АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Декаленко В.С.
№ 22-ц/796/2469/2014
Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі
Кучер Є.М.,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1,
яка діє на підставі довіреності від
імені та в інтересах ОСОБА_2, та ОСОБА_2
на рішення Подільського районного суду
м. Києва від 09 грудня 2013 року в справі за
позовом Подільської районної в місті
Києві державної адміністрації до
ОСОБА_2, треті особи: Комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Подільського району», Комунальне
підприємство Виноградар», про
виселення та зустрічним позовом ОСОБА_2
до Подільської районної в місті Києві
державної адміністрації, треті особи:
Комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Подільського району»,
Комунальне підприємство «Виноградар»,
про встановлення факту проживання
однією сім'єю, визнання договору
піднайму недійсним з моменту його
укладення, визнання наймачем за раніше
укладеним договором найму та
зобов'язання внести зміни до договору
найму,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 09 грудня 2013 року задоволено
позов Подільської районної в місті
Києві державної адміністрації до
ОСОБА_2, треті особи: Комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Подільського району», Комунальне
підприємство Виноградар», про
виселення.

Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Подільської районної в місті Києві
державної адміністрації 94,10 грн.
судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Подільської районної в місті
Києві державної адміністрації, треті
особи: Комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Подільського району», Комунальне
підприємство «Виноградар», про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання договору піднайму
недійсним з моменту його укладення,
визнання наймачем за раніше укладеним
договором найму та зобов'язання внести
зміни до договору найму відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та його
представник просять вказане рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2
до Подільської районної в місті Києві
державної адміністрації в повному
обсязі - встановити факт проживання
ОСОБА_3С та ОСОБА_2 однією сім'єю в
квартирі АДРЕСА_1; визнати недійсним
укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 договір
піднайму від 17 грудня 2010 року; визнати
ОСОБА_2 наймачем квартири АДРЕСА_1;
зобов'язати Подільську районну в
м.Києві державну адміністрацію внести
зміни до договору найму вказаної
квартири. Посилаються на те, що рішення
суду першої інстанції було ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом було
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, а висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи. На думку апелянтів, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про недоведеність позивачем факту його
проживання разом з ОСОБА_3 понад 6
місяців до смерті наймача та надав
неналежну оцінку нотаріально
посвідченій заяві від 22 листопада 2010
року ОСОБА_3, якою він надав згоду на
постійне проживання та реєстрацію в
спірній квартирі ОСОБА_2 Суд не
врахував, що ОСОБА_2 постійно
зареєстрований АДРЕСА_1, надав докази
сплати за житлово-комунальні послуги, а
також докази особистого замовлення за
даною адресою в січні, лютому та травні
2010 року меблів. Факт його проживання
однією сім'єю з наймачем ОСОБА_3 з січня
2010 року доведний показам свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
та ОСОБА_9 При цьому апелянти не
погоджуються з оцінкою судом показів
свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
вважає, що судом не врахований той
факт, що вказані свідки ніколи не
бували в квартирі АДРЕСА_1, а тому не
знають хто проживав в ній. Зазначають,
що договір піднайму квартири АДРЕСА_1
було укладено з порушенням ч. 3 ст. 238 ЦК
України, відповідно до змісту
довіреності ОСОБА_3 ніколи не
уповноважував ОСОБА_2 на укладення
договору піднайму, а тому, цей договір є
недійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав
апеляційну скаргу та просить її
задовольнити.

Представники Подільської районної у
м.Києві державної адміністрації та
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Подільського району»
просять відхилити подану апеляційну
скаргу, а рішення суду залишити без
змін, посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

В судове засідання представник
Комунальне підприємство «Виноградар»
не з'явився, повідомлений про місце і
час розгляду справи, а тому судова
колегія дійшла висновку про можливість
слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення виконкому Мінської ради
народних депутатів від 09 березня 1982
року № 102/21 ОСОБА_13 був виданий ордер №
97864 серія Б на зайняття трикімнатної
квартири АДРЕСА_1 на сім'ю з 4 осіб, а
саме, на неї, її дочку ОСОБА_14 - матір
ОСОБА_3, її зятя ОСОБА_15 - батька ОСОБА_3
та онука ОСОБА_16 - старшого брата ОСОБА_3
(а. с. 7, т. 1).

