АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/133/14
інстанції: Гаврилюк С.М.
Справа № 2012/3107/2012
Доповідач : Пшенічна Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Гуцал Л.В., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

на рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 25 вересня 2013 року

за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
обслуговуванні житлового будинку,
знесення надвірних споруд

за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про поновлення
порушеного права, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
зобов'язання вчинити певні дії

за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до
суду з позовом, після уточнення якого
просили суд усунути перешкоди у
користуванні житловим будинком літ.
«А-1», розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4
знести навіс літ. «Ж», самовільно
побудований під навісом літ. «Ж»
металевий сарай та самовільно зведений
паркан.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про поновлення порушеного
права, усунення першкод в користуванні
земельною ділянкою, зобов'язання
знести самовільно побудовану стіну та
із зустрічним позов до ОСОБА_5 про
відшкодування моральної шкоди у сумі 8
000 грн. на користь ОСОБА_3, у сумі 2 000 грн.
на користь ОСОБА_4

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 25 вересня 2013 року позовну
заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 усунути
перешкоди ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у
користуванні житловим будинком,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом знесення побудованого під
навісом літ. «Ж» металевого сараю,
розмірами 2,40 х 3,00 м. за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4
задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
усунути перешкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
користуванні земельною діяльною за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення
стіни, що між сараєм літ. «Л» та
будинком літ. «А-1», розташованим за
адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення моральної
шкоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір
у розмірі 71 грн. 54 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 сплачений судовий збір у
розмірі 107 грн. 30 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права, просить змінити рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у
задоволенні позову та задовольнити
зустрічні позови ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що ОСОБА_5 нехтуючи
встановленими в суспільстві нормами
поведінки поводиться з нею відверто по
хамські, нав'язуючи їй такий порядок
користування земельною ділянкою та
надвірними будівлями, який задовольняю
виключно його.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
посилається на те, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права, просить змінити рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у
задоволенні позову та задовольнити
зустрічні позови ОСОБА_3, ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що ОСОБА_5 нехтуючи
встановленими в суспільстві нормами
поведінки поводиться з ОСОБА_3 відверто
по хамські, нав'язуючи їй такий порядок
користування земельною ділянкою та
надвірними будівлями, який задовольняю
виключно його.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 посилаються на те, що судом
порушено норми матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити їх позов.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказують на те, що навіс літ. «Ж» не є
об'єктом нерухомого майна, побудований
в 1957 році та оцінці не підлягає.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційних скарг, приходить до
висновку, що вони підлягають
частковому задоволенню з наступних
причин.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
сарай, який знаходиться під навісом
літ. «Ж», підлягає знесенню оскільки
побудований з порушенням будівельних
норм, з цих же підстав підлягає
знесенню стіна, що між сараєм літ. «Л»
та будинком літ. «А-1».

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови у задоволені частини позовних
вимог за первісним за зустрічним
позовами і не погоджується з
висновками щодо частково задоволення
первісного та зустрічного позовів і на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
змінює судове рішення. оскільки судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи.

Вирішуючи питання про знесення
побудованого під навісом літ. «Ж»
металевого сараю, розмірами 2,40 х 3,00 м.
за адресою: АДРЕСА_1. та стіни, що між
сараєм літ. «Л» та будинком літ. «А-1»,
розташованим за вказаною адресою, суд
першої інстанції не врахував положення
ч. 7 ст. 376 ЦК України та п. 5 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України № 6 від 30.03.2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва), в яких зазначено, що суд
має встановити. чи було видано особі,
яка здійснила самочинне будівництво,
припис про усунення порушень, чи
можлива перебудова об'єкту та чи
відмовляється особа, яка здійснила
самочинне будівництво, від такої
перебудови.

В судовому засіданні апеляційного суду
сторони не заперечували, що
перенесення споруд, відносно, яких
судом першої інстанції прийнято
рішення про їх знесення. можливо і це
приведено до вирішення існуючого
конфлікту співвласників.

В п. 24 зазначеної Постанови Пленуму
передбачено, що знесення нерухомості,
збудованої з істотним відхиленням від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
, істотним порушенням будівельних норм
і правил (у тому числі за відсутності
проекту), можливе лише за умови, що
неможлива перебудова нерухомості, або
якщо особа, яка здійснила будівництво,
відмовляється від такої перебудови.

Ці питання судом першої інстанції не
з'ясовані, висновків спеціалістів з
цього приводу не має.

Враховуючи, що знесення самовільно
збудованого є крайню мірою та те, що
сторони тривалий час цими спорудами
користуються, а питання щодо
переобладнання або перенесення
самовільного будівництва сторонами не
ставилося, то судова колегія відмовляє
позивачам за первісним та зустрічним
позовами у задоволення позовних вимог,
щодо знесення самовільно збудованих
під навісом літ. «Ж» металевого сараю,
розмірами 2,40 х 3,00 м. та стіни, що між
сараєм літ. «Л» та будинком літ. «А-1»
за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішення питання щодо перебудови та
перенесення самовільних будівель і
споруд відповідає загальним нормам
цивільного законодавства про
справедливість, добросовісність та
розумність у використані сторонами
своїх прав та обов'язків щодо
добросовісності користування спільною
власністю і не завдасть шкоди сторонам
у справі.

Відмова у задоволені позову не
позбавляє сторін права на звернення до
суду для вирішення питання зазначеним
способом.

Що стосується доводів апеляційної
скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про те, що
суд першої інстанції помилково дійшов
висновку про відмову у знесені навісу
літ. «Ж», то цей довід судовою колегіє
не приймається, оскільки суд першої
інстанції це питання вирішив
правильно, враховуючи те, що спірний
навіс є об'ектом право власності ОСОБА_4
згідно свідоцтва про право власності
на спадщину від 02.10 1992 року і не є
самочинним.

Щодо відмови у задоволені позовних
вимог відносно знесення паркану, то
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що висота
паркану, яка перевищує будівельні
норми може бути зменшена ОСОБА_4 до
діючих норм.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_3,
ОСОБА_4 щодо відмови у задоволені
позову про відшкодування моральної
шкоди, судовою колегією не приймаються,
оскільки суд першої інстанції відмовив
у цій частині позовних вимог, оскільки
вони не доведені. Доказів, які б
свідчили про доведеність позову щодо
відшкодування моральної шкоди,
апеляційному суду не надано.

Судова колегія також скасовує рішення
суду першої інстанції щодо стягнення
зі сторін судових витрат і згідно зі
ст.. 88 ЦПК України судові витрати
відносить за рахунок кожної сторони,
яка їх сплатила.

Керуючись ст.. ст.. 304, 304, п. ч.! ст.. 307, п. 1
ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 3127, 319 ЦПК України
судова колегія,-

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4
задовольнити частково

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 25 вересня 2013 року змінити.

Скасувати в частині зобов'язання
ОСОБА_3, ОСОБА_4 усунути перешкоди
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у користуванні
житловим будинком, розташованим за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення
побудованого під навісом літ. «Ж»
металевого сараю, розмірами 2,40 х 3,00 м.
за адресою: АДРЕСА_1 і цій частині
позовних вимог відмовити..

Скасувати в частині задоволення
зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
зобов'язання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
усунути перешкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
користуванні земельною діяльною за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення
стіни, що між сараєм літ. «Л» та
будинком літ. «А-1», розташованим за
адресою: АДРЕСА_1 і в цій часині
позовних вимог відмовити.

Скасувати щодо стягнення з ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3.
сплаченого судового збору у розмірі 71
грн. 54 коп. з кожного.

Скасувати щодо стягнення з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 сплаченого
судового збору у розмірі 107 грн. 30 коп. з
кожного.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальний
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії