Справа №
Провадження № 2/477/261/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючої - судді Семенової
Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду із вказаною позовною
заявою, в якій просить визнати за ним
право власності на 1/ 4 частину
земельної ділянки площею 6,10 га для
ведення товарного
сільськогосподарського товариства,
розташовану на території Коларівської
сільської ради, та на ? частину
земельної ділянки площею 0,08 га,
розташовану АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті матері
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що
вищевказане майно належало його матері
ОСОБА_2 як спадкоємцю майна після
смерті її чоловіка та батька позивача
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте за
життя мати не встигла оформити
правовстановлюючих документів на свою
частку вказаних земельних ділянок, а
тому на даний час він, як єдиний
спадкоємець після смерті матері,
позбавлений можливості нотаріально
оформити свої спадкові права та
одержати свідоцтво про право на
спадщину на вказане спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_4
звернулася до суду із заявою, в якій
позовні вимоги свого довірителя
підтримала та просила справу
розглянути у їх відсутність.

Відповідач - Коларівська сільська рада
Жовтневого району Миколаївської
області звернулася до суду із заявою, в
якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та
просила справу розглянути у
відсутність їх представника.

Дослідивши надані суду письмові
докази, в межах заявлених позовних
вимог, судом встановлено що згідно
свідоцтва про народження НОМЕР_1,
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 14).

За даними свідоцтв про право на
спадщину за законом та за заповітом,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкоємцями
його майна за законом були позивач та
його мати ОСОБА_2, та позивач також був
спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3
за заповітом щодо земельної ділянки
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

З урахуванням права ОСОБА_2 на
обов'язкову частку у спадковому майні
вона отримала у спадок також 1/ 4 частину
земельної ділянки, що була заповідана
позивачу.

За даними вказаних свідоцтв ОСОБА_2 як
спадкоємцю після смерті її чоловіка
ОСОБА_3 належала 1/ 4 частина земельної
ділянки площею 6,10 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва (кадастрові номери
:07:000:0890 та :21:000:0611), що
розташована на території Коларівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області та 1/ 2 частина
земельної ділянки площею 0,08 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована в с.
Коларівка Жовтневого району
Миколаївської області (кадастровий
номер :01:010:0454). Власником інших
частин вказаних земельних ділянок є
позивач (а.с. 30, 33).

За даними свідоцтва про смерть, НОМЕР_2,
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
виконкомом Коларівської сільської
ради Жовтневого району миколаївської
області здійснено актовий запис про
смерть за № 5 від 15.03.2013 року (а.с. 15).

За даними виконкому Коларівської
сільської ради та спадкової справи №
52/2013, заведеної приватним нотаріусом
Жовтневого районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_5,
єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2
є її син - ОСОБА_1, який спадщину прийняв.

Підстави, з яких позивач був змушений
звернутися до суду із цим позовом
підтверджуються листом нотаріуса від
16.09.2013 року № 284/02/14/52-2013, яким ОСОБА_1
роз'яснено про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вищевказане нерухоме майно у зв'язку з
тим, що ОСОБА_2, яка отримала вказане
майно у спадок та про що зроблено
відповідні відмітки про перехід права
власності на Державних актах, у
встановленому законом порядку не
зареєструвала у відповідному органі
Держземагентства свого права відносно
спадкового майна (а.с. 6).

Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу
України, в редакції, що діяла на час
оформлення ОСОБА_2 своїх спадкових
прав, право власності на земельну
ділянку, набуту у власність із земель
приватної власності без зміни її меж,
цільового призначення, посвідчується,
в тому числі, на підставі свідоцтвом
про право на спадщину.

При набутті права власності на
земельну ділянку на підставі вказаного
документу, державний акт на право
власності на земельну ділянку, що
відчужується, долучається до
документа, на підставі якого відбувся
перехід права власності на земельну
ділянку, в кожному такому випадку
відчуження земельної ділянки.

На державному акті про право власності
на земельну ділянку нотаріус, який
посвідчує (видає) документ, та орган,
який здійснює державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обмежень,
роблять відмітку про відчуження
земельної ділянки із зазначенням
документа, на підставі якого відбулося
відчуження.

Орган, який здійснює реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обмежень, робить
відмітку про реєстрацію прав на
земельну ділянку на підставі документа
про її відчуження, складеного та
посвідченого в порядку, встановленому
законом.

Однак, як вказує позивач, та слідує з
роз'яснень нотаріуса, ОСОБА_2 за життя
не провела державної реєстрації
переходу права власності до неї часин
вищевказаних земельних ділянок, що
нині перешкоджає позивачу в оформленні
своїх спадкових прав.

Проте, за положеннями ст. 1218 ЦК України,
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті, а як
встановлено судом, на час смерті ОСОБА_2
належало право власності на
вищевказані земельні ділянки.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України
вказують, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи наведене, та встановивши, що
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна
після смерті матері ОСОБА_2 та спадщину
прийняв, але позбавлений можливості
нотаріально оформити свої спадкові
права через те, що спадкодавець ОСОБА_2
не провела відповідної державної
реєстрації своїх прав, хоча з
досліджених документів слідує про
набуття нею прав відносно вказаного
майна як спадкоємця після смерті
чоловіка ОСОБА_3, тому на підставі ст. 16
ЦК України, суд дійшов висновку, що
цивільне право позивача підлягає
захисту шляхом визнання за ним права
власності на вказані частини земельних
ділянок.

Керуючись ст.ст. 209, 213- 215, 218 ЦПК України,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий
запис про смерть № 5 від 15.03.2013 року)
право власності на:

- 1/4 (одну четверту) частину земельної
ділянки (кадастрові номери :07:000:0890
та :21:000:0611) площею 6,10 га, для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Коларівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області (що зазначена у
Державному акті на право власності на
земельну ділянку серії Р4 № 107022,
виданому 27.06.2002 року на підставі
розпорядження Жовтневої районної
державної адміністрації від 13 травня
2002 року № 309-р та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 68);

- 1/2 (оджену другу) частину земельної
ділянки (кадастровий номер
:01:010:0454) площею 0,08 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована в
АДРЕСА_1 (що зазначена у Державному акті
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЗ № 136120, виданому 26.12.2008 року на
підставі рішення 23 сесії 5 скликання
Коларівської сільської ради від 14
грудня 2008 р. №12 та зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право приватної власності на
землю за № 00).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова