Справа № 577/531/14-ц
Провадження № 6/577/79/14
У Х В А Л А

"29" січня 2014 р.
м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд
Сумської області

в складі головуючого судді
Ярмак О.М.,

за участі секретаря
Зимовець В.О.,

державного виконавця
Рябовол А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Конотопі
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
Рябовол А.О. про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України ,-

В С Т А Н О
В И В:

Державний виконавець відділу ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
Рябовол А.О. звернулася до суду з
поданням, яке погоджене з начальником
відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа до
виконання ним зобов»язань за рішенням
суду. Своє подання обґрунтовує тим, що
на виконанні у відділі ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист № 2-731, виданий
Конотопським міськрайонним судом 14
квітня 2006 року з метою виконання
рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
доньки ОСОБА_5, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від
усіх видів його заробітку щомісячно,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття. З 2
листопада 2008 року боржник аліменти
сплачує не регулярно, у зв»язку з чим
станом на 25 січня 2014 року за ним
утворилася заборгованість зі сплати
аліментів в розмірі 43 427 грн. 90 коп. При
перевірці майнового стану боржника
встановлено, що майна, на яке може бути
звернуто стягнення, у нього не має.
Згідно відповідей Конотопського КП
«МБТІ», інспекції Держтехнагляду,
Конотопської ОДПІ, право власності на
нерухоме майно, сільськогосподарську
(будівельну) техніку за ОСОБА_2 не
зареєстроване, джерел отримання доходу
боржник не має. Тому, відповідно до ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в»їзду в Україну громадян
України», ст. 377-1 ЦПК України, прохає
тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа.

В судовому засіданні державний
виконавець відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Рябовол А.О. подання підтримала та
пояснила, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду про стягнення з
нього аліментів на утримання
малолітньої дитини, оскільки, він
самостійно не сплачує аліменти, не
працевлаштовується, не має джерела
доходів та майна, на виклики державного
виконавця до відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції не
з»являється.

Суд, вислухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши матеріали справи
та матеріали виконавчого провадження
№ 7215511 вважає, що подання не підлягає
задоволенню.

Встановлено, що рішенням
Конотопського міськрайонного суду від
14 квітня 2006 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання
доньки ОСОБА_5, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 3 квітня 2006 року до досягнення дитиною
повноліття ( а.с. 3).

З метою виконання вищевказаного
рішення суду, Конотопським
міськрайонним судом був виданий
виконавчий лист № 2-731/2006, а 14 лютого 2007
року - його дублікат (а.с.3).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції від
4 травня 2006 року за виконавчим листом №
2-731/2006, виданим Конотопським
міськрайонним судом Сумської області,
відкрите виконавче провадження № 1993055
(а.с. 5). В подальшому (у 2008 році) вказане
виконавче провадження було
перереєстроване в реєстрі виконавчих
проваджень за № 7215511.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що стягувач за виконавчим
листом - ОСОБА_3 28 вересня 2013 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила
своє прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов»язаний вживати
передбачених цим законом заходів
виконання рішення, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 вищевказаного
закону передбачено, що у разі ухилення
боржника від виконання зобов»язань,
покладених на нього рішенням державний
виконавець звертається до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов»язання за рішенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 313 ЦК України
фізична особа має право на свободу
пересування і може бути обмежена у
здійсненні такого права лише у
випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997,
кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров»я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб. Права,
викладені в пункті 1, також можуть у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України за поданням державного
виконавця за умови доведення та
документального підтвердження факту
ухилення боржника від виконання
зобов»язань, покладених рішенням суду
чи іншого органу (посадової особи).
Застосування таких обмежень може мати
місце тільки у виключних випадках і
повинно використовуватися лише як
крайній захід після реалізації усіх
можливих та передбачених законом
засобів примусового виконання
судового рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Державний виконавець відділу ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Рябовол А.О.
пояснила, що боржник ОСОБА_2 не
з»являється на виклики державного
виконавця.

Проте, в матеріалах виконавчого
провадження наявні пояснення ОСОБА_2
від 13 червня 2007 року, від 17 липня 2007
року, від 13 травня 2010 року та від 18
червня 2010 року, які він надавав
державному виконавцю.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, після 18 червня 2010 року
ОСОБА_2 до відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції для
надання пояснень не викликався,
останній вихід за місцем проживання
боржника був здійснений державним
виконавцем 24 листопада 2009 року,
матеріальне становище ОСОБА_2 останній
раз перевірялося державним виконавцем
у травні 2010 року. Після травня 2010 року
дії державного виконавця щодо
виконання рішення суду про стягнення з
ОСОБА_2 аліментів на утримання
малолітньої дитини обмежувалися лише
видачею стягувачу довідок про
неотримання аліментів на утримання
дитини.

В матеріалах виконавчого провадження
№ 7215511 дані про те, що ОСОБА_2 ухилився
від виконання рішення суду, не
з»являвся на виклики державного
виконавця, перешкоджав державному
виконавцю вчиняти виконавчі дії щодо
встановлення належного йому майна чи
доходів, мав реальні можливості
виконати рішення Конотопського
міськрайонного суду від 14 квітня 2006
року про стягнення з нього аліментів на
утримання малолітньої дитини
відсутні.

Крім того, в судовому засіданні
державний виконавець відділу ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Рябовол А.О.
пояснила, що вона не володіє даними про
те чи має боржник закордонний паспорт,
чи були у нього останнім часом виїзди
за кордон та чи має він намір
найближчим часом виїхати за межі
України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що державним виконавцем не надано
доказів того, що ОСОБА_2 свідомо
ухиляється від виконання рішення
Конотопського міськрайонного суду від
14 квітня 2006 року та з метою ухилення від
виконання рішення суду має намір
виїхати за межі України.

Керуючись ст. 377-1, п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК
України, -

У Х
В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області Рябовол А.О. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської області
через Конотопський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п»яти днів з дня проголошення
ухвали, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали -
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СуддяО. М. Ярмак