Справа № 2/487/724/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.02.2014 року

Заводський районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого судді Павлової
Ж.П., секретаря Новгородової
Т.М.,представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та третьої особи
Миколаївської міської ради про
визначення порядку користування
земельною ділянкою,поділу
домоволодіння , знесення самочинно
зведених споруд та стягнення шкоди

В С Т А Н О В И В

21.02.2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду
із позовом до ОСОБА_4 та третьої особи
Миколаївської міської ради про
визначення порядку користування
земельною ділянкою,поділу
домоволодіння , знесення самочинно
зведених споруд та стягнення
матеріальної шкоди.

В заяві вона вказала, що на підставі
договору дарування від 08.10.2012року вона
є власником 77/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1.

Зазначене домоволодіння складається
із житлового будинку , літ.А, загальною
площею 38,4 кв.м, житловою площею 15,2 кв.м,
житлового будинку , літ.Б, загальною
площею 30,3 кв.м, житловою площею 21,4 кв.м,
та огорожі 1,2,3.

Після отримання правовстановлюючого
документу, позивачка потрапила на
територію домоволодіння та встановила,
що частина належного їй майна знищена,
а саме житловий будинок, літ.А ,
прибудова, літ.А та вбиральня, літ.Г.

Замість вказаних будівель,
відповідачем побудовано новий
житловий будинок.

Посилаючись на те, що між нею та
відповідачем виникає спір з приводу
користування земельною ділянкою ,
домоволодінням, позивачка просила
визначити порядок користування
земельною ділянкою, поділити
домоволодіння та стягнути на її
користь завдану шкоду неправомірними
діями відповідача, а також зобов*язати
відповідача знести самочинно
побудований житловий будинок.

В судовому засіданні позивачка та
представник позивача позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач та представник
відповідача в судовому засіданні
визнали позов частково, в частині
визначення порядку користування
земельною ділянкою , а саме не
заперечували проти першого варіанту
висновку експерта від 27.12.2013року
відповідно до первинних часток
співвласників.

Що стосується позовних вимог про
розділ домоволодіння, знесення
житлового будинку та стягнення шкоди,
заперечували проти задоволення позову,
посилаючи на те, що достатніх підстав
для його задоволення не має.

Представник третьої особи
Миколаївської міської ради, в судове
засідання не з*явився, надав до суду
заяву, в якій просив розглядати справу
без його участі.

Вислухавши пояснення учасників
процесу , дослідивши матеріали
вказаної справи , матеріали
інвентарної справи, а також висновок
судової будівельно- технічної
експертизи,допитавши експерта суд
приходить до наступного.

Співвласниками житлового будинку та
господарських споруд за адресою
АДРЕСА_1 є : ОСОБА_3, якій належить 77/100
частин домоволодіння на підставі
договору дарування від 08.10.2012року та
ОСОБА_4, якому належить 23/100 частини на
підставі договору купівлі-продажу від
26.03.2012 року.

Первинні ідеальні частки попередніх
власників вказаного домоволодіння
були визначені рішенням Заводського
районного суду м.Миколаєва від 12.02.1980
року, відповідно до якого ОСОБА_5( яка
подарувала свою частку ОСОБА_3) та
ОСОБА_10( після смерті якого спадщину
оформлено на ОСОБА_6та яка продала свою
частку відповідачу) належало по 1/2
частині домоволодіння по АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення виконкому
Миколаївської міської ради від 22.12.1958
року №1705/46 земельна ділянка
вищезазначеного домоволодіння
відведена площею 486 кв.м.

Фактична площа земельної ділянки
становить 448 кв.м.

Рішення про поділ земельної ділянки в
архівних матеріалаї БТІ відсутні.

Як встановлено судом , між
співвласниками виникають спори з
приводу користування земельною
ділянкою.

Відповідно частини другої ст. 120 ЗК
України , у разі набуття права
власності на житловий будинок кількома
особами до них у відповідних частках
переходить право користування
земельною ділянкою, якою користувався
попередній власник.

В разі наявності спору між
співвласниками будівлі щодо порядку
користування належною земельною
ділянкою, який раніше ними не
визначався, визначення такого порядку
чи поділ земельної ділянки, відповідно
до положень частини четвертої цієї
статті здійснюється в залежності від
розміру ідеальних часток на час
виникнення спільної часткової
власності.

Таким же чином частиною першою ст. 377
ЦК України врегульовано питання
виникнення права користування чи права
власності на земельну ділянку особами,
які набули часткової власності на
житловий будинок, що розміщений на цій
земельній ділянці.

Таким чином, спір між співвласниками
домоволодіння АДРЕСА_1 має бути
вирішено з врахуванням положень
наведених норм Земельного та
Цивільного кодексів.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи
передбачено один варіант порядку
користування земельною ділянкою.

Суд вважає, що порядок користування
земельною ділянкою має бути визначено
за вказаним першим варіантом висновку
експертизи №125-128 від 27.12.2013 року,
оскільки по-перше, такий порядок
відповідає ідеальним часткам сторін,
по - друге його застосування відповідає
санітарним та будівельним вимогам щодо
можливості проходу на виділені
земельні ділянки та користування
інженерними мережами а також сторони
мають окремі ізольовані в*їзди на
земельну ділянку.

Виходячи із інтересів сторін,
враховуючи їх право власності на
частки в домоволодінні та склавшийся
між ними порядок користування
земельною ділянкою, враховуючи
висновок судової
будівельно-технічної експертизи від
27.12.2013р., суд вважає, що необхідно
визначити порядок користування
земельної ділянкою домоволодіння
відповідно до варіанту №1 .

Згідно п. 4 ст. 88 Земельного Кодексу
України, учасник спільної часткової
власності на земельну ділянку має
право на отримання в користування
частини спільної земельної ділянки,що
відповідає розміру належної йому
частки.

Що стосується позовних вимог про
розподіл домоволодіння, то суд
приходить до наступного.

Відповідно до рішення Заводського
районного суду м.Миколаєва від 19.05.2009
року за ОСОБА_5( на теперішній час
власник ОСОБА_3) було визнано право
власності на самочинно побудований
житловий будинок , літ.Б,сіни, літ.б, та
гараж.Загальна площа житлового
будинку- 30,3 кв.м, в тому числі житлова
площа 21,4 кв.м .

На середній частині земельної ділянки
із відступом від фасадної межі
розташований житловий будинок, літ.Е-1,
який самочинно побудований ОСОБА_4,
свідоцтво на цей житловий будинок не
видавалось.

У зв*язку із вищевикладеним, розділити
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1
експертом не надалось можливим, тому в
задоволенні цих вимог суд позивачці
відмовляє.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Будівництво житлового будинку,
будівлі, споруди, іншого нерухомого
майна вважається самочинним, якщо в
діях особи є хоча б одна з ознак ,
передбачених ч.1 ст. 376 ЦК України:

1) забудова проведена чи здійснюється
на земельній ділянці, що не була
відведена для цього будівництва,
2)забудова проведена або здійснюється
без одержаного у встановленому порядку
дозволу чи належно затвердженого
проекту, 3) забудова проведена з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Частиною 7 ст.376 ЦК України,
передбачено що в разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення , яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
будівництво відмовляється від її
проведення , таке

нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила будівництво.

Крім того, відповідно до ст. 214 ЦПК
України , та виходячи зі змісту ч.7 ст. 376
ЦК України, суд повинен установити: чи
порушує самочинна споруда права інших
осіб, а якщо порушує, то яких саме осіб,
чи відповідає вона державним нормам та
будівельним правилам, які давали б
підстави для прийняття її в
експлуатацію в порядку, установленому
законодавством, чи можливо провести
перебудову самочинної будови для
приведення її у відповідність до
державних норм та правил , чи згодні
особи, які здійснили самочинне
будівництво провести його перебудову.

Як встановлено судом самочинно
побудована відповідачем споруда -
житловий будинок дійсно є самочинною,
оскільки здійснена без відповідних
дозволів.

Проте, доказів, які б свідчили про
порушення прав позивачки на
користування належним їй майном,
створення відповідачем перешкод у
здійсненні права користування
належним їй майном, суду не надано.

Посилання представника позивача в
судовому засіданні на те, що право
позивача порушено лише тим, що
відповідач зайняла частину земельної
ділянки загального користування , не
може бути прийнято судом до уваги,
оскільки доказів того, що ці порушення
неможливо усунути в інший спосіб ,
представник позивача суду не надав.

Крім того, знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

Таких доказів позивачем та
представником позивача суду не надано.

Що стосується позовних вимог
позивачка відносно стягнення
шкоди(матеріальної та моральної), то
суд приходить до наступного.

Співвласник ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу частини
домоволодіння від 26.03.2012року придбав
23/100 частини в складі житлового будинку,
літ.А- старої побудови, площею 38,4 кв.м,
житловий будинок, літ.Б, площею 30,3 кв.м,
вбиральні, літ.Г, гараж, літ.К.

Співвласнику ОСОБА_3 на підставі
договору дарування від 08.10.2012року
належить 77/100 частин вказаного
домоволодіння.

Реального розподілу домоволодіння з
виділенням в натурі частини житлового
будинку , літ.А між співвласниками не
проводилось.

Відповідно до даних, які містяться в
матеріалах МБТІ ( справа №11518, лист арк.
№150- 156 архівної справи МБТІ), та
досліджених в судовому засіданні
документів, які надані приватними
нотаріусами ОСОБА_7 та ОСОБА_8) судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_4
самочинно збудував житловий будинок,
літ.Е до 27.05.2012 року на місці згорівшого
житлового будинку літ.А , тобто до
придбання позивачкою належної їй
частки цього домоволодіння.

Крім того, позивачка є власником
житлового будинку , літ.Б,, загальною
площею- 30,3 кв.м, в тому числі житловою
площею 21,4 кв.м.( інвентарна справа, лист
№82)

За таких суд не має підстав вважати, що
діями відповідача позивачці нанесено
матеріальну та моральну шкоду .

Відповідно до ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона та інші особи , які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу

своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст.61 цього кодексу.

Крім того, згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом звернутись
до суду, але за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав.

Оскільки позивачем не надано доказів
того, що самочинним будівництвом
житлового будинку , яке проведено
відповідачем, порушуються її права,
не доведено факту нанесення
матеріальної та моральної шкоди ,
можливості розділу домоволодіння у
зв*язку із наявністю самочинного
будівництва в задоволенні позовних
вимог в цій частині позивачці слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визначити порядок користування
земельною ділянкою домоволодіння
АДРЕСА_1 між ОСОБА_3

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за першим варіантом (
по ідеальним часткам співвласників)
висновку № 125-128 судової
будівельно-технічної експертизи (
додаток №1) , проведеної Регіональною
торгово-промисловою палатою
Миколаївської області від 27.12.2013року, а
саме:

1. Виділити в користування ОСОБА_3
частину земельної ділянки,
розташованої у фасадній частині із
в*їздом зі сторони пров.1 Парникового з
розміром 9,74-9,7х23,6-22,27, площею 224 кв.м.

2. Виділити в користування ОСОБА_4
частину земельної ділянки,
розташованої в задній торцьовій
частині із розміром 10,39-10,3 х22,27-20,9,
площею 224 кв.м.

Площі земельної ділянки кожного
співвласника будуть складати:

ОСОБА_3- 224 кв.м,в тому числі під
будівлями- 43,8 кв.м, під землею- 180, 2 кв.м

ОСОБА_4- 224 кв.м, в тому числі - під
будівлями- 0 кв.м, під землею- 224 кв.м.

Лінія , яка розділяє межі для вказаного
варіанту порядку користування
земельною ділянкою будуть проходити:

-вздовж правої бокової межі- 9,74м

-поворот наверх до лівої бокової межі
довжиною -22,27 м.

-поворот наверх вздовж лівої бокової
межі до задньої торцьової межі
довжиною- 10,3 м.

-поворот вниз вздовж задньої торцьової
межі довжиною - 20,9 м.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про
розподіл домоволодіння, знесення
самочинно зведених споруд та стягнення
матеріальної та моральної шкоди
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави
388 грн.10 коп. Судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 114
грн. 70 коп.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Миколаївського апеляційного
суду через Заводський районний суд
м.Миколаєва в порядку, визначеному
ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя: ПАВЛОВА
Ж.П.