Станом на початок 2010 року бабуся
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 померли, а
ОСОБА_16 помер влітку 2010 року. Будучи
зареєстрованим з травня 2000 року, в
квартирі АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_3 (а. с.
63, т. 1).

Розпорядженням виконавчого органу
Подільської районної у м. Києві ради
від 07 грудня 2010 року № 1148 договір найму
житлового приміщення - квартири
АДРЕСА_1 було переукладено з ОСОБА_3 (а.
с. 9, т. 1).

10 серпня 2010 року ОСОБА_3, випав з балкону
своєї квартири та отримав закриту
хребетно-спинно-мозкову травму,
компресійно-уламковий перелом хребців,
перелом ребра, що спричинило порушення
функцій тазових органів (а. с. 87, 120, т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, 16
листопада 2010 року ОСОБА_3 видав на ім'я
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 довіреність, зокрема,
на представництво його інтересів в
усіх державних та недержавних
установах та організаціях, не залежно
від їх підпорядкування та форми
власності, у відносинах з будь-якими
фізичними та юридичними особами, з усіх
без винятку питань, що пов'язані з
приватизацією на його ім'я квартири
АДРЕСА_1, в будь-яких органах державної
влади всіх рівнів, перед
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форми
власності та підпорядкованості (а. с. 23).

22 листопада 2010 року ОСОБА_3 оформив
письмову заяву, якою надав згоду на
постійну реєстрацію та постійне
проживання громадян України ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 на його житловій площі в
квартирі АДРЕСА_1. Вказана заява була
посвідчена приватним нотаріусом
Фастівського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_17 на
прохання заявника за місцем його
стаціонарного лікування у палаті № 2
хірургічного відділення Фастівської
центральної районної лікарні та
зареєстрована в реєстрі за № 5066 (а. с. 8).

23 грудня 2010 року ОСОБА_2 був
зареєстрований в АДРЕСА_1 (а. с. 30, т. 1).

Судом встановлено, що 17 грудня 2010 року,
ОСОБА_2 від свого імені та діючи за
довіреністю від імені ОСОБА_3, підписав
договір піднайму квартири від 17 грудня
2010 року, який було зареєстровано у
Комунальному підприємстві
«Виноградар» за № 3 (а. с. 100, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від 26 січня 2011 року серія НОМЕР_1
(а. с. 10, т. 1).

У грудні 2011 року Подільська районна у
м.Києві державна адміністрація
звернулася до суду з позовом про
виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1
без надання йому іншого жилого
приміщення, посилаючись на те, що
договір найму квартири АДРЕСА_1 з ним не
укладався, особовий рахунок на оплату
житлово-комунальних послуг на ім'я
відповідача не відкривався; відповідач
не був членом сім'ї наймача, був
піднаймачем квартири на підставі
договору піднайму та не набув
самостійного права на займане жиле
приміщення.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним
позовом, в якому зазначив, що він є
двоюрідним братом ОСОБА_3 і в січні 2010
року зі згоди останнього вселився в
квартиру АДРЕСА_1 як член сім'ї наймача.
З січня 2010 року він і ОСОБА_3 проживали
однією сім'єю та вели спільне
господарство. Оскільки ОСОБА_3 ніде не
працював, він його матеріально
забезпечував та сплачував комунальні
послуги. У зв'язку з травмуванням
ОСОБА_3 у серпня 2010 року від здійснював
за останнім постійний догляд та
надавав допомогу. 22 вересня 2010 року
ОСОБА_3 надав йому нотаріально
посвідчену довіреність, якою
уповноважив займатися усіма справами
стосовно приватизації квартири, а 22
листопада 2010 року - нотаріально
посвідчену заяву про надання згоди на
його постійну реєстрацію та
проживання у АДРЕСА_1.

У грудні 2010 року він звернувся до КП
«Виноградар» з приводу реєстрації у
вказаній квартирі та за вказівкою
працівника паспортного столу підписав
бланк договору піднайму - за себе та як
представник ОСОБА_3. Після смерті
ОСОБА_3 він продовжує проживати у
квартирі, сплачує всі комунальні та
інші платежі, здійснив поточний ремонт,
замінив двері. У зв'язку зі смертю
наймача, він звернувся до відділу
обліку та розподілу житлової площі
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації із заявою про
оформлення договору найму на його їм я,
але відповіді не отримав.

ОСОБА_2 порушив питання про
встановлення факту проживання його
однією сім'єю разом з ОСОБА_3 з 07 січня
2010 року по день смерті ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнання недійсним
договору піднайму від 17 грудня 2010 року,
укладеного між ним та ОСОБА_3; визнання
його наймачем за раніше укладеним
договором найму жилого приміщення -
квартири АДРЕСА_1 замість померлого
наймача ОСОБА_3; зобов'язання
Подільської районної в м.Києві
державної адміністрації внести зміни
до договору найму шляхом укладання з
ним договору найму жилого приміщення у
зв'язку зі смертю попереднього наймача
ОСОБА_3

Суд першої інстанції дійшов висновку
про законність та обґрунтованість
позовних вимог Подільської районної в
місті Києві державної адміністрації
про виселення ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення, а також відмовив у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
до Подільської районної в місті Києві
державної адміністрації про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання договору піднайму
недійсним з моменту його укладення,
визнання наймачем за раніше укладеним
договором найму та зобов'язання внести
зміни до договору найму.

При цьому, суд першої інстанції виходив
з того, що ОСОБА_2 не було доведено факту
постійного проживання однією сім'єю
строком понад шість місяців з ОСОБА_3 в
квартирі АДРЕСА_1. За висновком суду
підстави для визнання недійсним
договору піднайму від 17 грудня 2010 року
відсутні, оскільки у зв'язку зі смертю
наймача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 року такий
договір є припиненим.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції.

Так, частинами 1, 2 ст. 61 ЖК Української
РСР визначено, що користування жилим
приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду
здійснюється відповідно до договору
найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 106 ЖК
Української РСР повнолітній член сім'ї
наймача вправі за згодою наймача та
інших членів сім'ї, які проживають
разом з ним, вимагати визнання його
наймачем за раніше укладеним договором
найму жилого приміщення замість
попереднього наймача. Таке ж право у
разі смерті наймача або втрати ним
права на жиле приміщення належить
будь-якому членові сім'ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні
члена сім'ї наймачем за договором найму
спір може бути вирішено в судовому
порядку.

Частиною 2 ст. 64 ЖК Української РСР
визначено, що до членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 99 ЖК Української РСР
піднаймачі і тимчасові жильці
самостійного права на займане жиле
приміщення не набувають незалежно від
тривалості проживання.

У разі припинення дії договору найму
жилого приміщення одночасно
припиняється і дія договору піднайму.
Піднаймач і члени його сім'ї, а також
тимчасові жильці зобов'язані негайно
звільнити займане жиле приміщення. У
разі відмовлення вони підлягають
виселенню в судовому порядку, а з
будинків, що загрожують обвалом, - в
адміністративному порядку. Виселення
провадиться без надання іншого жилого
приміщення.

Як вбачається з довідки форми № 3 КП
«Виноградар» від 05 грудня 2011 року № 824
ОСОБА_2 був зареєстрованим у АДРЕСА_1 з 23
грудня 2010 року, як піднаймач на
підставі договору піднайму квартири
від 17 грудня 2010 року, укладеному ним з
ОСОБА_3 та зареєстрованому у
Комунальному підприємстві
«Виноградар» за № 3 (а. с. 6, 100, т .1).

Заявляючи вимоги про виселення,
Подільська районна у м. Києві державна
адміністрація зазначала, що вказаний
договір піднайму припинив свою дію у
зв'язку із смертю наймача ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а тому, відповідач
підлягає виселенню без надання йому
іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Частиною 3 ст. 238 ЦК України
встановлюється обмеження на вчинення
правочинів представником. Він не може
вчиняти правочини від імені особи, яку
він представляє, щодо себе особисто чи
щодо іншої особи, представником якої
він одночасно є.

Оспорюваний договір піднайму від 17
грудня 2010 року був укладений ОСОБА_2 від
імені ОСОБА_18 щодо себе особисто, а тому
має бути визнаний недійсним відповідно
до ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України. Оскільки
відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України
визнаний судом недійсним правочин є
недійсним з моменту його вчинення,
висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для визнання
недійсним договору піднайму після
смерті наймача ОСОБА_3 у зв'язку з його
припиненням його дії є помилковим.

Задовольняючи позовні вимоги
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації суд першої
інстанції не дав належної оцінці тій
обставині, що на вселення в спірну
квартиру відповідача ОСОБА_2 була
письмова згода наймача ОСОБА_3
Волевиявлення наймача ОСОБА_3 було
викладено ним особисто у заяві на ім'я
компетентного органу, підписаної 22
листопада 2010 року та посвідченої в той
же день приватним нотаріусом
Фастівського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_17

Відповідно до ст. 65 ЖК Української РСР
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України в від 12 квітня
1985 року №2 «Про деякі питання що
виникають в практиці застосування
судами Житлового кодексу України»,
вирішуючи спори про право користування
жилим приміщенням осіб, які вселилися
до наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з найма постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з наймачем
спільна господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням.

При цьому, відповідно до змісту ст. 65 ЖК
Української РСР право користування
жилим приміщенням у особи, яка до нього
вселилася виникає з моменту вселення
та не пов'язане з проходженням певного
строку.

Як вбачається з матеріалів справи, при
вселенні в спірну квартиру ОСОБА_2 були
дотримані вимоги, визначені ч. 1 ст. 65 ЖК
Української РСР.

Таким чином, у суду першої інстанції
були відсутні підстави для виселення
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 відповідно
до положень ст. 99 ЖК Української РСР,
оскільки договір піднайму квартири
АДРЕСА_1 від 17 грудня 2010 року,
припинення якого слугувало підставою
для звернення Подільської районної в
місті Києві державної адміністрації з
відповідним позовом, є недійсним з
моменту укладання. Відповідач ОСОБА_2
вселився до спірної квартири за
наявності письмової згоди наймача
ОСОБА_3

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції законно та
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання його однією сім'єю з
ОСОБА_3 з 07 січня 2010 року по день смерті
ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнання
його наймачем за раніше укладеним
договором найму жилого приміщення -
квартири АДРЕСА_1 замість померлого
наймача ОСОБА_3 Обраний ОСОБА_2 спосіб
захисту права не передбачений Законом.
За наявності спору про право
користування житловим приміщенням
зацікавлена особа має заявити позов
про визнання такого права в судовому
порядку.

Враховуючи вищевикладене, за
результатами розгляду апеляційних
скарг ОСОБА_2 та його представника
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 09 грудня 2013 року підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації про виселення
ОСОБА_2 та задоволення зустрічного
позову ОСОБА_2 в частині визнання
недійсним договору піднайму. В іншій
частині зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з Подільської районної в м.
Києві державної адміністрації на
користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 94,10
грн. сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, яка діє на
підставі довіреності від імені та в
інтересах ОСОБА_2, та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 09 грудня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову
Подільської районної в місті Києві
державної адміністрації до ОСОБА_2,
треті особи: Комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Подільського району», Комунальне
підприємство «Виноградар», про
виселення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Подільської
районної в місті Києві державної
адміністрації, треті особи: Комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Подільського району», Комунальне
підприємство «Виноградар», про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання договору піднайму
недійсним з моменту його укладення,
визнання наймачем за раніше укладеним
договором найму та зобов'язання внести
зміни до договору найму задовольнити
частково.

Визнати недійсним договір піднайму
квартири АДРЕСА_1 від 17 грудня 2010 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрований Комунальним
підприємством «Виноградар» під № 3.

В іншій частині зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з Подільської районної в
місті Києві державної адміністрації на
користь ОСОБА_2 94,10 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді