Провадження № 22-ц/779/331/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Матківського Р.Й.

суддів
Ковалюка Я.Ю., Мелінишин Г.П.

секретаря:
Бойчука Л.М.

з участю представника апелянта
Крупея І. І., представника позивача
Шкурашівського І.Р., представника ТОВ
«Самсон-ІФ» Дворського В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи з
апеляційною скаргою Генерального
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-
виробничого підприємства «Гетьман» на
ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 22 листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 22 листопада 2013 року частково
задоволено заяву Івано-Франківського
обласного державного об'єднання
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості про забезпечення позову
по справі за позовом
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості до
ОСОБА_5, ТзОВ «Галичинатабак», третя
особа на стороні відповідача - ТзОВ
«Науково-виробниче підприємство
«Гетьман» про визнання недійсними
договорів про передання майнових прав
на знаки для товарів і послуг.

Заборонено ТзОВ «Науково-виробниче
підприємство «Гетьман» та будь яким
іншим особам, крім Івано-Франківського
обласного державного об'єднання
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості, використовувати
наступні знаки для товарів і послуг:
«Княгинин Золота» (KNJAGYNYN GOLD), що
випливають із Свідоцтва на знак для
товарів і послуг №82014 від 10 вересня 2007
року; «Срібні Карпати Джерельна», що
випливають із Свідоцтва на знак для
товарів і послуг №71573 від 15 січня 2007
року; «Аркан», що випливають із
Свідоцтва на знак для товарів і послуг
№71585 від 15 січня 2007 року; «Княгинин
Люкс», що випливають із Свідоцтва на
знак для товарів і послуг №77716 від 11
червня 2007 року; «Княгинин на бруньках»,
що випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №75893 від 25 квітня 2007
року, «Княгинин Оригінальна», що
випливають із Свідоцтва на знак для
товарів і послуг №75894 від 25 квітня 2007
року.

Ухвалою апеляційного суду від 11 грудня
2013 року ухвалу Івано-Франківського
міського суду від 22 листопада 2013 року в
частині заборони будь-яким іншим
особам, крім Івано-Франківського
обласного державного об'єднання
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості використовувати
наступні знаки для товарів і послуг
скасовано та постановлено в цій
частині нову ухвалу.

Відмовлено Івано-Франківському
обласному державному об'єднанню
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості у задоволенні заяви про
забезпечення позову шляхом заборони
будь-яким іншим особам, крім
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості,
використовувати наступні знаки для
товарів і послуг: "КНЯГИНИН ЗОЛОТА
(KNJAGYNYN GOLD", що випливають із свідоцтва на
знак для товарів і послуг №82014 від
10.09.2007 року; "СРІБНІ КАРПАТИ ДЖЕРЕЛЬНА",
що випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №71573 від 15.01.2007 року;
"АРКАН", що випливають із свідоцтва на
знак для товарів і послуг №71585 від
15.01.2007 року; "КНЯГИНИН ЛЮКС", що
випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №77716 від 11.06.2007 року;
"КНЯГИНИН НА БРУНЬКАХ", що випливають із
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№75893 від 25.04.2007 року; "КНЯГИНИН
ОРИГІНАЛЬНА", що випливають із
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№75894 від 25.04.2007 року.

У решті ухвалу суду першої інстанції
залишено без зміни.

На ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 22 листопада 2013 року в частині
заборони Товариству використовувати
знаки для товарів і послуг, що
випливають із Свідоцтва на знак для
товарів і послуг №82014 від 10 вересня 2007
року №71573 від 15 січня 2007 року; №71585 від 15
січня 2007 року; №77716 від 11 червня 2007 року;
№75893 від 25 квітня 2007 року, №75894 від 25
квітня 2007 року генеральний директор
ТзОВ «НВП «Гетьман» подав апеляційну
скаргу та просить її скасувати.

Апелянт в скарзі зазначає, що ухвала
постановлена без повного з'ясування
всіх обставин, що мають значення для
справи, викладені в ньому висновки не
відповідають обставинам справи,
недоведеними є ті обставини, які судом
визнані встановленими.

ТзОВ «НВП «Гетьман» самовільно не
використовувало в господарській
діяльності знаки для товарів і послуг,
що заборонені ухвалою суду, оскільки
Івано-Франківське обласне державне
об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості не є
одноосібним власником знаків для
товарів і послуг, крім нього власником
Свідоцтв на знак для товарів і послуг
№№ 82014,71573, 71585,77716 ,75893,75894 є ТОВ
«САМСОН-ІФ», який надав дозвіл ТзОВ
«НВП «Гетьман» на використання знаків
для товарів і послуг.

Позивач, звернувшись до суду із заявою
про забезпечення позову діяв
недобросовісно, оскільки не повідомив
суду про наявність ще іншого власника
цих знаків для товарів та цим ввів суд в
оману. Суд не з'ясував фактичних
обставин справи щодо кількісного
складу власників свідоцтв України на
товарні знаки №№71573, 71585, 75893, 75894, 77716,
82014, підстави та умови використання
знаків для товарів і послуг, не вияснив
дійсних обставин справи.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а і інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів забезпечення позову.
Забезпечуючи безпідставні вимоги
позивача, суд першої інстанції ставить
під загрозу права ТзОВ «НВП «Гетьман»,
а також завдає шкоду його
господарській діяльності. Причин, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов та будь-яких сумнівів, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішенням суду у позивача не
було.

В оскаржуваній ухвалі не зазначено
доказів та обставин, з якими суд
пов'язував необхідність вжиття заходів
забезпечення позову та що невжиття
заходів забезпечення може в
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи
представника апелянта, та представника
ТзОВ «САМСОН-ІФ», які вимоги скарги
підтримали, представника позивача,
який вимоги скарги не визнав,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про часткове
задоволення заяви представника
позивача про забезпечення позову та
вирішивши забезпечити позов шляхом
заборони ТзОВ «НВП «Гетьман» та
будь-яким іншим особам, крім
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
використовувати знаки для товарів і
послуг, суд першої інстанції виходив із
того, що позивач звернувся до суду за
захистом свого права інтелектуальної
власності і предметом спору є визнання
недійсним договору про передання
майнових прав на знаки для товарів та
послуг у співвласність, а тому невжиття
заходів забезпечення позову у даній
справі може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Скасовуючи ухвалу Івано-Франківського
міського суду від 22 листопада 2013 року в
частині заборони будь-яким іншим
особам, крім Івано-Франківського
обласного державного об'єднання
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості використовувати
вищезазначені знаки для товарів і
послуг та відмовляючи в цій частині у
забезпечення позову, апеляційний суд в
ухвалі від 11 грудня 2013 року зазначив,
що відповідно до рішення Державної
служби інтелектуальної власності
України від 19 березня 2013 року власником
свідоцтв на знаки є не тільки позивач
по справі, а й ТзОВ «САМСОН-ІФ», тому
обраний вид забезпечення позову
перешкоджає господарській діяльності
іншого співвласника та може завдати
шкоди підприємству.

Згідно зі ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд за
заявою осіб, що беруть участь у справі
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до пунктів 2 та 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися в тому, що між
сторонами існує спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову, з'ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

У справах окремих категорій позови
можна забезпечувати за допомогою
спеціальних заходів, які регулюються
нормами відповідних законів.

Відповідно до статті 20 Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг» будь-яке посягання на
права власника свідоцтва, передбачені
статтею 16 цього Закону, в тому числі
вчинення без згоди власника свідоцтва
дій, що потребують його згоди, та
готування до вчинення таких дій,
вважається порушенням прав власника
свідоцтва, що тягне за собою
відповідальність згідно з чинним
законодавством України. На вимогу
власника свідоцтва таке порушення
повинно бути припинено, а порушник
зобов'язаний відшкодувати власнику
свідоцтва заподіяні збитки. Вимагати
поновлення порушених прав власника
свідоцтва може за його згодою також
особа, яка придбала ліцензію.

Як вбачається з матеріалів
справи, згідно рішення Державної
служби інтелектуальної власності
України від 19 березня 2013 року
власниками свідоцтв №71573, 71585, 75893, 75894,
77716, 82014 є як Івано-Франківське обласне
державне об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості, так і
ТзОВ «САМСОН-ІФ» (а.с.48).

Відповідно до частини 8 ст.16 Закону № 3689
власник свідоцтва має право дати
будь-якій особі дозвіл (видати
ліцензію) на використання знака на
підставі ліцензійного договору.

Ліцензійний договір повинен містити
умову про те, що якість товарів і
послуг, виготовлених чи наданих за
ліцензійним договором, не буде нижчою
від якості товарів і послуг власника
свідоцтва і що останній здійснюватиме
контроль за виконанням цієї угоди.

Апелянт подав суду копію Ліцензійного
договору №2 про передачу прав на
використання знаків для товарів і
послуг від 27 травня 2013 року.

Згідно даного договору ТзОВ
«САМСОН-ІФ» надало ТзОВ «НВП «Гетьман»
право на використання вищезазначених
знаків для товарів і послуг, на які було
отримано Свідоцтво в цілях
виготовлення, використання, ввезення,
пропозиції до продажу, продажу і іншого
введення в господарський обіг товарів
і послуг. Договором також передбачено
використання і всіх інших прав та
обов'язків ТзОВ «НВП «Гетьман» як
ліцензіата.

Представник позивача в засіданні
апеляційного суду підтвердив, що
обласному державному об'єднанню
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості відомо, про наявність у
ТзОВ «САМСОН-ІФ» Свідоцтва на знаки
№71573, 71585, 75893, 75894, 77716, 82014 та про
укладений ліцензійний договір із ТзОВ
«НВП «Гетьман», однак на даний час у
встановленому законом порядку
правомірність цих документів не
оспорювалась.

Відповідно до копій договорів № 80 та 81
від 26 квітня 2010 року Івано-Франківське
обласне державне об'єднання спиртової
та лікеро-горілчаної промисловості
передаючи майнові права на знаки і
послуги у співвласність ТзОВ
«Галичинатабак», передбачало право
співвласника на використання знаків
третім особам на умовах визначених
відповідними ліцензійними договорами.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що обраний вид забезпечення
позову перешкоджає господарській
діяльності ТзОВ «НВП «Гетьман», яке
використовує знаки №71573, 71585, 75893, 75894,
77716, 82014 відповідно до укладеного
ліцензійного договору та може завдати
шкоди підприємству.

Крім цього, обсяг заявлених позовних
вимог у справі за позовом
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості до
ОСОБА_5, ТзОВ «Галичинатабак» про
визнання недійсними договорів про
передання майнових прав на знаки для
товарів і послуг безпосередньо не
стосуються ТзОВ «НВП «Гетьман», дане
товариство не є відповідачем і позивач
не просить вчинити щодо цієї особи
якісь дії зобов'язального характеру.
Тому відсутні відповідно до ст. 151 ЦПК
підстави вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Ухвала про забезпечення позову не
повинна фактично вирішуватись позов із
задоволенням вимог позивача без
розгляду справи по суті.

Застосовуючи заходи забезпечення
позову суд першої інстанції повинен
був з'ясувати чи використання об'єкта
права інтелектуальної власності мало
місце з дозволу правовласника і у який
спосіб, позов про заборону
використання знаків іншими
співвласниками не подавався. Причиною
виникнення спору в даній справі стало
питання щодо наявності правових
підстав для визнання договору
недійсним.

Представником позивача не зазначено
достатніх підстав, які б дозволяли
вважати, що третя особа є порушником
авторського права на знак.

Тому ухвала Івано-Франківського
міського суду від 22 листопада 2013 року в
частині заборони ТзОВ «НВП «Гетьман»
використовувати знаки для товарів і
послуг: "КНЯГИНИН ЗОЛОТА (KNJAGYNYN GOLD", що
випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №82014 від 10.09.2007 року;
"СРІБНІ КАРПАТИ ДЖЕРЕЛЬНА", що
випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №71573 від 15.01.2007 року;
"АРКАН", що випливають із свідоцтва на
знак для товарів і послуг №71585 від
15.01.2007 року; "КНЯГИНИН ЛЮКС", що
випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №77716 від 11.06.2007 року;
"КНЯГИНИН НА БРУНЬКАХ", що випливають із
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№75893 від 25.04.2007 року; "КНЯГИНИН
ОРИГІНАЛЬНА", що випливають із
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№75894 від 25 квітня 2007 року підлягає
скасуванню, а у задоволенні заяви про
забезпечення позову необхідно
відмовити.

На підставі ст.ст. 218, 307, 312-315 ЦПК
України. колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Генерального
директора ТзОВ «Науково-виробниче
підприємство «Гетьман» задоволити.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 22 листопада 2013 року в частині
заборони ТзОВ «Науково-виробниче
підприємство «Гетьман»
використовувати знаки для товарів і
послуг: "КНЯГИНИН ЗОЛОТА (KNJAGYNYN GOLD", що
випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №82014 від 10.09.2007 року;
"СРІБНІ КАРПАТИ ДЖЕРЕЛЬНА", що
випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №71573 від 15.01.2007 року;
"АРКАН", що випливають із свідоцтва на
знак для товарів і послуг №71585 від
15.01.2007 року; "КНЯГИНИН ЛЮКС", що
випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №77716 від 11.06.2007 року;
"КНЯГИНИН НА БРУНЬКАХ", що випливають із
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№75893 від 25.04.2007 року; "КНЯГИНИН
ОРИГІНАЛЬНА", що випливають із
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№75894 від 25 квітня 2007 року скасувати та
постановити в цій частині нову ухвалу.

Відмовити Івано-Франківському
обласному державному об'єднанню
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості у задоволенні заяви про
забезпечення позову шляхом заборони
ТзОВ «Науково-виробниче підприємство
«Гетьман» використовувати знаки для
товарів і послуг: "КНЯГИНИН ЗОЛОТА
(KNJAGYNYN GOLD", що випливають із свідоцтва на
знак для товарів і послуг №82014 від
10.09.2007 року; "СРІБНІ КАРПАТИ ДЖЕРЕЛЬНА",
що випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №71573 від 15.01.2007 року;
"АРКАН", що випливають із свідоцтва на
знак для товарів і послуг №71585 від
15.01.2007 року; "КНЯГИНИН ЛЮКС", що
випливають із свідоцтва на знак для
товарів і послуг №77716 від 11.06.2007 року;
"КНЯГИНИН НА БРУНЬКАХ", що випливають із
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№75893 від 25.04.2007 року; "КНЯГИНИН
ОРИГІНАЛЬНА", що випливають із
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№75894 від 25 квітня 2007 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і у касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Р.Й. Матківський

Судді:
Я.Ю. Ковалюк

Г.П. Мелінишин