НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4452/13-ц
№ 2/183/495/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Перещепинської
міської ради, третя особа: реєстраційна
служба Новомосковського
міськрайонного управління юстиції, про
визначення частки в спільному
сумісному майні, визнання права
власності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом до Перещепинської
міської ради, третя особа: реєстраційна
служба Новомосковського
міськрайонного управління юстиції, в
якій остаточно просить визначити, що
частки позивача та ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1
становлять по ? частині, а також просить
визнати за нею право власності на ?
частину цієї квартири на підставі
свідоцтва про право власності, та право
власності ? частину цієї квартири в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що вона з ОСОБА_2 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 07.06.1958 року по
21.08.1993 року. За час перебування у шлюбі
подружжям 28.06.1993 року була
приватизована квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після смерті
якого відкрилась спадщина у вигляді
частки у праві спільної сумісної
власності на вищевказану квартиру.

27.06.1994 року позивачем було отримано
технічну документацію на квартиру, де
зазначено її як одноособову власницю.

Позивач зазначає, що звернувшись до
Реєстраційної служби з метою державної
реєстрації права власності на
квартиру, їй було відмовлено в
державній реєстрації, оскільки частки
співвласників у спільній сумісній
власності не були виділені.

За таких обставин, позивач вважає, що
спадкове майно померлого ОСОБА_2 у
спільній сумісній власності квартири
складає ? частину.

На теперішній час у ОСОБА_1 виникла
необхідність в державній реєстрації
спадкової квартири, а через те, що
частки у праві власності на дану
нерухомість визначені не були,
вимушена звернутися до суду для
захисту своїх прав.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, її представник ОСОБА_3 надала
заяву про розгляд справи у її
відсутність, одночасно позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила їх
задовольнити.

В судове засідання представник
відповідача також не з'явився, надавши
заяву про розгляд справи у їх
відсутність.

Представник третьої особи -
реєстраційної служби Новомосковського
МРУЮ в судове засідання не з'явився,
надавши заяву про розгляд справи у їх
відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи
дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 перебували в шлюбі з 07.06.1958 року
(а.с.11).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло, видане 28.06.1993 року
Перещепинською селищною радою, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної
власності належить квартира АДРЕСА_1
(а.с.12).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.10), у зв'язку з чим припинилося його
право власності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
являється спадкоємцем першої черги за
законом після смерті свого чоловіка
ОСОБА_2, у зв'язку з чим отримала
свідоцтво про право на спадщину на
вищевказану квартиру після смерті
ОСОБА_2 (а.с.18).

Згідно рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
13.05.2013 року Реєстраційною службою
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області на звернення ОСОБА_1 про
державну реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1 було відмовлено в
державній реєстрації, оскільки частки
співвласників у спільній сумісній
власності не були виділені (а.с.16).

На підставі ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, таким чином частка кожного
співвласника вищезазначеної квартири
складає по ? частці кожного.

Відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК
України - право власності припиняється
у разі смерті власника.

Наявність іншого договору щодо
спірного майна судом не встановлено, як
і не виявлено інших спадкоємців, що
прийняли спадщину.

Аналізуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позов обґрунтований, але
підлягає частковому задоволенню, суд
вважає за можливе визначити, що частки

позивача та ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1
становлять по ? частини.

Що стосується вимог визнання права
власності на ? частину квартири, то суд
вважає за необхідне відмовити в даній
частині позовних вимог, адже судом не
знайшло свого підтвердження порушення
прав позивача у цій частині, адже
відмова Реєстраційної служби у
державній реєстрації права власності
на спірну квартиру мотивована
відсутністю виділеної частки
померлого у спільному майні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 130, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 328,
370, 1261, 1268-1270 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Перещепинської міської
ради, третя особа: реєстраційна служба
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції, про визначення
частки в спільному сумісному майні,
визнання права власності -
задовольнити частково.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 становлять по ?
частини кожного.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суду в
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, що не була
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя
В.В. Березюк