АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1309/14
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 27
листопада 2013 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», треті особи ОСОБА_2,
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулась
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна), уточнивши свої вимоги у
вересні 2013 року, про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 листопада 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Визнано
таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис, вчинений 14 травня 2013
року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за номером
в реєстрі № 2750. Стягнуто з ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» судовий збір на
користь держави у розмірі 114,70 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі
- Банк), був укладений кредитний договір
№ ML-300/275/2008 від 10 липня 2008 року (далі -
Кредитний договір), відповідно до якого
банк надав позичальнику кредит на
споживчі цілі у розмірі 46000,00 доларів
США на строк до 10 липня 2023 року, а
позичальник зобов'язався повернути
отриманий кредит і сплатити відсотки у
розмірі та строки, встановлені
договором (а.с.124-131).

У забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором між
Банком та позивачкою ОСОБА_1 був
укладений договір іпотеки № РМL-300/275/2008,
посвідчений 10 липня 2007 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 159,
відповідно до умов якого іпотекодавець
(майновий поручитель) передала в
іпотеку Банку земельну ділянку
загальною площею 0,1314 га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1,
на праві власності на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку (а.с.96-98).

Між Банком та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» 24 лютого 2012 року укладено
Договір комісії (договір
купівлі-продажу кредитного портфелю), а
також Договір про відступлення права
вимоги, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 707,

згідно умов яких, Новим Кредитором, що
має право вимоги до позичальника та
майнового поручителя за Кредитним
договором та Договором іпотеки, стало
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.102-107,
114-122).

Через неналежне виконання
позичальником та майновим поручителем
зобов'язань за Кредитним та іпотечним
договорами, утворилась заборгованість,
в результаті чого 14 травня 2013 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, було
вчинено виконавчий напис та
запропоновано звернути стягнення на
нерухоме майно, що належить на праві
власності ОСОБА_1 - земельну ділянку,
від реалізації якого задовольнити
вимоги Банку у розмірі: залишок
заборгованості за кредитом - 44008,92
доларів США; заборгованість по
відсоткам за користування кредитом -
9029,76 доларів США, а всього - 53038,68
доларів США, що за курсом НБУ станом на
14 травня 2013 року становить 423938,16 грн.

Строк, за який провадиться
стягнення, - з 10 липня 2008 року по 24
лютого 2012 року (а.с.87).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з тих
обставин, що нотаріус вчинив
виконавчий напис на підставі
документів, які не підтверджують
безспірність заборгованості, чим
порушив положення Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
№20/5 від 03 березня 2004 року (далі -
Інструкція), а також вимоги чинного
законодавства, зокрема, Закону України
«Про іпотеку», Закону України «Про
нотаріат», ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
ґрунтується на нормах закону та
матеріалах справи.

Відповідно до положень ст. 88 Закону
України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Згідно із ч. 2 п. 284 Інструкції,
заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України.

За п. 1 Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 29
червня 1999 року № 1172, для одержання
виконавчого напису подаються
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Для вчинення виконавчого напису на
Договорі іпотеки, відповідачем до
заяви від 14 травня 2013 року №344/05-13,
нотаріусу були надані, у тому числі,
розрахунок заборгованості по
Кредитному договору станом на 04 квітня
2013 року, у якому зазначено загальну
суму заборгованості 53038,68 доларів США,
яка складається із залишку
заборгованості за кредитом 44008,92
доларів США та відсотків за
користування кредитом - 9029,76 доларів
США, досудові вимоги від 04 квітня 2013
року про погашення зазначеної суми
заборгованості, надіслані
позичальнику та майновому поручителю
10 квітня 2013 року; договори про
відступлення права вимоги та комісії
від 24 лютого 2012 року (а.с.88, 92-95, 123).

З Додатку № 1 до Договору комісії від 24
лютого 2012 року убачається , що ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» отримало право
вимоги за Кредитним договором на суму
46432,33 доларів США, яка складається із
заборгованості за кредитом 44008,92
доларів США та відсотків за
користування кредитом 2423,41 доларів США
(а.с.121).

У виконавчому написі зазначено строк,
за який провадиться стягнення, - з 10
липня 2008 року по 24 лютого 2012 року, проте,
сума заборгованості, яка пропонується
до стягнення - 53038,68 доларів США, не
відповідає сумі заборгованості,
зазначеній у Додатку № 1 до Договору
комісії від 24 лютого 2012 року, що
підтверджує висновки суду про
наявність спору щодо розміру
заборгованості.

Враховуючи встановлені у судовому
засіданні обставини, суд першої
інстанції обґрунтовано відповідно до
вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про
нотаріат» ухвалив рішення про визнання
вчиненого виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

Твердження відповідача в апеляційній
скарзі про неправильність судового
рішення безпідставні та суперечать
встановленим судом обставинам.

У разі наявності спору з приводу
заборгованості за кредитним договором,
у тому числі, і її розміру, вимоги
кредитора мають розглядатись у
загальному позовному порядку.
Спрощений порядок звернення стягнення
на предмет іпотеки у рахунок погашення
заборгованості позбавляє боржника та
іпотекодавця права доведення своїх
заперечень проти розміру такої
заборгованості.

Рішення суду першої інстанції
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді