АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Макаренко І.О.
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29 вересня 2014 року про відмову
у відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві, третя особа Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м. Києві
про зняття арешту з квартири.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 вересня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві про
зняття арешту з квартири з тих підстав,
що справа підлягає розгляду в порядку
адміністративного, а не цивільного
судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 29 вересня 2014
року з передачею питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про дату та час
розгляду справи повідомлені належним
чином, заяв та клопотань про
відкладення судового засідання не
подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає розглядові
справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала -
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

З позовної заяви вбачається, що позивач
не оскаржує дії державної виконавчої
служби, а ставить питання про порушення
її права як власника квартири, на яку
накладено арешт у забезпечення сплати
штрафу в розмірі 8,50 грн.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним і ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленцуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» № 3 від
01.03.2013 та положень ст. 15 ЦК України у
порядку цивільного судочинства
підлягають захисту порушені права
власності, що виникли із цивільних
правовідносин, незалежно від того, що
однією зі сторін таких правовідносин є
суб'єкт владних повноважень. Захист
цього права регулюється цивільним
законодавством, і власник має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном (стаття 391
ЦК).

Питання захисту майнових прав
здійснюється шляхом оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби у позовному провадженні в
порядку цивільного судочинства. Проте,
як посилається ОСОБА_3 у позовній заяві,
ДВС у Шевченківському районі м. Києва
ліквідовано, виконавче провадження
відсутнє, - тобто, відсутній суб'єкт
оскарження.

Разом з тим спори про право цивільне,
пов'язані з належністю майна, на яке
накладено арешт, розглядаються в
порядку цивільного судочинства у
позовному провадженні, якщо однією зі
сторін відповідного спору є фізична
особа, незалежно від того, накладено
арешт у порядку забезпечення позову чи
в порядку звернення стягнення на майно
боржника при виконанні виконавчих
документів, у тому числі постанов про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про те, що даний спір підлягає розгляду
у порядку КАС України, оскільки позов
про зняття арешту є одним із видів
речово-правового способу захисту права
власності та його складових, адже
наявне порушення прав володіння та
розпорядження майном позивача через
неправомірне застосування обтяження
та безпідставне його існування на
даний час. Крім того, зняття арешту з
майна пов'язане із захистом цивільного
майнового права, у зв'язку з чим позов
підлягає розгляду в порядку,
визначеному ЦПК України.

За таких обставин оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням норм
процесуального права, у зв'язку з чим у
відповідності до норм ст. 312 ЦПК України
ухвала Шевченківського районного суду
м. Києва від 29 вересня 2014 року підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 312 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 29 вересня 2014 року
скасувати. Питання передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна