Головуючий суду 1 інстанції - Кулешова
Доповідач - Максюта І.О.
Справа № 416/2706/13-ц
Провадження № 22ц/782/5222/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого судді Максюти І.О.

суддів: Гаврилюка В.К., Коротенка Є.В.

при секретарі Аліханян Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Лутугинського районного
суду Луганської області від 18
листопада 2013 року з цивільної справи
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
майнової та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 27 лютого 2013 року о
20 годині на 09 км + 500м автодороги Т-13-18
Біле -Лутугине, поблизу смт.Врубівський
Лутугинського району ОСОБА_2, керуючи
автомобілем ИЖ - 412 номерний знак
НОМЕР_5, перед проїздом перехрестя не
зупинився, проявив неуважність до
оточуючих дорожніх обставин, невірно
оцінив дорожню ситуацію під час руху
через перехрестя, здійснюючи маневр
повороту ліворуч, внаслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем ВАЗ 2110
номерний знак НОМЕР_3 під керуванням
позивач ОСОБА_3 , автомобілі отримали
механічні пошкодження. За даним фактом
28 лютого 2013 року було порушено
кримінальне провадження за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 13
травня 2013 року кримінальне провадження
було закрите у зв'язку з відсутністю
складу кримінального правопорушення.
Згідно з постановою Лутугинського
районного суду від 19 червня 2013 року
ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП.
Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль позивача зазнав
механічних пошкоджень. Позивачу
завдана матеріальна шкода. Так, після
ДТП його пошкоджений автомобіль на
підставі постанови слідчого СВ
Лутугинського РВ ГУМВС було направлено
для зберігання на спеціальний
майданчик тимчасово затриманих
транспортних засобів, який належить
Луганській філії ДП «Інформ-Ресурси»,
яке розташоване в м.Луганську,
вул.Володимирська, 67. За послуги
евакуатора до спеціального майданчика
ним було сплачено 350 грн. 25 березня 2013
року за постановою слідчого СВ
Лутугинського РВ ГУМВС йому було
надано дозвіл на повернення
автомобіля. За послуги евакуатора при
евакуації його автомобіля зі
спеціального майданчика ним було
сплачено 450 грн. Крім того, за надання
консультаційних послуг посадовими
особами Луганської філії ДП
«Інформ-Ресурси» ним було сплачено 22
грн. та комісійний збір за послуги
банку у розмірі 11грн.50 коп. Таким чином,
розмір майнової шкоди складає 1333 грн.50
коп., яку позивач просив стягнути з
відповідача. Крім матеріальної шкоди
позивач вважає, що йому заподіяна
моральна шкода, яка виразилася в
моральних стражданнях з приводу
пошкодження його автомобіля, змінився
звичний спосіб життя, так як тривалий
час не міг користуватися автомобілем,
погіршилися стосунки з членами сім'ї,
друзями оскільки він був агресивний і
дратівливим, з метою відшкодування
шкоди він був вимушений звертатися до
суду, юристів, так як відповідач не
відшкодував йому шкоду, витрачаючи при
цьому власний час, зусилля, що порушило
його плани, обмежило дозвілля,
спричинило незручності на роботі.
Моральну шкоду позивач оцінив у 3000 грн.
Просив стягнути з відповідача
матеріальну шкоду у розмірі 1333 грн.50
коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.,
а також судові витрати.

Рішенням Лутугинського районного суду
Луганської області від 18 листопада 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1333
грн.50 коп. та судові витрати у сумі 229
грн. 40 коп., а всього 1562 грн. 90 коп., в
задоволенні іншої частини вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати рішення і ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Фактично відповідачем оскаржується
рішення в частині задоволення позову
щодо стягнутої матеріальної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає її такою, що підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Згідно ст. 10 ЦПК
України обставини цивільних справ
встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи
об'єктивність і неупередженість, лише
створює необхідні умови для
всебічного і повного дослідження
обставин справи. При дослідженні і
оцінці доказів, встановленні обставин
справи і ухваленні рішення суд
незалежний від висновків органів
влади, експертиз або окремих осіб.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Крім того, згідно ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на основу своїх вимог або
заперечень.

Судом встановлено, що власником
автомобіля ВАЗ 211, реєстраційний номер
НОМЕР_3, є ОСОБА_3. - позивач у справі, про
що свідчать відомості із свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу (а.с.41).

Власником автомобіля ИЖ 412,
реєстраційний номер НОМЕР_5, є ОСОБА_2
-відповідач у справі, що
підтверджується відомостями, які
містяться у свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу (а.с.7).

Як вбачається із постанови про
закриття кримінального провадження
від 13 травня 2013 року було закрите
кримінальне провадження № 0000641,
порушене за ознаками ч.1 ст.286 КК України
у зв'язку з відсутністю складу злочину
та копія постанови направлена до ВДАІ
Лутугинського РВ ГУМВС для вирішення
питання про притягнення водія ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за ст.124 КУпАП за порушення технічних
вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху
(а.с.8).

Згідно з постановою Лутугинського
районного суду від 19 червня 2013 року
ОСОБА_2, 11 лютого 2013 року о 20 годині,
керуючи автомобілем ИЖ 412,
реєстраційний номер НОМЕР_5, при
початку руху не переконався, що це буде
безпечним, внаслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем ВАЗ -2110
реєстраційний номер НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_3, чим порушив п.10.1 ПДР,
автомобілі отримали механічні
пошкодження (а.с.5). Провадження у справі
про притягнення ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП
закрито у зв'язку зі спливом строку
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до постанови слідчого СВ
Лутугинського РВ ГУМВС від 27 лютого 2013
року автомобіль ВАЗ 2110 реєстраційний
номер НОМЕР_3 був направлений на
майданчик тимчасового утримання
автотранспорту, розташованого в
м.Луганську, вул.Володимирська,67 (а.с.9
зворотна сторона).

Згідно з постановою слідчого СВ
Лутугинського РВ ГУМВС від 25 березня 2013
року було вирішено легковий автомобіль
ВАЗ 2110 реєстраційний номер НОМЕР_3
видати зі спеціального майданчика
тимчасового затримання транспорту,
який розташований в м.Луганську,
вул.Володимирська, 67, під розписку
власнику або його довіреній особі
(а.с.9).

За послуги евакуатора позивачем
сплачено для транспортування на
майданчик, для

транспортування з майданчика 1300 грн. (850
грн.+ 450 грн.), що підтверджується
розрахунковими документами (а.с.10).

Також позивачем сплачено за
консультаційні послуги 22 грн. та
банківські послуги 11 рн.50 коп., а всього
платежів на суму 33 грн.50 коп., що
підтверджується відповідними
квитанціями (а.с.10).

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з положень ст. 1166 ЦК України, ч. 2
ст.1187 ЦК України, стягнув матеріальну
шкоду з відповідача як з винної у її
заподіянні особи.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
суду не погоджується, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з наданого в судовому
засіданні полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/5521331
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на момент скоєння
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована ВАТ НАСК «Оранта». Строк
дії договору з 24.03.2012р. по 23.03.2013р.,
забезпечений транспортний засіб ІЖ 412
ИЭ, номерний знак НОМЕР_5.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно-
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до страхових сум
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Позивач у своєму позові зазначив
відповідачем лише ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована.

Колегією суддів встановлено, що
фактично у справі спір виник не лише із
зазначеним відповідачем, а й з іншою
особою, яка має відповідати за позовом,
тобто страховиком, а тому саме за
участю страхової компанії може бути
правильно вирішене питання щодо
відшкодування шкоди.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір,
не звернув уваги, що не був залучений
страховик у справу, дійшов помилкового
висновку про часткове задоволення
позову.

Враховуючи вищевикладене,
судова колегія вважає, що при розгляді
вказаного позову мало місце неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про відмову позивачу у
задоволенні позову за
необгрунтованістю.

І це рішення не позбавляє права
позивача звернутися з позовом до усіх
відповідачів, які мають відповідати за
позовом, оскільки оцінка наявним у
справі доказам колегією суддів не
надається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 314-316, 317 ЦПК України, судова
колегія

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Лутугинського районного суду
Луганської області від 18 листопада 2013
року змінити.

Скасувати його в частині задоволення
позову про відшкодування матеріальної
шкоди та в частині стягнення судових
витрат і в цій частині ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили
негайно після його проголошення, але
може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: