придбали будинок по АДРЕСА_2,
спільно перебудували його, добудували
гараж, огорожу, оглядову яму, погріб, в
результаті чого вартість цього будинку
збільшилась до 153 336 грн.
Крім цього в період спільного
проживання ними за спільні кошти був
придбаний автомобіль ВАЗ 2104 з причепом
на ім'я відповідача під державним
номерним знаком НОМЕР_1, а також інше
майно на суму 3450 грн.
Оскільки відповідач одноосібно
користується вказаним майном,
позивачка просила суд визнати за нею
право власності на 1/2 частину житлового
будинку з господарськими спорудами,
розташованого по АДРЕСА_2 та на 1/2
частину автомобіля ВАЗ 2104 державний
номерний знак НОМЕР_1 з причепом та на 1/2
іншого майна, всього на загальну суму
на її користь з відповідача.
29 липня 2009 року позивачка змінила
позовні вимоги: просила встановити
факт проживання її однією сім'єю з
ОСОБА_7 без шлюбу в період з лютого 2000
року по грудень 2006 року та стягнути з
відповідача на її користь 1/2 частину
вартості спільно нажитого в цей період
майна, що складає 85 225 гривень.
Ухвалою Жашківського районного суду
Черкаської області від 30 січня 2012 року
справу передано на розгляд до
Монастирищенського районного суду
Черкаської області, де ухвалою судді
від 15 лютого 2012 року справу прийнято до
Ухвалою Монастирищенського районного
суду від 12 березня 2012 року позовні
вимоги щодо стягнення вартості 1/2
частини житлового будинку, який
розташований по АДРЕСА_2, виділено в
окреме провадження і в цій частині
провадження у справі зупинено до
розгляду Жашківським районним судом
цивільної справи за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про визнання факту придбання
житлового будинку за власні особисті
кошти, розгляд справи стосовно інших
позовних вимог було продовжено.
Рішенням Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 6 грудня 2013
року в задоволенні позову в частині
вимог про стягнення вартості ? частини
спірного житлового будинку відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати і ухвалити у
справі нове рішення, яким задовольнити
її позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ОСОБА_6, який підтримав
апеляційну скаргу, ОСОБА_7 та його
представника, які заперечували проти
її задоволення, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що спірний житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_2
придбаний ОСОБА_7 згідно договору
купівлі-продажу від 14 травня 2005 року,
укладеного ним з ОСОБА_10, а згідно
договору купівлі-продажу від 3 лютого
2007 року проданий ним ОСОБА_8

Звернувшись до суду в лютому 2007 року,
позивачка з врахуванням неодноразових
уточнень позовних вимог просила
встановити факт проживання її однією
сім'єю з ОСОБА_7 без шлюбу в період з
лютого 2000 року по грудень 2006 року та
стягнути з відповідача на її користь 1/2
частину вартості спільно нажитого в
цей період майна - житлового будинку по
АДРЕСА_2 та автомобіля ВАЗ 2104 державний
номерний знак НОМЕР_1 з причепом.

Ухвалою Монастирищенського районного
суду від 12 березня 2012 року позовні
вимоги щодо стягнення вартості 1/2
частини спірного житлового будинку
виділено в окреме провадження і в цій
частині провадження у справі зупинено,
розгляд справи в частині вимог про
встановлення факту спільного
проживання та стягнення вартості ?
частини спірного автомобіля було
продовжено і рішенням апеляційного
суду Черкаської області від 1 серпня 2012
року в задоволенні цих вимог
відмовлено. Зазначене рішення
апеляційного суду набрало законної
сили і на даний час є чинним.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Сімейного
кодексу України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою, майно,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

Частиною третьою статті 61 ЦПК України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Оскільки рішенням апеляційного суду
від 1 серпня 2012 року в задоволенні вимог
позивачки про встановлення факту її
спільного проживання з відповідачем
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2000
по 2006 рік відмовлено, а спірний
житловий будинок придбаний позивачем в
2005 році, суд, пославшись на вказане
судове рішення, обґрунтовано відмовив
в задоволенні позовних вимог про
стягнення вартості 1/2 частини спірного
житлового будинку.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і висновків суду не
спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
встановивши дійсні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору і ухвалив у справі
законне та обґрунтоване рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 6 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, орган опіки
та піклування Жашківської районної
державної адміністрації, про стягнення
вартості частини майна залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня
проголошення.

Головуючий :

Судді :