пр.№ 2/464/2334/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

25.12.2014 року Сихівський районний суд
м.Львова в складі:

головуючої - судді Шашуріної Г.О.

за участю секретаря Троцюк А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 6053,76 грн. та судового збору в
розмірі 243,60 грн.

В обгрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 11.08.2008р.
ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 2500,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом на
12 місяців. У зв`язку з порушеннями
зобов`язань за кредитним договором
станом на 31.08.2014 року утворилася
заборгованість в розмірі 8252,39 грн..
11.09.2009 року Кам*янко-Бузьким районним
судом Львівської області задоволено
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на
користь банку 2725,00 грн. Враховуючи
стягнуту суму боргу позивач просить
стягнути з відповідача різницю яка
становить 5527,39 грн. Враховуючи штрафні
санкції банк просить стягнути з
відповідача 6053,76 грн. Також просить
стягнути судові витрати пов*язані з
подачею позову до суду в сумі 243,60 грн.
судового збору.

Представник позивача в судове
засідання не з*явився, подав суду заяву
в якій позов підтримав в повному
обсязі, просить розглядати справу у
його відсутність, проти заочного
розгляду не заперечував.

Відповідач у судове засідання не
з*явився з невідомих суду причин, хоча
про час та місце розгляду справи
належно повідомлявся, не клопоче про
розгляд справи у його відсутність, тому
на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК
України, розгляд справи слід проводити
у відсутності відповідача, за наявних у
справі доказів.

Дослідивши дійсні обставини справи,
перевіривши їх доказами, суд приходить
до переконання, що позовні вимоги, слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення закону щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Положення ст.1048 ЦК України
передбачають, що позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Виходячи з положень ст.1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 11.08.2008р. між ПАТ КБ
«Приват Банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1
(далі - Позичальник) було укладено
кредитний договір №б/н у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку в розмірі 2500,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму
залишку заборгованості, строком на 12
місяців.

Згідно п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання
банківських послуг, клієнт дає свою
згоду, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням банку і
клієнт дає право банку в будь-який
момент змінити (збільшити, зменшити)
кредитний ліміт. Підписання даного
договору є прямою та безумовною згодою
позичальника щодо прийняття будь-якого
розміру кредитного ліміту
встановленого банком відповідно до п.3.3
Умов та Правил надання банківських
послуг.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона може запропонувати свої
умови договору.

Існування між відповідачем і банком
кредитного договору, відповідач
підтвердив свою згоду підписанням
заяви разом з Умовами надання
банківських послуг та Правилами
користування платіжною карткою.

Позивач свої зобов*язання за договором
та угодою виконав в повному обсязі, а
саме надав відповідачу кредит у
розмірі встановленому договором.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього
Кодексу.Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України,боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання грошового
зобов'язання.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов*язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно п.6.5 Умов та Правил надання
банківських послуг, - позичальник
зобов*язується погашати
заборгованість за Кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
Договором.

Згідно п.6.6 Умов та Правил надання
банківських послуг - у разі невиконання
зобов*язань за Договором, на вимогу
банку виконати зобов*язання з
повернення Кредиту (у тому числі
простроченого кредиту та Овердрафту),
оплати Винагороди банку.

Відповідно до п.8.6 Умов та Правил
надання банківських послуг, - при
порушенні позичальником строків
платежів по якомусь з грошових
зобов*язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов*язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми
позову.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач, ОСОБА_1,
належним чином не виконав зобов*язання,
у зв*язку з чим виникла заборгованість,
яка згідно розрахунку заборгованості
за Кредитним договором станом на
31.08.2014р. становить 8252,39 грн. з них:

11.09.2009 року Кам*янко-Бузьким районним
судом Львівської області задоволено
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на
користь банку 2725,00 грн. З врахуванням
стягнутої суми заборгованість
відповідача перед банком становить
5527,39 грн.

За невиконання відповідачем взятого на
субу зобов*язання по поверненню
кредиту, банком нараховані штрафні
санкції:

Виходячи з вище викладеного,
враховуючи, що згідно розрахунку
заборгованості за кредитним договором
така заборгованість становить 6053,76
грн., в добровільному порядку
відповідач ухиляється від сплати
боргу, суд приходить до переконання, що
з відповідача слід стягнути вказану
заборгованість.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позивачем при подачі позову, згідно
квитанції 243,60 було сплачено судовий
збір 256,05 грн., який підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

На підставі На підставі ст.ст.526, 527, 530,
1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10,
11, 60, 79, 88, 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 6053 (шість
тисяч п*ятдесять три) грн. 76 коп. та
судового збору 243 (двісті сорок три) грн.
60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача про його перегляд,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Шашуріна Г.О.