АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/6295/13-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/20/К/14
Категорія №46(І)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є.,
Михайлів Л.В.

при секретарі: Булах К.А.

за участю: позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського
районного суду м.Кривого Рогу від 02
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів на утримання дружини , -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду із зазначеним
позовом до ОСОБА_3 та просив суд
зменшити розмір аліментів, які
стягуються з нього на користь дружини з
1/ 4 частини до 1/ 10 частини всіх видів
його заробітку (доходу).

В обґрунтування позову ОСОБА_2
зазначив, що за рішеннями судів сплачує
аліменти 1/4 частину заробітку на
утримання малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/4 частину заробітку на
утримання дружини - ОСОБА_3 у зв'язку з
доглядом за дитиною-інвалідом.

Позивач винаймає квартиру, допомагає
батькам-пенсіонерам, має власні
потреби, тому грошей, що залишаються
після сплати аліментів, йому не
вистачає, у зв'язку з чим, вважає, що
змінився його матеріальний стан.

Відповідач на даний час працює, має
самостійні джерела до існування.

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 02 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції не враховано, що
позивач щомісячно сплачує аліменти у
розмірі ? частини всіх видів заробітку
на користь відповідача на утримання
малолітнього сина, у разі необхідності
надає іншу матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції залишив поза
увагою, що у позивача змінився
матеріальний стан, він не має свого
житла, у зв'язку з чим винаймає квартиру
за 1000 грн. у місяць. На теперішній час
намагається створити нову сім*ю, яку
необхідно забезпечувати. Його робота
відноситься до шкідливих та
небезпечних умов праці, тому позивач
повинен добре харчуватися та
відпочивати, однак 3000 грн., які
залишаються після сплати аліментів, на
це не вистачає.

Крім того, судом не враховано, що
відповідач на даний момент працює у ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг»
прийомоздатчиком із заробітком
близько 3000 грн., мешкає зі своїми
батьками, які надають їй допомогу.

Також позивач звертає увагу суду на те,
що посилання відповідача на нужди для
лікування сина є необґрунтованими,
оскільки ОСОБА_4, 2007 року народження, є
інвалідом по ДЦП, у зв'язку з чим його
лікування і реабілітація є
безкоштовними.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з 09 вересня 2006
року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають сина, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 12.06.2012 року з
позивача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
користь відповідача ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, 2007 року
народження, у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку відповідача, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття.

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 22.06.2012 року з
позивача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
користь відповідача ОСОБА_3 на її
утримання у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку протягом всього часу
проживання з дитиною-інвалідом (а.с8-9).

Згідно довідки з місця роботи позивача
№ 811-15/1-8720 від 28.08.2013 року із заробітної
плати позивача ОСОБА_2 утримуються
аліменти на користь відповідача ОСОБА_3
у загальному розмірі 25% згідно
виконавчого листа Дзержинського
районного суду м.Кривого Рогу від 22.06.2012
року на її утримання протягом всього
часу проживання з дитиною- інвалідом.

Відповідно до довідки з місця роботи
відповідача від 09.10.2013 року ОСОБА_3
працює у грузовій службі цеху № 175 ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» із
середньою заробітною платою 2184,16 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивач
ОСОБА_2 посилався на те, що його
матеріальне становище змінилося, він
мешкає у зйомній квартирі, має
батьків-пенсіонерів, які потребують
допомоги, працює на важкій роботі, для
чого необхідно добре харчування та
відпочинок і має намір створити нову
сім*ю, крім того, у зв'язку з виходом на
роботу покращилося матеріальне
становище відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з відсутності
правових підстав для задоволення
позову, оскільки на час розгляду справи
не змінилися будь-які суттєві
обставини, які бралися судом до уваги
при ухваленні рішення від 22.06.2012 року.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Положеннями статті 88 СК України
передбачено, що якщо один із подружжя, в
тому числі і працездатний, проживає з
дитиною-інвалідом, яка не може
обходитися без постійного стороннього
догляду, і опікується нею, він має право
на утримання за умови, що другий з
подружжя може надавати матеріальну
допомогу.

Право на утримання триває протягом
всього часу проживання з
дитиною-інвалідом та опікування нею і
не залежить від матеріального
становища того з батьків, з ким вона
проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким
проживає дитина-інвалід, визначається
за рішенням суду відповідно до частини
першої статті 80 цього Кодексу, без
урахування можливості одержання
аліментів від своїх батьків,
повнолітніх дочки або сина.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно довідки КЗ «Спеціалізований
центр медико - соціальної реабілітації
дітей» ДОС» син сторін у справі ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, має вроджену аномалію
розвитку головного мозку, спастичний
тетрапарез зі стійкими руховими
порушеннями, епісиндром, затримка
речового розвитку, симптоматична
епілепсія, дитячий церебральний
параліч. Протягом 2007 -2012 років
періодично проходив стаціонарне
лікування у КЗ «Міська лікарня №2», КЗ
«Міська лікарня №8», в Донецькому
обласному науково-практичному центрі
реабілітації церебрального паралічу
та органічних захворювань нервової
системи у дітей з порушенням
психічного стану.

Відповідно до листа КУ «Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№5» ОСОБА_4 перебуває під наглядом
амбулаторії № 4 КУ «ЦПМСД №5» з приводу
вродженої вади розвитку головного
мозку. З 2008 року йому надано статус
дитини-інваліда, через важкий стан
здоровя дитини та необхідність
постійного стороннього догляду 06.08.2013
року видано медичний висновок № 74 про
визнання дитини інвалідом підгрупи
«А». прогноз щодо одужання сумнівний,
дитина потребує постійного
стороннього догляду дорослих та
постійного лікування.

Матеріалами справи встановлено, що
дитина проживає зі своєю матір*ю -
відповідачем ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно довідки з місця роботи позивача
№ 811-15/1-11301 від 13.12.2013 року середній
заробіток позивача складає 6313,21 грн.

Відповідно до довідки 811-15/1-8720 від 28.08.2013
року із заробітної плати позивача
ОСОБА_2 утримуються аліменти на користь
відповідача ОСОБА_3 у загальному
розмірі 25% згідно виконавчого листа
Дзержинського районного суду м.Кривого
Рогу від 22.06.2012 року протягом усього
часу проживання з дитиною-інвалідом.

Відповідно до довідки з місця роботи
відповідача від 09.10.2013 року ОСОБА_3
працює у грузовій службі цеху № 175 ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» із
середньою заробітною платою 2184,16 грн.

Згідно довідки №2813 від 27.09.2013 року
відповідач ОСОБА_3 отримує на сина
ОСОБА_4 соціальну допомогу
дітям-інвалідам у сумі 894 грн.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем ОСОБА_2 не надано доказів на
підтвердження зміни його
матеріального становища, що є
підставою для зменшення розміру
аліментів, стягнутих з нього на
утримання відповідача у встановленому
судом розмірі.

У зв'язку з чим, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги позивача
щодо того, що відповідач щомісячно
сплачує аліменти у розмірі ? частини
всіх видів заробітку на користь
відповідача на утримання малолітнього
сина, у разі необхідності надає іншу
матеріальну допомогу, не можуть бути
взяті до уваги колегією суддів,
оскільки обов'язок батьків утримувати
дитину передбачений ст.180 СК України, а
предметом спору по даній справі є
розмір аліментів, які сплачує позивач
на користь відповідача на її утримання
протягом всього часу проживання з
дитиною-інвалідом.

Посилання ОСОБА_2 на те, що у нього
змінився матеріальний стан, він не має
свого житла, у зв'язку з чим винаймає
квартиру за 1000 грн. у місяць, на
теперішній час намагається створити
нову сім*ю, яку необхідно
забезпечувати, його робота
відноситься до шкідливих та з
небезпечними умовами праці, тому
позивач повинен добре харчуватися та
відпочивати, не беруться до уваги
колегією суддів, оскільки вказані
обставини були враховані судом при
ухваленні рішення про стягнення з
позивача на користь відповідача
аліментів на її утримання протягом
усього часу її проживання з
дитиною-інвалідом.

Посилання позивача на те, що його
батьки є пенсіонерами та потребують
його допомоги, не беруться до уваги
колегією суддів, оскільки ним не надано
доказів того, що він надає своїм
батькам матеріальну допомогу.
Натомість, згідно довідок Пенсійного
фонду, батько позивача ОСОБА_5 отримує
пенсію у розмірі 3097,30 грн., а його мати
ОСОБА_6 на обліку у Пенсійному фонді
відсутня та пенсії не отримує.

Доводи апеляційної скарги позивача
щодо того, що відповідач на даний
момент працює у ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» прийомоздатчиком із
заробітком близько 3000 грн., мешкає зі
своїми батьками, які надають їй
допомогу, не беруться до уваги колегією
суддів, оскільки позивачем не надано
доказів на підтвердження того, що у
зв'язку з виходом відповідача на роботу
змінився її матеріальний стан.

Посилання позивача у апеляційній
скарзі на безкоштовність лікування
сина не є підставою для скасування
законного рішення суду, оскільки
стягнення витрат на утримання дитини
не є предметом спору по даній цивільній
справі.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга позивача
підлягає відхиленню, а рішення суду, як
законне та обґрунтоване, на підставі
ст.308 ЦПК України, повинно бути залишено
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314,316 ЦПК
України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 02 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно.

Ухвала набирає законної сили
04.02.2014 року.

Копія виготовлена 05.02.2014 року

Суддя-доповідач:
А.П.Барильська