У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Касьяна О.П.,

Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Бахмацької
міської ради Чернігівської області,
відділу Держземагенства у Бахмацькому
районі Чернігівської області,
Товариства з обмеженою
відповідальністю Багатопрофільне
науково-виробниче підприємство
«Черона-Л» про стягнення матеріальної
та моральної шкоди, за касаційною
скаргою Бахмацької міської ради на
рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 22 липня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Чернігівської
області від 27 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом, у якому просила
стягнути з Бахмацької міської ради,
відділу Держземагенства у Бахмацькому
районі Чернігівської області,
Товариства з обмеженою
відповідальністю Багатопрофільне
науково-виробниче підприємство
«Черона-Л» 2 199 грн 76 коп. матеріальної
та 7 000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на ті обставини, що рішенням Бахмацької
міської ради Чернігівської області від
30 березня 2012 року було затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та надано їй у
власність земельну ділянку по АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1000 га, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і споруд, та на
підставі цього рішення 23 серпня 2012
року позивачці видано державний акт.

Однак рішенням Бахмацького районного
суду Чернігівської області від 3 квітня
2013 року рішення міської ради визнано
незаконним, а державний акт - недійсним,
оскільки власником переданої
позивачці земельної ділянки є ОСОБА_4

Ураховуючи, що позивачка понесла
витрати за виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення та надання
їй у власність земельної ділянки, за
проведення археологічної експертизи,
за оформлення державного акта та
сплату земельного податку, крім того,
такими діями відповідача їй завдано
моральну шкоду, просила задовольнити
позов.

Рішенням Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 22
липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Чернігівської області від 27 серпня 2013
року, позов задоволено частково та
стягнуто з Бахмацької міської ради
Чернігівської області на користь
ОСОБА_3 2 199 грн 76 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди, 1500 грн на
відшкодування моральної шкоди, 344 грн 10
коп. судового збору та 1000 грн витрат,
пов'язаних з оплатою правової допомоги.

У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі Бахмацька міська
рада Чернігівської області просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, з рішенням якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що у зв'язку з незаконною
передачею Бахмацькою міською радою
земельної ділянки у власність
позивачки, вона понесла витрати
пов'язані із набуттям права власності
на неї, чим їй завдано майнової та
моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню відповідачем.

Проте погодитись із такими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвалені у справі
судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 7 лютого 2012 року
рішенням 20-ї сесії шостого скликання
Бахмацької міської ради Чернігівської
області надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення та
надання у власність ОСОБА_3 земельної
ділянки площею 0,1000 га по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

30 березня 2012 року рішенням 24-сесії
шостого скликання Бахмацької міської
ради Чернігівської області
затверджено проект землеустрою щодо
відведення цієї земельної ділянки та
надано її у власність позивачці, а 23
серпня 2012 року їй видано державний акт
на право власності.

3 квітня 2013 року рішенням Бахмацького
районного суду Чернігівської області
рішення Бахмацької міської ради про
надання у власність позивачці
земельної ділянки визнано незаконним,
а державний акт - недійсним з тих
підстав, що на підставі рішення
Виконавчого комітету Бахмацької
міської ради від 24 жовтня 1995 року № 233
земельну ділянку розміром 0,08 га було
надано ОСОБА_4 та видано державний акт
на неї, а при наданні земельної ділянки
у власність ОСОБА_3 були допущені
помилки, у зв'язку з чим їх земельні
ділянки накладаються одна на одну.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків (ч. 1
ст. 1167 ЦК України).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції не врахував тих обставин, що
за змістом цих норм підставою для
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди є наявність у
відповідача неправомірних винних дій,
які потягли за собою заподіяння шкоди,
не перевірив та не мотивував, чи були
допущені відповідачами при вирішенні
питання про передачу позивачці
земельної ділянки норми права, якщо
так, то які саме та чи є в цьому їх вина.

Крім того, суд не перевірив, чи не діяли
при цьому відповідачі, як органи, що
здійснюють свої владні повноваження,
та чи передбачено законом можливість
відшкодування шкоди у цьому випадку та
за яких обставин, а відтак не зміг
правильно визначитися з нормами
матеріального права, що регулюють ці
відносини, ухвалив передчасне рішення
про задоволення позову.

Апеляційний суд цих недоліків не
усунув, залишив рішення суду першої
інстанції без змін.

Невиконання судами вимог
процесуального права унеможливлює
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, і є підставою для
скасування судових рішень та
направлення справи на новий розгляд, як
передбачено ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 22 липня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Чернігівської
області від 27 серпня 2013 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Бахмацької міської
ради Чернігівської області
задовольнити частково, рішення
Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 22 липня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Чернігівської
області від 27 серпня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

В.М. Коротун

С.П. Штелик