Справа № 335/4615/13-ц 2/335/72/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Корягіній Ю.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, третя особа: Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, третя особа: Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу недійсним, вказавши наступне.

Сестрі позивачки ОСОБА_7 та її сину ОСОБА_5 на праві приватної власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1 по ? частки кожному. ОСОБА_7 хворіла, в зв'язку з чим надглядалась в 10-й міській лікарні. За станом свого здоров'я 05.08.2009 року вона була визнана інвалідом 1 групи за загальним захворюванням безстроково, за медичними рекомендаціями: потребувала сторонньої допомоги, тому з цього часу постійно мешкала сумісно із позивачкою у її квартирі. ЇЇ проживання у ОСОБА_3 було пов'язане також з тим, що її син - відповідач ОСОБА_8, зловживав наркотиками та алкогольними напоями і не надавав їй належної уваги.

В період проживання у позивачки, її сестра 12.03.2010 року зробила заповідальне розпорядження (заповіт), згідно якого всю належну їй частину квартири АДРЕСА_2 вона заповідала позивачці ОСОБА_3.

04.08.2010 року сестра позивачки ОСОБА_7 померла. Після смерті сестри, позивачка, як спадкоємець звернулася з заявою до 3 - ї державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. За довідкою ЖЄУ ВРЄЖО № 11 позивачу стало відомо, що згідно договору купівлі - продажу № 803 від 26.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу ОСОБА_6, вся квартира перейшла у власність відповідачки ОСОБА_4.

Вважає, що відповідач ОСОБА_5 не мав та не міг мати документів (довіреності) на продаж всієї квартири, оскільки з 05.08.2009 року його матір була визнана інвалідом 1 групи, потребувала сторонньої допомоги, в подальшому була частково нерухома та мешкала з цього часу в квартирі позивачки.

Вважає, що оскільки договором купівлі - продажу була охоплена також доля власності померлої, а позивач є її спадкоємцем за заповітом, відповідач ОСОБА_5 мав право лише на продаж 1/2 частки квартири, яка належала йому зокрема з дотриманням правил передбачених статтею 362 ЦК України. Можливість складення договору купівлі - продажу лише частини (долі) квартири, було можливе при умові відмови ОСОБА_7, яка була живою на той час, від її переважного права перед іншими особами на купівлю частини (долі) квартири.

Вважає, що нотаріус повинен був відмовити в складанні договору купівлі - продажу частини (долі) квартири виходячи з порушених положень ст. 362 ЦК України.

На підставі викладеного, позивач просить суд, договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_3 у м .Запоріжжя, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнати недійсним.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просять задовольнити позов на підставах зазначених в обґрунтування позову.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних, просять відмовити у його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, заслухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 12.03.2010 року ОСОБА_7 склала заповіт, згідно якого зробила заповідальне розпорядження на належну їй частину квартири АДРЕСА_4 та заповідала ОСОБА_3, який посвідчений ОСОБА_9 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 315.

26.06.2010 року між відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири №23, що знаходиться у будинку №86-А по вулиці 40 років Радянської України у м. Запоріжжя, посвідчений ОСОБА_6 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 803, яка належала на праві приватної спільної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по ? частці.

ОСОБА_7 померла 04.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС № 180355 виданим Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області 05.08.2010 року, актовий запис № 4958.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначений договір купівлі-продажу було укладено ОСОБА_5, який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_7 на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_10, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 21.06.2010 року за р.№2586.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_10 підтвердив факт оформлення вказаної довіреності від 21.06.2010 року, надав суду документи на підтвердження факту нотаріального посвідчення та державної реєстрації вищезазначеної довіреності.

Правовими підставами заявленого позову є невідповідність договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_5, укладеного 26.06.2010 року та посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_6, вимогам закону, а саме: недотримання вимог про переважне право співвласника на продаж частки в спільній сумісній власності (ст. 361,362 ЦК України), недотримання вимог ст.210, 334 ЦК України про державну реєстрацію, ст.657 ЦК України про форму правочину, відсутність у відповідача ОСОБА_5 права на продаж належної на праві власності померлій ОСОБА_7 1/2 частки квартири, у звязку з тим, що він є власником не всієї квартири, а лише 1/2 частки квартири (ст.658 ЦК України).

Як встановлено судом, спірну квартиру було продано ОСОБА_5 в цілому, на вищезазначених підставах, тому вимоги закону, які передбачають переважне право співвласника перед іншими покупцями (ст.362 ЦК України) не можуть бути застосовані.

Крім того, позивачка ОСОБА_3 на момент укладення договору купівлі-продажу 26.06.2010 року не мала права власності на частину спірної квартири, тому її вимоги про визнання договору купівлі-продажу недійсним на зазначених підставах не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, договір купівлі-продажу від 26.06.2010 року було оформлено нотаріально та належним чином зареєстровано нотаріусом в Реєстрі правочинів та відповідачем ОСОБА_4 в ОП ЗМБТІ, що підтверджено довідкою ОП ЗМБТІ від 08.10.2010 р., тобто він пройшов державну реєстрацію. Тому даний договір відповідає вимогам ст. ст. 210, 334 та ст. 657 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Однак на час розгляду справи, довіреність від 21.06.2010 року видана ОСОБА_7, не визнана судом недійсною, та позовної вимоги про визнання довіреності недійсною позивачем заявлено не було.

Відповідно до ст. 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Тому договір купівлі-продажу частки квартири, вчинений ОСОБА_5 за довіреністю від ОСОБА_7, слід вважати таким, що вчинений самою власницею цієї частки квартири ОСОБА_7 За таких обставин зазначені в позові підстави - невідповідність правочину вимогам ст. 361, 362, 658 ЦК України не знайшли підтвердження при розгляді справи.

Таким чином, враховуючи викладене, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, третя особа: Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу недійсним залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя І.А.Крамаренко