ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарі
Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 про визнання
дій неправомірними. скасування
постанови про накладення арешту на
майно боржника та заборони на його
відчуження,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою
до суб'єкту оскарження про визнання дій
неправомірними. скасування постанови
про накладення арешту на майно
боржника та заборони на його
відчуження.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2
вимоги скарги підтримав, просив її
задовольнити, пояснивши, що 6.09.2013 року
старшим державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Ушенко Ю.П. було
винесено постанову про накладення
арешту на все майно боржника та
заборону на його відчуження, копію якої
він отримав особисто 11.09.2013 року. Дана
постанова винесена під час примусового
виконання виконавчого листа-дубліката
№2-3675 виданого Деснянським районним
судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини всіх його доходів щомісяця,
починаючи з 14.11.1997 року і до його
повноліття. Вказані дії старшого
державного виконавця Ушенко Ю.П.
необхідно визнати незаконними,
поскільки нею невірно розрахована
заборгованість по аліментам, завищений
розмір якої він буде оскаржувати у
судовому порядку; зазначена посадова
особа не вчинила дій, направлених на
добровільне виконання рішення суду;
порушила процедуру накладення арешту
на нерухоме майно, не встановивши
наявність у скаржника грошових коштів,
які б підлягали стягненню з нього для
виконання рішення суду; наклала арешт
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка
належить скаржнику на праві власності,
що є неспівмірним з розміром
заборгованості по аліментам в сумі 33928
грн. 48 коп. Тому просить суд визнати дії
суб'єкту оскарження незаконними та
скасувати постанову про накладення
арешту на все майно боржника від 6.09.2013
року.

Суб'єкт оскарження: відділ державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
в особі його представника в судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи був повідомлений належним
чином, а у направлених запереченнях до
суду просив відмовити у задоволенні
позову, обґрунтувавши їх тим, що на
виконанні у відділі ВДВС Дарницького
РУЮ в м. Києві з 2.09.2011 року перебуває
дублікат виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання їх сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх
його доходів щомісяця, починаючи з
14.11.1997 року і до його повноліття. 5.09.2011
року було відкрито виконавче
провадження, а копії постанов
направлені сторонам виконавчого
провадження для відома та належного
виконання. Того ж дня були направлені
запити до УДАІ, БТІ м. Києва для
встановлення наявності рухомого та
нерухомого майна у боржника. 23.11.2011 року
до відділу з'явився боржник на виклик
державного виконавця від 14.11.2011 року і
написав заяву-зобов'язання про сплату
ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини,
при цьому він повідомив, що офіційне
ніде не працює. В свою чергу йому було
роз'яснено державним виконавцем
порядок нарахування в такому випадку
аліментів згідно середньомісячної
заробітної плати по м. Києву і розмір
заборгованості, а також був
попереджений про кримінальну
відповідальність за вимогами ст.164 КК
України. 6.12.2011 року державний
виконавець, керуючись ст.194 СК України,
розрахував заборгованість по
аліментам за останні 3 роки, що
передували пред'явленню виконавчого
листа згідно статистичних даних
середньомісячного заробітку по м.
Києву, якщо невідоме місце роботи
боржника, яка складала 33929 грн. 48 коп. за
період з 1.08.2008 року по 1.12.2011 року та
направив для ознайомлення сторонам.
10.02.2012 року до відділу з'явився боржник,
який повідомив, що офіційно не працює,
аліменти сплачує по можливості та
написав заяву - зобов'язання про сплату
аліментів на утримання сина. В свою
чергу він повторно був повідомлений
про сутність вимог ст.164 КК України.
10.02.2012 року державним виконавцем була
нарахована заборгованість по
аліментам в сумі 33613 грн. 66 коп. за
період з 1.09.2008 року по 1.02.2012 року, яка
була направлена сторонам. 15.06.2012 року до
відділу з'явився боржник і надав
квитанції про сплату аліментів на суму
1000 грн., а 5.07.2013 року перерахована сума
заборгованості по аліментам складала
за період з 1.09.2008 року по 1.07.2013 року 51415
грн. 32 коп., яка також була направлена
сторонам. 17.07.2013 року до відділу
з'явився боржник, який написав заяву -
зобов'язання про сплату аліментів, йому
була роз'яснена процедура
заборгованості, як не працюючому
боржнику, а він надав квитанції про
сплату аліментів на суму 10 200 грн.
Станом на 1.09.2013 року з урахуванням всіх
виплат боржником заборгованість
складає 46917 грн. 33 коп. Тому на підставі
заяви стягувачки та наявної
заборгованості державний виконавець
винесла постанову про накладення
арешту на майно боржника (а.с.15-18).

Стягувачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні вимоги заяви не визнала,
пояснивши, що боржник ОСОБА_2 ні де
офіційно не працював, аліменти на
утримання дитини спочатку взагалі не
сплачував, а потім - періодично і
частково. Крім того, він вказав
неправдиву інформацію, що йому
невідомо про існуючу заборгованість,
так як він неодноразово приходив на
виклики державного виконавця, яка
роз'яснювала йому і суму
заборгованості, і порядок його
розрахунку. А поскільки заборгованість
на даний час сягає близько 50 000 грн.,
тому вона звернулась до державного
виконавця і та на законних підставах
наклала арешт на майно ОСОБА_2

Заслухавши скаржника та стягувача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні вимог скарги
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Згідно ч.1, ст.383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

23.09.2013 року скаржник ОСОБА_2 направив
до суду дану скаргу, про що свідчить
відбиток штампу поштового відділення
(а.с.4), яка була зареєстрована в
Дарницькому районному суді м. Києва, що
підтверджується відбитком штампу
канцелярії суду (а.с.1).

У відповідності до ст.7 Закону України
„Про державну виконавчу службу"
працівник органу державної виконавчої
служби зобов'язаний сумлінно
виконувати службові обов'язки, не
допускати в своїй діяльності
порушення прав громадян та юридичних
осіб, гарантованих Конституцією
України, законами України.

Як передбачено ч.1, ст.6 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Як встановлено у судовому засіданні,
рішенням Деснянського районного суду
м. Києва було стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини всіх його доходів щомісяця,
починаючи з 14.11.1997 року і до його
повноліття. 1.08.2011 року Деснянським
районним судом м. Києва було видано
дублікат виконавчого листа №2-3675 по
вказаній цивільній справі, які
передані до відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
для виконання. Вказані обставини не
заперечувались учасниками процесу.

За змістом ч.1, ст.25 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

5.09.2011 року було відкрито виконавче
провадження, а копії постанов
направлені сторонам виконавчого
провадження для відома та належного
виконання. Того ж дня були направлені
запити до УДАІ, БТІ м. Києва для
встановлення наявності рухомого та
нерухомого майна у боржника.

23.11.2011 року до відділу з'явився
боржник на виклик державного виконавця
від 14.11.2011 року і написав
заяву-зобов'язання про сплату ОСОБА_3
аліментів на утримання дитини, при
цьому він повідомив, що офіційне ніде
не працює. В свою чергу йому було
роз'яснено державним виконавцем
порядок нарахування в такому випадку
аліментів згідно середньомісячної
заробітної плати по м. Києву і розмір
заборгованості, а також був
попереджений про кримінальну
відповідальність за вимогами ст.164 КК
України. 6.12.2011 року державний
виконавець, керуючись ст.194 СК України,
розрахував заборгованість по
аліментам за останні 3 роки, що
передували пред'явленню виконавчого
листа згідно статистичних даних
середньомісячного заробітку по м.
Києву, якщо невідоме місце роботи
боржника, яка складала 33929 грн. 48 коп. за
період з 1.08.2008 року по 1.12.2011 року та
направив для ознайомлення сторонам.
10.02.2012 року до відділу з'явився боржник,
який повідомив, що офіційно не працює,
аліменти сплачує по можливості та
написав заяву - зобов'язання про сплату
аліментів на утримання сина. В свою
чергу він повторно був повідомлений
про сутність вимог ст.164 КК України.
10.02.2012 року державним виконавцем була
нарахована заборгованість по
аліментам в сумі 33613 грн. 66 коп. за
період з 1.09.2008 року по 1.02.2012 року, яка
була направлена сторонам. 15.06.2012 року до
відділу з'явився боржник і надав
квитанції про сплату аліментів на суму
1000 грн., а 5.07.2013 року перерахована сума
заборгованості по аліментам складала
за період з 1.09.2008 року по 1.07.2013 року 51415
грн. 32 коп., яка також була направлена
сторонам. 17.07.2013 року до відділу
з'явився боржник, який написав заяву -
зобов'язання про сплату аліментів, йому
була роз'яснена процедура
заборгованості, як не працюючому
боржнику, а він надав квитанції про
сплату аліментів на суму 10 200 грн.
Станом на 1.09.2013 року з урахуванням всіх
виплат боржником заборгованість
складає 46917 грн. 33 коп. Вказані
обставини викладені суб'єктом
оскарження на підставі матеріалів
виконавчого провадження (а.с.15-18).
Вказані обставини не заперечувались і
не були спростовані скаржником у
судовому засіданні.

Ствердження ОСОБА_2 про те, що він не
знав про заборгованість по аліментам,
не отримував постанову про відкриття
виконавчого провадження, а державний
виконавець позбавила його можливості
добровільно сплатити аліменти, суд не
може покласти в основу ухвали,
поскільки вони спростовуються
описаними вище доказами, його ж
поясненнями в суду, що тричі
знаходячись у кабінеті державного
виконавця протягом 2011-2013 років, йому
ніхто не перешкоджав ознайомитись з
матеріалами виконавчого провадження, а
також більш ретельно вивчити і
з'ясувати механізм утворення
заборгованості по аліментам з
державним виконавцем або іншим
спеціалістом та отримати консультації
з цього приводу.

Як наголошує ч.1, ст.11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1, ст.57 Закону України „Про
виконавче провадження" арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Постановою про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження від 6.09.2013 року старший
державний виконавець Ушенко Ю.П.
наклала арешт на все майно боржника
ОСОБА_2 та заборонила здійснювати його
відчуження (а.с.3) на підставі наявної
заборгованості по аліментам в розмірі
46917 грн. 33 коп. за період з 1.09.2008 року по
1.09.2013 року.

У відповідності до ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 ЦПК України.

Ствердження скаржника про те, що
старший державний виконавець, наклавши
арешт на все майно боржника, що
складається з 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, значно перевищила розмір
арештованого майна, яке належить
ОСОБА_2 на праві власності, ніж сума, яка
підлягає стягненню, не вірно
розрахувала заборгованість, а також не
перевірила наявність грошових коштів
скаржника, які б підлягали стягненню в
рахунок погашення заборгованості, суд
не може покласти в основу ухвали,
поскільки скаржником, не було надано
документів про право власності
скаржника на вказану частину об'єкта
нерухомого майна, а також її дійсної
ринкової вартості на день винесення
оскаржуваної постанови та іншого
розрахунку заборгованості. Крім того,
ОСОБА_2 не був позбавлений права з
моменту явки до суб'єкту оскарження
добровільно виконати судове рішення
або вказати місцезнаходження чи надати
Ушенко Ю.П. грошові кошти чи перелік
майна для його виконання.

Аналізуючи докази, зібрані у
судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що поскільки в судовому
засіданні не знайшли свого
підтвердження обставини щодо
незаконності винесення вказаного
постанови, тому дії суб'єкту оскарження
необхідно визнати законними, а в
задоволенні вимог скарги слід
відмовити.

Згідно ст.388 ЦПК України поскільки
суд відмовляє у задоволенні вимог
скарги, тому судовий збір в розмірі 243
грн. 60 коп. необхідно стягнути з ОСОБА_2
на користь держави.

Керуючись ст.10; 11; 60; 209-210 ЦПК України,
на підставі ст.383-388 ЦПК України, ст.6; 11;
25; 57 Закону України „Про виконавче
провадження", ст.7 Закону України „Про
державну виконавчу службу", ч.3, ст.10 та
ч.1, ст.60 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 про визнання
дій неправомірними. скасування
постанови про накладення арешту на
майно боржника та заборони на його
відчуження від 6.09.2013 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана до Апеляційного суду м. Києва
через Дарницький районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя :