АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/1102/14
Головуючий: 1 інстанції
Справа: № 639/9969/13-ц
Категорія: відшкодування шкоди
Доповідач: Даниленко В.М
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Швецової Л.А., Піддубного
Р.М.,

при секретарі: Андрійко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу судді Жовтневого районного
суду м. Харкова від 10 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до НАЧОУ ВПО
СГА, ПП «Олпри», третя особа: ОСОБА_3 про
захист прав споживачів, відшкодування
збитків, матеріальної та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивачка ОСОБА_2
звернулась до Жовтневого районного
суду м. Харкова з вищезазначеним
позовом, у якому вказувала на те, що у
вересні 2010 року вона поступила на
перший курс Недержавної акредитованої
приватної освітньої установи вищої
професійної освіти Сучасної
гуманітарної академії (СГУ) м. Москви.

При цьому між нею (споживачем) та НАЧОУ
ВПО СГА, як Виконавцем та Приватним
підприємством «ОЛПРИ», що знаходиться
в м. Харкові, як Повіреним виконавця,
було укладено Договір № 4001 від
30.09.2010 року про надання платних послуг у
сфері професійної освіти на основі
заочного навчання.

Проте, протягом усього періоду
навчання Приватним підприємством
«ОЛПРИ» порушувалися її права як
споживача обумовлених договором
послуг, що стало підставою для
неодноразового звернення позивачки до
суду за захистом своїх порушених прав.

При цьому 09 вересня 2013 року вона
отримала повідомлення від НАЧОУ ВПО
СГА про розірвання укладеного між ними
Договору № 4001 від 30.09.2010 року про
надання платних освітніх послуг з
посиланням на порушення нею умов п.п. 5.3
зазначеного договору (в повному обсязі
освоювати вибрані освітні програми у
відповідності до календарних учбових
графіків, виконувати всі види учбових
завдань, своєчасно проходити усі види
атестації, передбачені учбовими
планами та іншими локальними актами
Виконавця), з чим позивачка категорично
не згодна, позаяк невиконання нею
учбових програм безпосередньо
пов'язане з неналежним виконанням умов
договору саме Виконавцем та його
Повіреним.

Посилаючись на вказані обставини, а
також на неналежне виконання своїх
договірних зобов'язань останніми, що
потягло за собою необґрунтовану оплату
нею фактично ненаданих послуг, а також
спричинення їй моральних страждань та
принижень, позивачка ОСОБА_2 просила
суд:

- змінити формулювання підстав
розірвання укладеного між нею та НАЧОУ
ВПО СГА Договору № 4001 від 30.09.2010
року;

- визнати розірвання цього договору
дійсним на підставі статті,
передбаченої Законом «Про захист прав
споживачів», в разі ненадання послуг
належної якості;

- стягнути з відповідача ПП «Олпри» на
її користь 15 900,00 грн. заподіяної їй
матеріальної шкоди;

- стягнути з відповідача - виконавця
послуг НАЧОУ ВПО СГА на її користь 10 545,80
російських рублів, сплачених за весь
час навчання, у рахунок заподіяної їй
матеріальної шкоди;

- стягнути з відповідача ПП «Олпри» на
її користь 200 000,00 грн. на відшкодування
завданої їй останнім моральної шкоди.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року
позовна заява ОСОБА_2 була залишена без
руху з посиланням на невідповідність
її вимогам процесуального закону, а
саме: ст. 119 ЦПК України та наданням
позивачці 5-ти денного строку з дня
отримання копії цієї ухвали для
виправлення виявлених суддею
недоліків.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Харкова від 10 грудня 2013 року
позовна заява ОСОБА_2 була повернута
позивачці, в зв'язку з не усуненням
останньою її недоліків в установлений
суддею строк.

Не погодившись із таким процесуальним
судовим рішенням, позивачка ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі просить скасувати
зазначену вище ухвалу судді районного
суду, як незаконну і необґрунтовану, та
направити матеріали цивільної справи
за її позовом до того ж суду першої
інстанції для подальшого розгляду її
по суті.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції відповідно до ст.
303 ЦПК України, судова колегія вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Право на звернення до суду за судовим
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів - є одним із
важливіших конституційних прав
громадян та юридичних осіб.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод, чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування
судом цивільно-правових засобів з
метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Пред'явлення позову за своєю правовою
природою є одностороннім правочином
(дією), який вчиняється уповноваженою
особою з метою захисту своїх прав,
свобод та інтересів, а в окремих
випадках - прав, свобод чи інтересів
інших осіб.

Пред'явлення позову здійснюється
шляхом подання особою позовної заяви
до суду першої інстанції (ст. 118 ЦПК
України).

Вимоги щодо форми і змісту позовної
заяви чітко визначені в ст. 119 ЦПК
України, перелік цих вимог є вичерпним
і розширеному тлумаченню не підлягає.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без
руху, суддя районного суду вважала, що
ця позовна заява не відповідає вимогам
ст. 119 ЦПК України, позаяк у ній указана
лише абревіатура відповідача № 1 -
НАЧОУ ВПО СГА, а не його ім'я
(найменування), третьою особою у справі
зазначена ОСОБА_3, яка не є стороною у
договірних стосунках між позивачем та
відповідачем і матеріали справи не
містять посилання на її участь у
справі.

Окрім того, редакція п. 2 викладених
позивачкою в позовній заяві вимог є
незрозумілою та неприйнятною, в зв'язку
з чим позивачці необхідно конкретно
викласти формулювання підстав
розірвання договору з наведенням їх
правового обґрунтування.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позовна заява ОСОБА_2 за своєю
формою та змістом у цілому відповідає
вимогам ст. 119 ЦПК України, позаяк у ній
містяться всі дані, передбачені ч. 2
цієї правової норми, в тому числі й
посилання на норми закону, якими
обґрунтовувалися заявлені позовні
вимоги, а виявлені суддею районного
суду її недоліки, які стали підставою
для залишення цієї позовної заяви без
руху, а потім повернення її позивачці,
на думку судової колегії, у даному
випадку є несуттєвими та занадто
формальними, оскільки повне
найменування відповідача № 1 - НАЧОУ
ВПО СГА (Недержавна акредитована
приватна освітня установа вищої
професійної освіти Сучасна
гуманітарна академія) наведено у
доданому позивачкою до своєї позовної
заяви Договорі 4001 від 30.09.2010 року
про надання платних послуг у сфері
професійної освіти на основі заочного
навчання, який є предметом спору, а
уточнення заявлених позивачкою вимог
та вирішення питання про склад осіб,
які братимуть участь у справі, могло
бути вирішено судом першої інстанції
шляхом проведення попереднього
судового засідання, як те передбачено
ст. 130 ЦПК України.

При цьому судова колегія звертає увагу
й на те, що на виконання вимог,
викладених в ухвалі судді про
залишення її позовної заяви без руху,
позивачка ОСОБА_2 10 грудня 2013 року
подала до районного суду позовну заяву
з виправленими нею недоліками, про що
безпосередньо зазначено в ухвалі судді
Жовтневого районного суду м. Харкова
від тієї ж дати про повернення
первісної позовної заяви ОСОБА_2
останній, що свідчить про формальний
підхід судді районного суду до
застосування норм цивільного
процесуального законодавства та
фактичне обмеження прав позивачки на
доступ до правосуддя.

За таких обставин, враховуючи наведене
вище, оскаржувана ухвала судді
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 10 грудня 2013 року не може бути
визнана цілком правильною та
постановленою з дотриманням приписів
процесуального закону, а тому судова
колегія вважає за необхідне на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
скасувати цю ухвалу судді районного
суду, а матеріали справи за
вищезазначеним позовом ОСОБА_2
направити на новий розгляд до того ж
суду першої інстанції для вирішення
питання щодо відкриття провадження у
цивільній справі відповідно до вимог
діючого цивільного процесуального
законодавства.

Таким чином, на підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду
м. Харкова від 10 грудня 2013 року -
скасувати.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до
НАЧОУ ВПО СГА, ПФ «Олпри», третя особа:
ОСОБА_3 про захист прав споживачів,
відшкодування збитків, матеріальної та
моральної шкоди направити на новий
розгляд до того ж суду першої інстанції
для вирішення питання щодо відкриття
провадження у цивільній справі
відповідно до вимог чинного цивільного
процесуального законодавства.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту її
проголошення, є остаточною й
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: