Ухвала
08 грудня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:головуючого
Касьяна О.П., суддів:
Амеліна В.І., Дербенцевої
Т.П., Попович О.В.,
Савченко В.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» в особі відділення №425
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_5,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс», про
визнання договору поруки припиненим,
в с т а н о в и л а:У травні 2013 року
ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») в
особі відділення № 425 ПАТ «УкрСиббанк»,
треті особи: ОСОБА_5, товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс»),
про визнання припиненим договору
поруки № 0 від 26 січня 2007 року,
укладеного між ОСОБА_4 та АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк», на забезпечення
виконання умов кредитного договору
№0 від 26 січня 2007 року,
укладеного між ОСОБА_5 та АКІБ
«УкрСиббанк». Рішенням
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 9 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 29 січня 2014 року, в
задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили із того, що рішенням
апеляційного суду Кіровоградської
області від 15 січня 2013 року,
яке набрало законної сили, з ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 стягнуто солідарно на користь
ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за
кредитним договором № 0 від 26
січня 2007 року в розмірі 11171,47
швейцарських франків, пеню в сумі 3 485,12
грн та судові витрати. Тобто, суди
вважали, що вказаним рішенням
встановлено законність та
обґрунтованість вимог ТОВ «Кредекс
Фінанс», як правонаступника ПАТ
«УкрСиббанк» згідно з договором
факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 року,
до боржника - ОСОБА_5, та поручителя -
ОСОБА_4 Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 березня 2014 року відмовлено у
відкритті касаційного провадження за
касаційною каргою ОСОБА_4 на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 9 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 29 січня 2014
року у вказаній вище справі. Ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 липня 2014 року у допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 березня 2014 року відмовлено
з підстав, передбачених ст. 356 ЦПК
України. До Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом
України ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень ч. 4 ст. 559
ЦК України. Одночасно заявниця просить
поновити процесуальний строк із
зазначенням причини пропуску цього
строку. Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК
України у разі пропущення строку,
встановленого частинами першою, другою
цієї статті, з причин, визнаних
поважними, суд за клопотанням особи,
яка подала заяву про перегляд судового
рішення, може поновити цей строк.
Зважаючи на те що строк на подання
заяви про перегляд судового рішення
пропущений заявником з поважної
причини, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає за можливе поновити його.
Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції положень ч.
4 ст. 559 ЦК України, що, на думку заявниці,
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявниця наводить: -
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року по справі про
припинення договору поруки; - рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Волинської області від 02 квітня 2014 року
по справі про припинення договору
поруки; - постанову колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 17 вересня
2014 року по справі про визнання договору
поруки припиненим; - постанову колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 24
вересня 2014 року по справі про визнання
договору поруки припиненим; - постанову
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 17 вересня 2014 року по справі
про стягнення заборгованості за
кредитним договором; - постанову
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 10 вересня 2014 року по справі
про стягнення заборгованості за
кредитними договорами; про визнання
кредитних договорів недійсними та
поруки припиненою; - постанову колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 08
жовтня 2014 року по справі про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій за
договором; - постанову колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 17 вересня
2014 року по справі про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
У роз'ясненнях, викладених у п. 9
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353 - 360 Цивільного процесуального
кодексу України», зазначено, що
судовими рішеннями, на які заявник
посилається на підтвердження підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, можуть бути
рішення: Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ; Вищого
адміністративного суду України, Вищого
господарського суду України; Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України, ухвалені, як судом
касаційної інстанції; апеляційних
судів загальної юрисдикції як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій
України щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-V. Зазначений перелік таких
судових рішень є вичерпним. Оскільки
постанови Верховного Суду України від
10 вересня 2013 року, 08 жовтня 2014
року, 17 вересня 2014 року, 24 вересня 2014
року прийняті в порядку ст. ст. 355, 360-3,
360-5 ЦПК України, та рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Волинської
області від 02 квітня 2014 року не є
судовими рішеннями, ухваленими як
судом касаційної інстанції, тому на
вказані постанови та рішення
апеляційного суду не може
здійснюватися посилання як на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355
ЦПК України. Відповідно до статті 355
ЦПК України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.
У п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року
№ 11 «Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи. Надана заявником
ухвала колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року, як приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень ч. 4 ст. 559
ЦК України, не містить ознак, які згідно
з вимогами статті 355 ЦПК України є
підставою для перегляду судових
рішень, тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити. Керуючись статтею 355
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а:Поновити ОСОБА_4
строк на звернення з заявою про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 березня 2014 року. У допуску
справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
в особі відділення №425 Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
треті особи: ОСОБА_5, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс», про визнання договору поруки
припиненим, за заявою ОСОБА_4 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 березня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.Ухвала оскарженню не
підлягає. Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
В.І. Амелін

Т.П.
Дербенцева

О.В. Попович

В.О. Савченко