Справа № 464/9754/14-ц
пр.№ 2/464/2071/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої Бойко О.М.

при секретарі Качарабі
П.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго» про поновлення
прав, зобов'язання вчинити дії,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з солідарно з
відповідачів заборгованість за надані
послуги з теплопостачання в сумі 9 170
грн. 22 коп. В обгрунтування позовних
вимог покликається на те, що рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 12.10.2007 р. №879 "Про
надання послуг з теплопостачання
мешканцям житлових будинків КЕВ
м.Львова" зобов'язано ЛМКП
"Львівтеплоенерго" укласти з БУ КЕВ
м.Львова договори про надання
повноважень на виконання послуг з
теплопостачання у житлових будинках,
що перебувають на балансі БУ КЕВ м.
Львова. Згідно договору доручення №2
Будинкоуправління №2 від свого імені
та за власний рахунок доручає ЛМКП
"Львівтеплоенерго" виконувати від його
імені наступне: здійснювати виконання
послуг по наданню теплової енергії з
централізованого опалення і гарячої
води у житлові будинки; здійснювати
нарахування вартості наданих послуг по
постачанню теплової енергії з
централізованого опалення і гарячої
води мешканцям, які проживають у
житлових будинках, які перебувають на
балансі довірителя; здійснювати збір
коштів за спожиту теплову енергію з
централізованого опалення і гарячу
воду від абонентів довірителя на
розрахунковий рахунок повіреного;
представляти інтереси довірителя у
судах стосовно правовідносин,
пов'язаних із відшкодуванням
заборгованості за спожиту теплову
енергію з централізованого опалення та
гарячу воду. ЛМКП "Львівтеплоенерго" у
будинок АДРЕСА_1 надає послуги з
постачання теплової енергії. За
адресою АДРЕСА_1 проживають
відповідачі, які неналежним чином
проводять оплату наданих з
теплопостачання послуг, внаслідок чого
станом на 01.07.2014 року у них утворилась
заборгованість в сумі 9 170 грн. 22 коп. На
неодноразові попередження в
добровільному порядку сплатити борг
відповідачі не реагують, в зв'язку з чим
просять позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_4 звернувся із
зустрічним позовом, в якому просить
зобов'язати відповідача створити
належні умови про права дитини
визначених Законом України «Про
охорону дитинства» на суспільних
відносинах проживаючих з ветераном
війни- інвалідом війни в політиці
Держави в забезпеченню в завданнях
розширити правовий та соціальний
захисти на гарантії прав дитини в
Україні, у забороні скасовувати права
та пільги встановлені законодавством
СРСР та Української РСР та звільнити
від сплати суми боргу в розмірі 9170 грн.
22 коп.; поновити цивільне право;
стягнути з відповідача 9170 грн. 22 коп.
матеріальної шкоди та 150 000 грн.
моральної шкоди. В обгрунтування
позовних вимог покликається на те, що
він з сім'єю зареєстрований у АДРЕСА_1. В
силу Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», Конституції
України, Закону України «Про охорону
дитинства» його сім'я є багатодітною, а
він ветераном війни - інвалідом війни,
відтак, має пільги по оплаті
житлово-комунальних послуг 100 %, які
поширюються також на членів його сім»ї.
Однак, відповідач в порушення норм
законодавства України здійснює
нарахування за надані послуги з в
теплопостачання без врахування пільг
на членів сім»ї, принижуючи таким чином
його честь та гідність, як ветерана
війни - інваліда війни та спричиняючи
йому моральну шкоду. Крім того,
внаслідок неправомірного неврахування
100% пільг та нарахування йому боргів
було безпідставно арештовано його
майно, чим йому заподіяно матеріальної
шкоди.

В судовому засіданні представник
позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго»
первісний позов підтримала в повному
обсязі, дала пояснення, аналогічні
змісту позовної заяви, просить позов
задоволити. Зустрічний позов
заперечила, вважає такий
безпідставним, а тому просить у його
задоволені відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
первісний позов заперечив, зазначивши,
що нарахована заборгованість по оплаті
за надані послуги теплопостачання є
неправомірною, оскільки в силу Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
Конституції України, Закону України
«Про охорону дитинства» його сім'я є
багатодітною, а він ветераном війни -
інвалідом війни, відтак, має пільги по
оплаті житлово-комунальних послуг 100 %,
які поширюються також на членів його
сім»ї. Зустрічний позов підтримав в
повному обсязі, дав пояснення,
аналогічні його змісту, просить
зустрічний позов задоволити.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача ОСОБА_4,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі
зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою з місяця
проживання про склад сім'ї і прописки
виданої Будинкоуправлінням №4 від
23.06.2014 року.

Згідно довідки про стан розрахунків за
теплопостачання по квартирі АДРЕСА_1
відповідачі не сплачують за послуги
теплопостачання, внаслідок чого за
період з 01.04.2011 р. по 30.06.2014 р. у них
виникла заборгованість в сумі 9 170 грн. 22
коп. .

Відповідно до ст.67 ЖК плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно ст.68 ЖК наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги. До
комунальних послуг відносяться,
зокрема, централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо (ст.13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»). На
підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків (в
редакції постанови КМ України від
24.01.2006р. №45, діє з 02.02.2006р.), ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» власники та наймачі (орендарі)
квартир зобов'язані оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Враховуючи наведені обставини, суд
приходить до висновку, що сума боргу за
надані послуги з теплопостачання в
період з 01.04.2011 р. по 30.06.2014 р., яка
становить 9 170 грн. 22 коп. підлягає
солідарному стягненню з відповідачів.

Згідно посвідчення №092206, виданого
04.05.1998р., позивач є інвалідом ІІІ гр. і
має право на пільги встановлені для
ветеранів війни- інвалідів війни .

Згідно ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» інвалідам війни
надані пільги, в т.ч. 100-процентна знижка
плати за користування комунальними
послугами (газом, електроенергією та
іншими послугами) та скрапленим
балонним газом для побутових потреб в
межах середніх норм споживання.

Відповідно до ч.5 ст.51 Бюджетного
кодексу України при наданні пільг та
здійсненні видатків з бюджету щодо їх
виплати до членів сім'ї пільговика
належать: дружина (чоловік), їхні
неповнолітні діти (до 18 років);
неодружені повнолітні діти, визнані
інвалідами з дитинства I та II групи або
інвалідами I групи; особа, яка проживає
разом з інвалідом війни I групи та
доглядає за ним, за умови що інвалід
війни не перебуває у шлюбі;
непрацездатні батьки; особа, яка
знаходиться під опікою або піклуванням
громадянина, який має право на пільги,
та проживає разом з ним.

Судом встановлено, що у відповідності
до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» ОСОБА_4, як
інваліду війни та його дружині ОСОБА_3
надана пільга у розмірі 100% по оплаті за
житлово-комунальні послуги у межах
середніх норм споживання. Доньки
позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які
зареєстровані в АДРЕСА_1 є
повнолітніми, а тому надані позивачу
пільги до них не застосовуються, як не
застосовуються і до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, які є внуками позивача. Однак,
на 4 осіб ( ОСОБА_2 та її 3 неповнолітніх
дітей) з 01.09.2010р. враховується пільга на
4-ох осіб як багатодітній сім'ї
відповідно до Закону України «Про
охорону дитинства». Пільга надається
батькам та дітям до 18 років в розмірі 50%
вартості комунальних послуг.

Виходячи із вищезазначених обставин,
суд приходить до висновку про
правомірність нарахування плати за
послуги з теплопостачання.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України
передбачена відповідальність у
вигляді відшкодування моральної шкоди
завданої неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю.

Відповідно до роз'яснень, що містить п.2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» спори про
відшкодування моральної шкоди
розглядаються, якщо право на її
відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції або
випливає з її положень, положень
Цивільного кодексу та іншим
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди, при порушенні
зобов'язань, які підпадають під дію
Закону "Про захист прав споживачів" чи
інших законів, що регулюють такі
зобов'язання і передбачають
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Моральною шкодою є втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб (п.3
Постанови Пленуму Верховного суду
України „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди"). Така може полягати
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності,
прав, наданих споживачам, інших
цивільних прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Частина 2 статті 60 ЦПК України визначає,
що докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Проте позивачем за зустрічним позовом,
всупереч вказаних вимог, не подано суду
жодних доказів, які б свідчили про
заподіяння йому моральної шкоди.

З огляду на зазначені обставини вимоги
зустрічного позову є безпідставними, а
тому не підлягають до задоволення.

Крім цього, з відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь держави слід
стягнути судові витрати по 81 грн. 20 коп.
з кожного.

На підставі ст.11, 16,1167 ЦК України,
ст.ст.67, 68 ЖК УРСР, ст.ст.13, 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», п.7, 10 Правил користування
приміщеннями житлових будинків та
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-216, 218 ЦПК
України, -

в и р і ш и в :

первісний позов задоволити. Стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 9 170 (дев'ять тисяч сто сімдесят)
грн.. 22 коп. заборгованості за надані
послуги з теплопостачання.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
судові витрати по 81 грн. 20 коп. з
кожного.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 до Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго» про поновлення
прав, зобов'язання вчинити дії,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Львівської
області через Сихівський районний суд
м.Львова протягом 10 днів після його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення протягом 10 днів з
часу отримання його копії.

Головуюча: