Справа № 307/4156/14-ц
Провадження № 2/307/1828/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого - судді : Чопик В.В.
при секретарі : Олексій Я.В.
з участю позивача: ОСОБА_1.
його представника: ОСОБА_2
представника відповідача: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики. В позовній заяві
позивачем зазначено, що 24.12.2010 року він
відповідач зобов"язався повернути йому
до 01.09.2012 року. Відповідач ОСОБА_4 йому
не повернув та ухиляється від
повернення суми боргу й до цього часу, а
тому просить суд стягнути з ОСОБА_4 в
користь ОСОБА_1 заборгованість за
договором позики в розмірі 42 000 грн. Та
судові витрати.
В судовому засіданні позивач та його
представник просить суд позов
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила та
пояснила, що ОСОБА_4 знаходився в
дружніх відносинах з позивачем і в
деякій мірі мали спільні бізнесові
інтереси. 24.12.2010 року позивач попросив
написати його фіктивну розписку,
нібито ОСОБА_4 позичив у нього гроші в
сумі 42 000 грн., оскільки у ОСОБА_1 були
проблеми у сім'ї і це йому потрібно було
для звіту про витрачені кошти перед
жінкою. Стверджує, що ніяких грошей у
позику ОСОБА_4 у ОСОБА_1 не брав, а
написана розписка є фіктивною.
Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити з слідуючих підстав.
Судом встановлено, що 26.01..2010 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був
укладений договір позики, відповідно
до якого відповідач отримав від
доларів США., які зобов"язався
повернути до 26.01.2010 року.
24.12.2010 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_4 було переукладено
договір позики, відповідно до якого
відповідач отримав від позивача позику
повернути до 01.09.2012 року.
Дані обставини підтверджуються
розписками від 26.01.2010 р. та 24.12.2010 р.
позичальника ОСОБА_4
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. В даному
випадку письмова розписка відповідача
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов"язаний повернути позикодавцеві
позику в строк та в порядку, що
встановлені договором, що не зроблено
Як вбачається. відповідачем в
зазначений строк умови договору не
виконано, суму позики не повернуто.
Твердження представника позивача
проте, що вище вказаний договір позики
від 24.12.2010 року є фіктивним жодними
доказами не підтверджено.
Отже, виходячи з вищенаведеного, суд
вважає, що позов слід задовольнити,
стягнувши з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
Судові витрати покласти на
На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1047 ч. 2,
1048, 1049 ЦК України суд -,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
Стягнути з ОСОБА_4 до спеціального
фонду Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 420 гривень.
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Тячівського

районного суду:
В.В. Чопик