У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Олійник А.С.,
Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про зменшення розміру
аліментів, неустойки та звільнення від
сплати заборгованості по аліментам, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 5 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області
від 20 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 1997 року по 2006 рік
він перебував у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_5, від якого вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу із
ОСОБА_5 він перебував у фактичних
шлюбних стосунках з ОСОБА_4, від яких
має доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Чорноморського районного
суду Автономної Республіки Крим від 27
листопада 2006 року з нього на користь
ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_6 у розмірі 536 грн
щомісячно, а рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 1
жовтня 2008 року стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_4 на утримання
малолітньої ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини
від усіх видів заробітку щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Рішенням
Чорноморського районного суду
Автономної Республіки Крим від
16 серпня 2010 року з нього на користь
ОСОБА_5 стягнуто пеню за прострочення
сплати аліментів в сумі 4 332,23 грн,
розмір якої збільшено рішенням
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 1 грудня 2010 року до
14 445,75 грн. Крім того, позивач має
заборгованість по сплаті аліментів на
першу дитину в сумі 1 713 грн.

Посилаючись на погіршення стану
здоров'я, що спричинило тривалу
відсутність заробітку, що потягло за
собою утворення боргів по аліментах,
просив зменшити щомісячний розмір
аліментів до 150 грн на кожну дитину,
зменшити розмір неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів з 14 445,75
грн до 2 000 грн та звільнити його від
сплати заборгованості за аліментами у
розмірі 1 713 грн.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 5 жовтня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 20 серпня 2013 року, позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено частково.

Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_3
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 536 грн до 150 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі з урахуванням індексу
інфляції у розмірі 150 грн щомісячно,
починаючи від дня набрання чинності
рішенням суду до досягнення дитиною
повноліття.

В задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 313 ЦПК України справа
розглядається апеляційним судом за
правилами, встановленими для розгляду
справ судом першої інстанції, за
результатами якого апеляційний суд
ухвалює рішення або постановляє ухвалу
за правилами ст. 19 і гл. 7 розд. ІІІ цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За змістом ухвала апеляційної
інстанції повинна відповідати вимогам
ст. 315 ЦПК України.

Зокрема, у ній повинні бути викладені
встановлені судом першої інстанції
обставини, узагальнені доводи
апеляційної скарги, мотиви, за якими
суд апеляційної інстанції дійшов свого
висновку і посилання на закон, яким він
керувався. При відхиленні апеляційної
скарги в ухвалі зазначаються конкретні
обставини і факти, що спростовують її
доводи.

Проте, зазначеним вимогам ухвала суду
апеляційної інстанції не відповідає.
Суд узагалі належним чином не
перевірив доводів апеляційної скарги;
не перевірив законність і
обґрунтованість ухваленого судом
першої інстанції рішення; не навів
мотивів прийнятого ним рішення; не
зазначив обставин, які б спростовували
доводи апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанцій, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що у
позивача змінився сімейний стан та
погіршився стан здоров'я, що відповідно
до ст. 192 СК України є підставою для
зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6

Судами установлено, що з 1997 року по 2006
рік ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5, від якого вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу із ОСОБА_5 він
перебував у фактичних шлюбних
стосунках з ОСОБА_4, від яких має доньку
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Чорноморського районного
суду Автономної Республіки Крим від 27
листопада 2006 року з нього на користь
ОСОБА_5 стягнено аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_6 у розмірі 536 грн
щомісячно.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 1 жовтня 2008 року стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання малолітньої ОСОБА_7 у розмірі
1/6 усіх видів заробітку щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Рішенням Чорноморського районного
суду Автономної Республіки Крим від 16
серпня 2010 року з нього на користь
ОСОБА_5 стягнуто пеню за прострочення
сплати аліментів в сумі 4 332,23 грн,
розмір якої збільшено рішенням
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 1 грудня 2010
року до 14 445,75 грн.

Крім того, позивач має заборгованість
по сплаті аліментів на першу дитину в
сумі 1 713 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та у випадках,
передбачених СК України.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. ст. 59, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Звертаючись із позовом про зменшення
розміру аліментів, що присуджені до
стягнення, позивач на підтвердження
зміни матеріального стану та стану
здоров'я надав: копію картки хворого та
направлення до стаціонару, видане
поліклінічним відділенням клінічної
лікарні Суворовоського району м.
Херсона від 25 травня 2011 року;
виписку медичної установи від 16 серпня
2012 року; договір від 1
вересня 2009 року про вступ до
Національного університету
кораблебудування на заочну форму
навчання.

Приймаючи зазначені докази на
підтвердження погіршення
матеріального стану та стану здоров'я
позивача з часу стягнення аліментів,
суди не з'ясували, чи дійсно хворіє
позивач на гепатит С та потребує
відповідного лікування, чи тільки
обстежується; чи навчається ОСОБА_3 у
вищому навчальному закладі згідно
наданого ним договору та яким чином
заочна форма навчання впливає на його
матеріальний стан. Крім того, судами не
з'ясовано, що змінилося в матеріальному
стані та стані здоров'я ОСОБА_3 після
відмови у задоволенні його
аналогічного позову у 2010 році.

Вирішуючи справу, апеляційний суд на
зазначені вимоги закону уваги не
звернув, у порушення ст.ст. 303, 315 ЦПК
України у достатній мірі не перевірив
доводи апеляційної скарги, не врахував
роз'яснення, викладені в пп. 15, 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" та залишив поза
увагою доводи відповідача про
неправильну правову оцінку доказів
щодо матеріального стану позивача та
стану його здоров'я.

З огляду на зазначене, ухвала суду
апеляційної інстанції не відповідає
вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору. За
таких обставин колегія суддів вважає,
що апеляційний суд не виконав своїх
обов'язків, визначених законом, а тому
ухвала підлягає скасуванню з передачею
справи на новий апеляційний розгляд,
відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 20
серпня 2013 року скасувати, справу
передати на новий судовий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар Головуючий
Судді:В.І. Амелін С.О. Карпенко А.С.
Олійник В.О. СавченкоСудді:В.І. Амелін