Справа № 450/773/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі

головуючого - судді
Кіпчарського М.О.,

при секретарі Микитів
Н.С., Стельмащук Н.О.,

за участю: позивачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

представника відповідачів
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Пустомити
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про
усунення від спадкування, визнання
права власності, визнання державного
акту недійсним та встановлення факту,-

в с т а н о в и в :

Позивачі у березні 2013 р. звернулися
до суду з вищевказаним позовом, позовні
вимоги обґрунтовують тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_8, яка
являлась власником земельної ділянки
площею 0,0799 га, на якій вона разом з
ОСОБА_4, як подружжя, розпочали
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1 який до даного часу не зданий
у експлуатацію. Крім того, померла
являлась власником земельних ділянок
площами 0,3706 га, 0,1485 га та 0,25 га, що
підтверджується виданими на її ім»я
Державними актами на право приватної
власності на землю.

За життя ОСОБА_8 своїм майном не
розпорядилася, тому спадкування
відбувається за законом. Спадкоємцями
першої черги являються вони - чоловік
померлої ОСОБА_4, сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
внук ОСОБА_5 в порядку спадкування за
представленням ( син дочки ОСОБА_9, яка
померла у 1992 р.), а також відповідачі -
дочки ОСОБА_6 і ОСОБА_7

ОСОБА_8 тривалий час хворіла, її
доглядали сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а
відповідачі не приймали участі в
наданні допомоги своїй матері, яка
через свій вік потребувала такої
допомоги. З цих підстав просять усунути
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від права на
спадкування за законом майна ОСОБА_8

ОСОБА_4 вважає, що майно, набуте за
час шлюбу подружжям, належить подружжю
на праві спільної сумісної власності,
тому просить визнати за ним : право
власності на 5/8 ідеальних частин
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ;
право власності на 1/ 2 частини
земельної ділянки площею 0,0799 га, та
право власності на 1/4 частини
земельних ділянок площами 0,3706 га, 0,1485
га і 0,25 га.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 просять
визнати за ними: право власності за
кожним по 1/8 ідеальній частині
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1; право
власності за кожним по 1/8 частини
земельної ділянки площею 0,0799 га; право
власності за кожним по 1/ 4 частини
земельних ділянок площами 0,3706 га, 0,1485
га і 0,25 га.

Також просять визнати частково
недійсним Державний акт на право
приватної власності на землю серії
ЛВ№11466, виданий ОСОБА_8 на земельну
ділянку площею 0,0799 га

Крім того, перешкодою в оформленні
права власності являються помилки,
виявлені у свідоцтвах про народження
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_9- матері
позивача ОСОБА_5 Зокрема, ім»я
померлої ОСОБА_8, але у згаданих
свідоцтвах про народження її ім»я
помилково записано ОСОБА_8, хоча в усіх
інших виданих на її ім»я документах
зазначається вірно ОСОБА_8. Тому
просять встановити факт, що ОСОБА_8,
являлась матір'ю ОСОБА_9, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засіданні не з»явилися, подали заяви
про слухання справи у їх відсутність,
позовні вимоги підтримують та просять
їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
судовому засіданні заявлений позов
підтримали повністю з вище зазначених
підстав. Пояснили, що їх мати звали
ОСОБА_8, разом з якою вони проживали за
зазначеною адресою. Мати потребувала
сторонньої допомоги, і тільки вони
вдвох піклувалися про матір, а їх
сестри - відповідачі по справі, рідко
приїздили до матері, пославшись на те,
що зайняті роботою та мають свої сім»ї.
Зазначили, що після смерті матері
вони, їх батько та онук померлої
ОСОБА_5, не зверталися до нотаріуса з
заявами про прийняття спадщини. А їх
сестри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчасно
звернулися до нотаріуса з заявами про
прийняття спадщини, про що їм стало
відомо пізніше. Ними пропущений строк
звернення з заявою про прийняття
спадщини, тому вони за порадою адвоката
звернулися в суд з даним позовом .
Стверджують, що оригінали Державних
актів на право власності на земельні
ділянки, власником яких являлась їх
померла мати, у них збереглися. А
житловий будинок АДРЕСА_1 до даного
часу не зданий в експлуатацію та не
зареєстрований на праві власності за
будь-ким із їх родини.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов визнав в
частині встановлення факту родинних
відносин. В іншій частині позов не
визнав та в його задоволенні просить
відмовити за безпідставністю. Вважає,
що позивачі не довели суду, яке саме
їх право та ким порушено в даному
випадку, а також не довели, що померла
ОСОБА_8 потребувала сторонньої
допомоги, а відповідачі мали
можливість надати таку допомогу.
Зазначив, що у позивачів немає
перешкод у прийнятті спадкового майна,
оскільки нотаріусом заведена спадкова
справа, правовстановлюючі документи
на земельні ділянки збереглись, а
померла не являлась власником спірного
будинку.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 показала, що проживає у
АДРЕСА_2 по сусідству з родиною ОСОБА_8.
Дружину та мати позивачів звали
ОСОБА_8, яка раніше проживала у старому
будинку, а потім перейшла жити у
новозбудований будинок до синів ОСОБА_1
та ОСОБА_2, які і доглядали її, як свою
матір. ОСОБА_8 хворіла і потребувала
сторонньої допомоги. В останні роки
житті ОСОБА_8 вона інколи заходила в
будинок до неї, тому не знає, чи
приїздили дочки до матері, коли саме та
як часто.

Свідок ОСОБА_14 показав, що з 2002 р.
проживає в АДРЕСА_2 по сусідству з
родиною ОСОБА_8, зокрема, біля їх
старого будинку, в якому раніше
проживала ОСОБА_8, яку в основному
відвідували і турбувались про неї її
сини, так як проживали поруч. А дочки
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 приїздили до матері
приблизно раз в місяць. В останні роки
життя ОСОБА_8 перейшла проживати до
синів у новозбудований будинок, що
значно дальше від нього, тому він там
був всього декілька разів в останні
роки. Знає, що ОСОБА_8 хворіла, їй важко
було самостійно ходити, тому
потребувала сторонньої допомоги.
ОСОБА_4, чоловік померлої, після того, як
вона перейшла жити до синів,
повернувся назад в старий будинок, де
проживав до її смерті, а після знову
повернувся до синів.

З»ясувавши обставини справи на
підставі наявних у справі та
перевірених в судовому засіданні
доказів, з врахуванням вимог
цивільного судочинства , суд вважає, що
позов слід задовольнити частково, з
врахуванням наступного.

Встановлено, що ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала у
АДРЕСА_1 яка згідно Державного акту
на право приватної власності на землю
ЛВ №11462, з 1997 року являлась власником
земельної ділянки площею 0,0799 га, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на якій
розміщений незавершений будівництвом
житловий будинок, про який відсутні
дані щодо його здачі в експлуатацію
чи реєстрацію на праві власності .

Даних про те, що померла ОСОБА_8
являлась власником незавершеного
будівництвом житлового будинку по
АДРЕСА_1 суду не надано, тому дане
майно не може вважатися спадковим.

Також ОСОБА_8 являлась власником 3-х
земельних ділянок, які знаходяться на
території с.Солонка, зокрема:
земельної ділянки площею 0,3706 га,
згідно Державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯГ №0043166 , виданого
22.03.2002р.;

земельної ділянки площею 0,1485 га,
згідно Державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯК №233464 , виданого
29.02.2012р.; земельної ділянки площею 0,2500
га, згідно Державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯК №2334645, виданого
29.02.2012р. Державні акти зареєстровані в
Книзі записів реєстрації державних
актів Солонківської сільської ради
Пустомитівського району( а.с.29-32)

Згідно свідоцтва про смерть та
Актового запису про смерть, ОСОБА_8
померла ІНФОРМАЦІЯ_7 р. у с.Солонка у
віці 77 років. Причина смерті - ішемічна
хвороба серця, атеросклеротичний
кардіосклероз.

Також встановлено, що 22.08.2012р.
Пустомитівською державною
нотаріальною конторою заведена
Спадкова справа №25812012 до майна
ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7, з якої
слідує, що 22.08.2012р. дочка померлої
ОСОБА_6 звернулася у нотаріальну
контору з заявою про прийняття
спадщини її померлої матері ОСОБА_8 З
аналогічною заявою 12.09.2012р. звернулася
у нотаріальну контору також ОСОБА_7-
дочка померлої.

03.10.2012р. державний нотаріус
повідомив ОСОБА_1, що у зв»язку із
спливом шестимісячного терміну після
смерті його матері ОСОБА_8, будуть
видаватися свідоцтва про право на
спадщину.

08.10.2012р. ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
подали нотаріусу заяву про те, що ними
подана до суду заява про усунення від
права на спадщину дочок померлої
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у зв»язку з чим
просять утриматися від видачі їм
свідоцтва про право на спадщину за
законом до вирішення справи в суді.

В матеріалах спадкової справи
відсутні дані про звернення позивачів
у нотаріальну контору з заявами про
прийняття спадщини.

Статтями 256,258 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає справи
про встановлення факту родинних
відносин між фізичними особами. У
рішенні суду повинно бути зазначено
відомості про факт, встановлений
судом.

Згідно свідоцтв про народження
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_9, їх батьками
значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_8( а.с.13,15,16).

А згідно записів в паспорті
громадянина України ОСОБА_4, в графі
«Сімейний стан» значиться, що він у 1958
році зареєстрував шлюб з ОСОБА_8( а.с.12).

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 , являлась матір»ю
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_9, ім.»я якою у
свідоцтвах про народження її дітей
записано «ОСОБА_8», замість вірно
«ОСОБА_8». З цих підстав позовні вимоги
в частині встановлення факту родинних
відносин, підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання
права власності.

Відповідно до положень статей 55,124
Конституції України та ст.3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Главами 84-86 ЦК України визначено,
що спадкування здійснюється за
заповітом або за законом ( ст.1217) ; для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини( ст.1270) ; якщо
спадкоємець протягом 6-місячного
строку не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв спадщину (ч.1 ст.1272); за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини, суд може визначити
йому додатковий строк , достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини( ч.3 ст.1272).

Порядок оформлення права на
спадщину встановлений главою 89 ЦК
України і ,зокрема, таке оформляється
шляхом видачі нотаріусом свідоцтва
про право на спадщину (ст.ст.1296-1298). З
огляду на положення вищезазначених
статей ЦК України, для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв, а саме вчинив певні
передбачені законом дії, які свідчать
про його волевиявлення на прийняття
спадщини. У протилежному випадку
спадкоємець вважається таким, що не
прийняв спадщину, і може порушувати в
суді питання лише про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачі
являються спадкоємцями першої черги
за законом померлої , які не
зверталися до нотаріуса з заявами про
прийняття спадщини. Даних про
існування у позивачів перешкод у
вчиненні таких дій, судом не
встановлено.

З врахуванням встановленого не
підлягають до задоволення позовні
вимоги в частині визнання права
власності за позивачами на
незавершений будівництвом житловий
будинок та чотири земельні ділянки.

Також відсутні підстави для
визнання частково недійсним
Державного акту на право приватної
власності на землю ЛВ №11462, виданого
23.07.1997 року на ім.»я ОСОБА_8, оскільки
позивачі не довели суду з яких саме
підстав необхідно такий правочин
визнавати частково недійсним.

Щодо позовних вимог про усунення
від спадкування.

Статтею 202 СК України передбачено, що
повнолітні дочка, син зобов»язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялась від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_8 протягом останніх років свого
життя в силу похилого віку (77 років) та
хвороби, не могла самостійно
забезпечити умови свого проживання.
Тому про нею піклувалися її сини
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки такі
залишалися проживати разом з їх
матір»ю та мали можливість
забезпечити підтримку та допомогу
своїй матері у створенні умов її
життя.

Суд вважає, що в судовому засіданні
не знайшов свого підтвердження факт
свідомого ухилення відповідачів
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від надання допомоги
своїй матері ОСОБА_8, і що така в
останні роки свого життя була у
безпорадному стані.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачі не скористався даним
правом, оскільки не довели суду, що
відповідачі свідомо ухилялась від
надання допомоги своїй матері ОСОБА_8,
і що така була у безпорадному стані. З
цих підстав позовні вимоги в цій
частині теж не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст.1217,1224,1270,1272,1296-1298 ЦК
України, ст.202 СК України, ст.ст.3,8,10, 57,
60,197, 209, 212- 215,218, 223,256,-259, 292,294 ЦПК України,
-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково .

Встановити факт родинних стосунків
мати-діти, а саме, що ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7
року, являлась матір'ю ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10-ти днів з
дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено

та підписано 10.02.2014р.

СуддяМ. О. Кіпчарський