У х в а л а

іменем україни

27 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Мостової Г.І.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа - приватний
нотаріус Обухівського районного
нотаріального округу ОСОБА_3, про
визнання договорів дарування
земельних ділянок недійсними
внаслідок фіктивності та скасування
державної реєстрації права власності,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 20 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 18 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Банк
Петрокоммерц-Україна» (далі - ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа - приватний нотаріус
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_3, про визнання договорів
дарування земельних ділянок площею 0,1020
га та 0,1500 га, розташованих по

АДРЕСА_1, укладених між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
недійсними внаслідок їх фіктивності та
скасування державної реєстрації права
власності на вказані земельні ділянки
за ОСОБА_2

Заочним рішенням Обухівського
районного суду Київської області
від 20 лютого 2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 18 червня 2014 року,
позов ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»
задоволено.

Визнано недійсним внаслідок
фіктивності договір дарування
земельної ділянки площею 0,1020 га,
кадастровий номер :05:111:0006, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований в
реєстрі за № 595 з моменту його
укладення.

Скасовано державну реєстрацію права
власності земельної ділянки за ОСОБА_2
площею 0,1020 га, кадастровий номер
:05:111:0006, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, та яка була проведена 1 серпня
2011 року на підставі договору дарування
земельної ділянки, посвідченого
приватним нотаріусом Обухівського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрований в реєстрі за № 595.

Визнано недійсним внаслідок
фіктивності договір дарування
земельної ділянки, площею 0,1500 га,
кадастровий номер :05:111:0007, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
посвідчений приватним Обухівського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
. та зареєстрований в реєстрі за № 599 з
моменту його укладення.

Скасовано державну реєстрацію права
власності земельної ділянки за ОСОБА_2,
площею 0,1500 га, кадастровий номер
:05:111:0007, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 та яка була проведена 1 серпня
2011 року на підставі договору дарування
земельної ділянки, посвідчений
приватним нотаріусом Обухівського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрований в реєстрі за № 599.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
заочне рішення Обухівського районного
суду Київської області від 20 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
скасувати, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права, а справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, встановивши обставини
справи, дослідивши надані сторонами
докази в їх сукупності, дійшов висновку
про те, що ОСОБА_1, будучи обізнаною про
розгляд Солом'янським районним судом

м. Києва справи за позовом ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 та до
неї про стягнення заборгованості за
кредитним договором, а також про
накладення арешту на спірні земельні
ділянки на підставі ухвали суду про
задоволення заяви про забезпечення
позову, уклала зі своєю матір'ю -

ОСОБА_2, договори дарування таких
земельних ділянок без наміру створити
правові наслідки у вигляді зміни
власника майна.

Обґрунтовуючи рішення, суди правильно
вказували на те, що у діях

ОСОБА_1 присутній умисел на укладання
громадянином договору дарування майна
зі своїм родичем з метою приховання
цього майна від виконання в
майбутньому за рахунок такого майна
грошових зобов'язань, що є підставою
для визнання спірних правочинів
недійсними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, крім
іншого, посилається на те, що на час
ухвалення Обухівським районним судом
Київської області заочного рішення від

20 лютого 2014 року цивільна справа за
позовом ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 та до
неї перебувала на розгляді в
апеляційному суді Київської області й
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 26 лютого 2014 року було
відхилено апеляційні скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та залишено без змін ухвалу
Обухівського районного суду Київської
області від 18 грудня

2013 року про задоволення заяви ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна» щодо вжиття
заходів забезпечення позову,
накладення арешту на спірні земельні
ділянки, чим порушено її права.

Однак, такі доводи ОСОБА_2 не
заслуговують на увагу, оскільки під час
направлення до апеляційного суду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції про задоволення заяви
щодо вжиття заходів забезпечення
позову судом не було порушено вимог
цивільного процесуального
законодавства України так як
відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України
оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Доводи ОСОБА_2 про те, що 20 лютого 2014
року (в день ухвалення заочного
рішення) вона не мала можливості бути
присутньою в судовому засіданні,
оскільки в цей день в'їзди та виїзди з м.
Києва було заблоковано у зв'язку з
подіям на Майдані, та про те, що її не
було належним чином повідомлено про
дату, час та місце слухання заяви про
перегляд заочного рішення, а судом
першої інстанції не було перевірено
дотримання порядку вручення судових
повісток, що призвело до порушення норм
процесуального права при постановлені
ухвали від 1 квітня

2014 року про залишення без задоволення
її заяви про перегляд заочного рішення
не можуть бути прийняті до уваги судом
касаційної інстанції, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанції і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, а
заявником не наведено доводів про те,
що її відсутність у судовому засіданні

20 лютого 2014 року та 1 квітня 2014 року є
саме таким порушенням норм
процесуального права, яке унеможливило
встановлення фактичних обставин
справи.

Інші наведені в касаційній скарзі
доводи висновків судів попередніх
інстанцій також не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Обухівського районного
суду Київської області від
20 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області
від 18 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді:В.І. Мартинюк Г.І.
Мостова М.І. Наумчук