Справа № 301/227/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого
- судді Золотар М.М.

при секретарі
- Горянській З.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Іршава справу за
позовом ОСОБА_1 до Лисичівської
сільської ради, де третя особа без
самостійних вимог Іршавська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
Іршавський районний суд з позовом до
Лисичівської сільської ради, де третя
особа без самостійних вимог Іршавська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на спадкове
майно. Посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати
ОСОБА_3.

Після її смерті залишилося спадкове
майно - житловий будинок з належними до
нього надвірними спорудами в АДРЕСА_1,
за яким зареєстрована земельна ділянка
площею 0,33 га, з них: під будівництво - 0,07
га, для ведення особистого селянського
господарства - 0,26 га.

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт на
ім'я позивача, який посвідчений 09.01.2008
року секретарем виконавчого комітету
Лисичівської сільської ради та
зареєстрований в реєстрі за № 02. На
день смерті матері у спадковому
будинку проживали та були прописані
позивач із дружиною.

Однак після її смерті з'ясувалось, що
первісна реєстрація права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке вона
збудувала, в якому проживала і вважала
своєю власністю за нею здійснена не
була. Єдиними документами, що
стосуються вказаного нерухомого майна
є технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
виготовлений КП «Іршавське бюро
технічної інвентаризації» від 27.09.2013
року та довідка № 467 від 27.09.2013 року,
видана виконавчим комітетом
Лисичівської сільської ради. В свою
чергу в Реєстраційній службі відсутні
підстави для первісної реєстрації
права власності за покійною ОСОБА_3,
оскільки така буде суперечити ст. 346 ЦК
України (припинення права власності
внаслідок смерті власника).

12.02.2013 року позивач звернувся до
Іршавської державної нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом, на
підставі якої заведено спадкову справу
№ 16/2013.

На сьогоднішній день факти оспорювання
права власності позивача на спадковий
будинок з боку інших осіб відсутні,
однак через відсутність
правовстановлюючих документів він не
може належним чином оформити спадщину,
тому змушений звернутися за захистом
своїх інтересів до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, а подав заяву, якою позов
підтримав, просив його задовольнити, а
справу розглянути в його відсутність
(а. с. 25).

Представник відповідача Лисичівський
сільський голова Пальок Я.В. в судове
засідання не з'явився, а подав заяву,
якою не заперечив проти задоволення
позову і справу просив розглянути в
його відсутність (а. с. 26).

Представник третьої особи без
самостійних вимог Іршавської
державної нотаріальної контори
Плетньова Л.М. в судове засідання не
з'явилась, а подала заяву, якою не
заперечила проти задоволення позову, і
справу просила розглянути в її
відсутність (а. с. 27).

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов слід задовольнити,
виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_3, про що виконавчим
комітетом Лисичівської сільської ради
Іршавського району Закарпатської
області в книзі реєстрації смертей
зроблено відповідний актовий запис за
№29 та видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Після її смерті відкрилась спадщина на
спадкове майно, що складається із
житлового будинку з надвірними
спорудами за адресою: АДРЕСА_1 за яким
зареєстрована земельна ділянка площею
0,33 га, з них: під будівництво - 0,07 га, для
ведення особистого селянського
господарства - 0,26 га, що стверджується
довідкою № 7 від 13.01.2014 року, виданою
виконавчим комітетом Лисичівської
сільської ради (а. с. 13).

Вказаний будинок був побудований у 1961
році і згідно погосподарських книг с.
Лисичово його власником була покійна
ОСОБА_3, що стверджується копією
довідки № 467 від 26.07.2013 року, виданою
виконавчим комітетом Лисичівської
сільської ради (а. с. 14), однак первісна
реєстрація права власності на
зазначене домоволодіння проведена не
була. Єдиним документом, що стосується
вказаного нерухомого майна є технічний
паспорт на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, виготовлений КП
«Іршавське бюро технічної
інвентаризації» 27.09.2013 року (а. с. 10 -12).

Позивач є сином померлої ОСОБА_3, що
стверджується копією свідоцтва про
народження (а. с. 15), тому він є
спадкоємцем першої черги.

За життя мати залишила заповіт на ім'я
позивача (а. с. 8), який посвідчений 09.01.2008
року секретарем виконавчого комітету
Лисичівської сільської ради Олегаш Г.В.
і зареєстрований в реєстрі за № 02. На
день її смерті у спірному будинку
проживали та були зареєстровані
позивач із дружиною, що стверджується
довідкою № 7 від 13.01.2014 року (а. с.
13), виданою виконавчим комітетом
Лисичівської сільської ради. Факти
оспорювання права власності позивача
на спадкове майно з боку інших осіб на
сьогоднішній день відсутні.

12.02.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Іршавської державної нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом (а. с. 9),
на підставі якої заведено спадкову
справу № 16/2013.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті, і право на спадкування
виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, ОСОБА_1 фактично прийняв
спадщину, так як на момент смерті
матері проживав разом із нею і не
відмовився від спадщини у
шестимісячний строк.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом встановленого
строку не заявив про відмову від неї.

За таких обставин враховуючи
вищевикладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 1223, 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
будинок з надвірними спорудами за
адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Закарпатської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
М.М.
Золотар