Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/393/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Кучеренко О.П.
УХВАЛА

30.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Белінської І.М. -головуючої,

Савченко С. О.,

Суровицької Л. В.,

при секретареві- Ткаченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді матеріали
позовної заяви ОСОБА_5 до
Добровеличківської районної державної
адміністрації про поновлення у
батьківських правах щодо
неповнолітньої дитини за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на ухвалу судді
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 25 грудня
2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_5
звернулася до суду з позовом про
поновлення у батьківських правах.

Ухвалою Добровеличківського районного
суду від 16 грудня 2013 року позовна заява
була залишена без руху з підстав
невідповідності її вимогам ст. ст. 119, 120
ЦПК України та надано строк чотири дні
з дня отримання ухвали для виконання
викладених в ухвалі вимог судді.

Ухвалою від 25 грудня 2013 року
позовна заява була визнана неподаною з
тих підстав, що позивач не усунув
недоліки позовної заяви у наданий
строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати ухвалу суду від 25
грудня 2013 року, посилаючись на
порушення судом норм цивільного
процесуального права. Вказує на те, що
вимога судді про необхідність подання
нею зазначених в ухвалі від 16.12.2013 року
письмових доказів не відповідає
положенням ст.119 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Залишаючи позовну заяву без руху,
суддя виходив з того, що заява не
відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК
України, а саме не надано доказів на
підтвердження обставин, викладених у
позовній заяві. Вважаючи позовну заяву
неподаною та повертаючи її позивачу,
суддя дійшов висновку, що позивач не
усунув її недоліків у встановлений ним
строк.

Проте, з таким висновком не можна
погодитись, оскільки ухвала від 25
грудня 2013 року постановлена з
порушенням норм цивільного
процесуального права.

Судом першої інстанції не
враховані роз`яснення, які містяться у
постанові Пленуму Верховного Суду
України №2 від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», про те, що відмова у
відкритті провадження у справі
допускається лише з підстав,
передбачених законом. Не допускається
відмова у відкритті провадження у
справі з мотивів недоведеності
заявленої вимоги, відсутності доказів,
інших не передбачених законом підстав
(п.2).

Позовна заява подається до суду в
письмовій формі і за змістом повинна
відповідати вимогам статті 119 ЦПК
України. У зв`язку з цим суд має
звертати увагу, щоб у позовній заяві
були викладені не лише позовні вимоги,
а й викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування(п.6ч.2ст.119
ЦПК).

Якщо заява не відповідає вимогам
статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий
збір, суддя відповідно до вимог ст.121
ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні
бути зазначені конкретні підстави
залишення заяви без руху.

Подання доказів можливе на
наступних стадіях цивільного процесу,
тому суд не вправі через неподання
доказів при пред`явленні позову
залишати заяву без руху та повертати
заявнику (п.7).

Особа, яка звертається до суду
загальної юрисдикції із позовною
заявою за захистом свого особистого
майнового або немайнового права або
інтересу, має право подавати докази,
брати участь у їх дослідженні та
доводити їх переконливість перед судом
(ч.2ст.10, ч.1ст.27 ЦПК України).

Згідно із ч.4ст.10 ЦПК України суд
лише сприяє всебічному і повному
з»ясуванню обставин справи шляхом
роз»яснення особам, які беруть участь у
справі, їх прав та обов»язків,
попередження про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій та
сприяння здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 16 ЦК України передбачено право
кожної особи на звернення до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вирішив питання щодо
відкриття провадження в цивільній
справі з порушенням норм
процесуального права, що відповідно до
п.4ч.1ст.311 ЦПК України є підставою для
скасування ухвали від 25 грудня 2013 року
і направлення справи до суду першої
інстанції для вирішення цього питання.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 307, 311, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити.

Ухвалу Добровеличківського
районного суду від 25 грудня 2013 року
скасувати, а матеріали позовної заяви
ОСОБА_5 направити до суду першої
інстанції для вирішення питання щодо
відкриття провадження в цивільній
справі.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення і оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: