У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Олійник А.С.,
Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп» (далі - ТОВ
«Укрспецторг Групп»), Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції про визнання незаконними дій
та припинення дії що порушує право, за
касаційними скаргами Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції та публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 19
серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 8 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись
на те, що під час виконавчого
провадження ВП № 19804041 по примусовому
стягненню з нього на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» боргу у розмірі 118
475,99 грн відповідачами проводиться
реалізація належного йому майна у
вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 без
попереднього отримання від органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука дозволу на реалізацію
житла, право на користування яким має
його малолітня донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на зазначене, просив визнати
незаконними дії Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ та ТОВ «Укрспецторг
Групп» в особі Полтавської філії, що
полягають у реалізації вказаного
нерухомого майна, а також зобов'язати
Автозаводський ВДВС Кременчуцького
МУЮ та ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі
Полтавської філії припинити дії,
спрямовані на його реалізацію до
отримання від органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука дозволу на реалізацію
житла, право на користування яким має
малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 19 серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 8 жовтня 2013 року, позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконними дії
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ в частині реалізації Ѕ частини
квартири АДРЕСА_1 без попереднього
отримання від органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука дозволу на реалізацію
житла, право на користування яким має
малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язано Автозаводський ВДВС
Кременчуцького МУЮ припинити дії,
спрямовані на реалізацію нерухомого
майна - Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, до
отримання від органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука дозволу на реалізацію
житла, право на користування яким має
малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційних скаргах заявники просять
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 313 ЦПК України справа
розглядається апеляційним судом за
правилами, встановленими для розгляду
справ судом першої інстанції, за
результатами якого апеляційний суд
ухвалює рішення або постановляє ухвалу
за правилами ст. 19 і гл. 7 розд. ІІІ цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За змістом ухвала апеляційної
інстанції повинна відповідати вимогам
ст. 315 ЦПК України.

Зокрема, у ній повинні бути викладені
встановлені судом першої інстанції
обставини, узагальнені доводи
апеляційної скарги, мотиви, за якими
суд апеляційної інстанції дійшов свого
висновку, і посилання на закон, яким він
керувався. При відхиленні апеляційної
скарги в ухвалі зазначаються конкретні
обставини і факти, що спростовують її
доводи.

Проте, зазначеним вимогам ухвала суду
апеляційної інстанції не відповідає.
Суд узагалі належним чином не
перевірив доводів апеляційної скарги;
не перевірив законність і
обґрунтованість ухваленого судом
першої інстанції рішення; не навів
мотивів прийнятого ним рішення; не
зазначив обставин, які б спростовували
доводи апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанцій, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
незалежно від моменту реєстрації
дитини в квартирі позивача ОСОБА_3 під
час реалізації 1/2 частини квартири,
право користування якою має малолітня
ОСОБА_4, Автозаводський ВДВС повинен
був попередньо отримати від органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука дозвіл на реалізацію
вказаної частини нерухомого майна, а
тому без наявності такого дозволу дії
органу виконавчої служби є незаконними
та порушують права малолітньої дитини.

Судами установлено, що на підставі
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 10 листопада 2009 року у справі №
2-766/2009, яке набрало чинності 20 листопада
2009 року, 25 травня 2010 року було видано
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості у сумі 117 548,82 грн та
судових витрат (а.с. 82).

Постановою державного виконавця
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції від 12
липня 2012 року було відкрито виконавче
провадження ВП №19804041 по
вказаному виконавчому листу з
примусового стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 118 475,99 грн
та встановлено строк для добровільного
виконання рішення суду до 19 липня 2012
року. Копія даної постанови направлена
боржнику та отримана ним, що
підтверджено відповідним
повідомленням (а.с. 34, 83-84).

Згідно акту опису й арешту майна від 6
вересня 2012 року проведено опис Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_3 на праві приватної власності
(а.с. 39-42, 85-88).

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 171-12
від 4 грудня 2012 року встановлено,
що ринкова вартість Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1 становить 76 865 грн (а.с.90-91).

Офіційне повідомлення про вартість
описаного та арештованого майна ОСОБА_3
направлено боржнику 11 грудня 2012 року та
отримано ним згідно рекомендованого
повідомлення 18 грудня 2012 року (а.с.45,
92-93).

Згідно довідки ТОВ
«Житлорембудсервіс» від 27 вересня 2012
року за № 01-5/1327 станом на цю дату за
адресою: квартира АДРЕСА_1
зареєстрованими є ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (син) (а.с.43,89).

З матеріалів справи також вбачається,
що ОСОБА_3 має неповнолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с.11).

19 лютого 2013 року Автозаводським ВДВС
Кременчуцького МУЮ направлено на
адресу Управління ДВС ГУЮ у
Полтавській області пакет документів
на реалізацію арештованого майна
ОСОБА_3 (а.с.47-50, 94-96).

Листом від 13 березня 2013 року вих.
№17-1279/13 Полтавська філія ТОВ
«Укрспецторг Групп» повідомила ОСОБА_3
про проведення 5 квітня 2013 року
прилюдних торгів з реалізації
належного йому арештованого майна - Ѕ
частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 41,0 кв.м., житловою
площею 23,9 кв.м. (а.с.5).

3 квітня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ із заявою щодо залучення до
проведення виконавчих дій органу опіки
та піклування виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука з метою складення висновку
про можливість подальшого продажу
нерухомого майна, в якому мешкає його
неповнолітня дитина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8, 97-98).

На запит державного виконавця від 8
квітня 2013 року № 13763 ТОВ
«Житлорембудсервіс» надало довідку №
915 від 30 квітня 2013 року, з якої
вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано три особи: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2
(зареєстрована з 26 лютого 1976 року),
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований з
26 лютого 1992 року), ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована з 30 березня
2013 року) (а.с.102-104).

Листом Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ від 10
квітня 2013 року за № 14153 повідомлено
ОСОБА_3 про недоцільність залучення
органу опіки та піклування з тих
підстав, що на момент опису та передачі
на реалізацію Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві
власності, неповнолітні діти за
вказаною адресою зареєстрованими не
були (а.с.100).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та місце
знаходження майна.

Статтею 18 Закону України «Про охорону
дитинства» визначено, що діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем. Органи опіки та
піклування зобов'язані здійснювати
контроль за додержанням батьками або
особами, які їх замінюють, майнових та
житлових прав дітей при відчуженні
жилих приміщень та купівлі нового
житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України
«Про основи соціального захисту
бездомних осіб і безпритульних дітей»
неприпустиме зменшення або обмеження
прав та інтересів дітей під час
вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування. Посадові
особи органів опіки та піклування
несуть персональну відповідальність
за захист прав та інтересів дітей при
наданні дозволу на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна, яке належить
дітям (ч. 4 цієї статті).

Зі змісту ст. ст. 39, 52, 61, 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
вбачається, що примусова реалізація
майна за рішенням суду з прилюдних
торгів не є правочином, а є виконанням
рішення суду.

Отже, згода органу опіки та піклування
на реалізацію будинку у процесі
виконання рішення суду непотрібна.

Усупереч вимогам ст. ст. 303, 315 ЦПК
України апеляційний суд зазначені
вимоги закону не врахував, залишаючи
без змін рішення суду першої інстанції
у достатній мірі не перевірив доводи
апеляційної скарги та не звернув уваги
на те, що дитина боржника була
зареєстрована у АДРЕСА_1 лише
30 березня 2013 року, а до цього часу
проживала разом із матір'ю за іншою
адресою.

З огляду на зазначене, ухвала суду
апеляційної інстанції не відповідає
вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору. За
таких обставин колегія суддів вважає,
що апеляційний суд не виконав своїх
обов'язків, визначених законом, а тому
ухвала підлягає скасуванню з передачею
справи на новий апеляційний розгляд,
відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції та публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 8 жовтня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар Головуючий
Судді:В.І. Амелін С.О. Карпенко А.С.
Олійник В.О. СавченкоСудді:В.І. Амелін