22-ц/775/1705/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Зайцева С.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„24 " грудня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької
області в складі

головуючого судді: Зайцевої С.А.

суддів:
Бугрим Л.М., Лоленко А.В.

при секретарі: Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» на рішення
Володарського районного суду
Донецької області від 29 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія « Оранта» та ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди ,заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди ,-

В С Т
А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вказаним позовом до страхової
компанії та ОСОБА_2 З урахуванням
уточнених вимог, зазначив, що 28 травня
2014 року о 21-30 год., керуючи автомобілем
ВАЗ 21099, держномер НОМЕР_1, водій ОСОБА_2
рухався по автодорозі
Кременівка-Кирилівка в районі с.
Кальчик Володарського району
Донецької області, був не уважний та не
обережний, допустив виїзд на полосу
зустрічного руху,в результаті чого
пошкодив належний ОСОБА_1 автомобіль
«Рено Логан» держномер НОМЕР_2. 25
червня 2014 року слідчим Володарського
РВ УМВС України в Донецькій області
була винесена постанова про закриття
кримінального провадження у зв*язку з
відсутністю в діях водія ОСОБА_2 ознаки
складу кримінального правопорушення ,
передбаченого ч.1.ст.286 КК України.
Відповідач ОСОБА_3 був визнаний винним
в ДТП , так як він порушив п.п.2.5, 2.10.10.1,19.3
б ПДР України. Постанова про закриття
кримінального провадження була
направлена до Волновахського ДАІ для
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП, але по цей час ОСОБА_2 не був
притягнений до адміністративної
відповідальності. Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 на час ДТП
була застрахована ВАТ НАСК «Оранта».
ВАТ НАСК «Оранта» була оглянута та
оцінена шкода, завдана автомобілю
ОСОБА_1 «Рено Логан» держномер НОМЕР_2,
але рішення про страхове відшкодування
не прийнято. Згідно висновку
товарознавчого дослідження вартість
матеріальної шкоди складає 39 533,39 грн.
Просив стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» на
свою користь матеріальну шкоду в
розмірі 39 023,39 грн.; стягнути з
відповідача ОСОБА_2, матеріальну шкоду
510 грн. (франшиза за договором
страхування), оскільки він пережив
моральних страждань, пов*язаних з
пошкодженням його автомобіля та зміною
звичайного способу життя - стягнути
моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., кошти
за проведення робіт оцінювачів в
розмірі 1000 грн.; стягнути з
відповідачів витрати по сплаті
судового збору в розмірі 396 грн., за
сплату автотехнічної експертизи в
розмірі 2500 грн., за оголошення в газеті
в розмірі 630 грн.

Рішенням Володарського районного
суду Донецької області від 29 жовтня 2014
року позов ОСОБА_1 задоволено : -
стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта» на
користь позивача матеріальну шкоду
спричинену пошкодженням транспортного
засобу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 39 023 грн. 39 коп.; - стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
(франшиза за договором страхування) в
розмірі 510 грн., вартість проведення
робіт оцінювача в розмірі 1000 грн. та в
рахунок відшкодування моральної шкоди
5000 грн., а всього 6 510 грн. ; - стягнуто
солідарно з ВАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_2
на користь позивача суму судового
збору в розмірі 396 грн., витрати на
оплату автотехнічної експертизи в
розмірі 2 500 грн., витрати на оплату
оголошення в газеті в розмірі 630 грн., а
всього 3526 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ НАСК «
Оранта» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити в повному обсязі в частині
стягнення зі страхової компанії
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 39 023 грн.39 коп. та в частині
солідарного стягнення зі страхової
компанії та ОСОБА_2 суми судових витрат
з тих підстав,що судом було порушено
вимоги матеріального та
процесуального права,висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи.

У судовому засіданні
апеляційного суду представник ВАТ НАСК
« Оранта» ,що діє за довіреністю Сукач
Т.В. підтримала доводи апеляційної
скарги.

У судовому засіданні
апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_5 просили
апеляційну скаргу відхилити,рішення
суду залишити без змін.

У судове засідання апеляційного
суду відповідач ОСОБА_2 не
з*явився,належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи шляхом отримання телеграми
(а.с.188,189).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи , не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю -
доповідача,пояснення учасників
судового розгляду , дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та невідповідність висновків
суду обставинам справи, а також
порушення та неправильне застосування
норм матеріального і процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою слідчого СВ Володарського
РВ ГУМВС України в Донецькій області
від 25.06.2014 року у порушенні
кримінальної справи за ознаками
скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 286
КК України відносно водія ОСОБА_2
відмовлено в зв'язку з відсутністю в
його діях складу злочину та ОСОБА_2
вирішено притягнути до
адміністративної відповідальності за
ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно висновку автотехнічної
експертизи № 14/63 від 14.10.2014 року дії
водія ОСОБА_2 перебували в причинному
зв*язку з порушенням ДТП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 власником
автомобіля «Рено Логан» держномер
НОМЕР_2 є ОСОБА_1

Згідно висновку товарознавчого
дослідження вартість матеріальної
шкоди, що спричинена власнику
транспортного засобу «Рено Логан»
держномер НОМЕР_2 складає 39 533,39 грн.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/5607414 від
28.08.2013 року ОСОБА_2 застрахував
автомобіль ВАЗ 21099, держномер НОМЕР_1 в
ВАТ НАСК «Оранта» , строк дії полісу до
28.08.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та
стягуючи на користь позивача , якому на
праві власності належить пошкоджений
автомобіль ,матеріальну шкоду ,завдану
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди із ВАТ НАСК « Оранта», а
франшизу та моральну шкоду з ОСОБА_2,суд
першої інстанції ,правильно виходив із
того,що відповідальність ОСОБА_2 за
завдання матеріальної шкоди
застрахована ,що підтверджується
наданим до суду страховим полісом.

Проте, повністю погодитися з
такими висновками суду не можна.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України )
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною 2
цієї статті.

Крім того, відповідно до ст. 3
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 1 липня 2004
року обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Тобто виходячи із суті такого
страхування, Закон має на меті захист
не лише прав потерпілих на
відшкодування шкоди, але й захист
інтересів страхувальника - заподіювача
шкоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У частині 22.1 статті 22 Закону
зазначено, що при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка
була заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третіх осіб.

Крім того, відповідно до положень
статей 29, 32 Закону страховиком
відшкодовується вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу з врахуванням
його зносу та не відшкодовується шкода,
пов'язана із втратою товарної вартості
транспортного засобу.

За загальним правилом та з огляду на
положення ст. 1192 ЦК України розмір
збитків визначається відповідно до
реальної вартості втраченого майна на
момент розгляду справи або виконання
робіт, необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини,які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст.303 ЦПК України ,під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,заявлених у суді першої
інстанції. Апеляційний суд досліджує
докази,які судом першої інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази ,неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи,які беруть участь у справі,мають
рівні права щодо подання доказів,їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Апеляційним судом встановлено, що 28
травня 2014 року близько 21 г.30 хв. на
автодорозі Кременівка-Кирилівка біля
с. Кальчик Володарського району
Донецької області відбулося зіткнення
автомобіля ВАЗ 21099, держномер НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем
«Рено Логан» держномер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_1,внаслідок чого
автомобілі отримали механічні
ушкодження, а водій ОСОБА_2 отримав
тілесні ушкодження. В ході проведення
досудового розслідування за фактом
дорожньо-транспортної пригоди було
встановлено,що водій автомобіля ВАЗ 21099
держномер НОМЕР_1 ОСОБА_2 порушив
п.10.1,19.3,2.10 (а.в),2.5 ПДР України. Внаслідок
ДТП водію ОСОБА_2 було заподіяно
незначні тілесні ушкодження,ступень
тяжкості яких не утворює складу
злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК
України. ДТП стало наслідком
неправомірних дій водія ОСОБА_2
Постановою слідчого СВ Володарського
РВ ГУМВС України в Донецькій області
від 25.06.2014 року у порушенні
кримінальної справи за ознаками
скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 286
КК України відносно водія ОСОБА_2
відмовлено в зв'язку з відсутністю в
його діях складу злочину та ОСОБА_2
вирішено притягнути до
адміністративної відповідальності за
ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції щодо
винних дій відповідача ОСОБА_2, крім
постанови слідчого СВ Володарського РВ
ГУМВС України в Донецькій області від
25.06.2014 року, підтверджується також
висновком судової автотехнічної
експертизи №14/63 від 14.10.2014 року (а.с.88-92).
Відповідно висновків якої з технічної
точки зору, в діях водія автомобіля
ВАЗ-21099 держномер НОМЕР_1 ОСОБА_2
вбачається невідповідність вимогам
п.10.1 та п.19.3 ПДР України, які
знаходяться в причинному зв*язку з
виникненням ДТП 28.05.2014 року,так як водій
ОСОБА_2, виконуючи вимоги п.10.1 та п.19.3
ПДР України,мав технічну можливість
запобігти ДТП.

Відсутність своєї вини відповідно до
вимог ч.2 ст.1166 ЦК України має доводити
заподіювач шкоди,а не позивач має
доводити наявність вини
відповідача,хоча він не позбавлений
цього права.

Враховуючи зазначене ,суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те,що ДТП сталося з вини
відповідача ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи,в
основу рішення ,суд першої інстанції
поклав висновок товарознавчого
дослідження № 700(07) 050614 від 19.08.2014 року
,проведеного позивачем у зв*язку із
захистом свого порушеного права на
відшкодування матеріальної шкоди.
Відповідно вказаного дослідження
вартість матеріальної шкоди, що
спричинена власнику транспортного
засобу «Рено Логан» держномер НОМЕР_2
складає 39 533,39 грн.(а.с. 15-24).

Представник ВАТ НАСК » Оранта» з
поважних причин не мав можливості
своєчасно долучити до матеріалів
справи дослідження № АН 157 НА -13.06/05 від
13.06.2014 року,про що повідомляв суд першої
інстанції у своєму клопотанні про
відкладення розгляду справи (а.с.108-109).

Проте суд першої інстанції ,
стягуючи на користь позивача зі
страхової компанії вартість завданої
матеріальної шкоди у розмірі 39 023 грн. 39
коп., у порушення положень ст. ст. 212-214
ЦПК України не звернув уваги , що у
зв*язку із пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов*язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з врахуванням
його зносу та не відшкодовується шкода
, пов*язана із втратою товарної
вартості транспортного засобу. Як
вбачається з товарознавчого
дослідження № 700(07) 050614 від 19.08.2014 року
вартість матеріальної шкоди на час
проведення дослідження встановлена у
розмірі 39 533 грн.39 коп., як вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням втрати товарної вартості
транспортного засобу . Суд залишив без
уваги доводи представника страхової
компанії ,що відповідно експертного
дослідження № АН 157 НА -13.06/05 від 13.06.2014
року ,проведеного на підставі
звернення потерпілої особи ОСОБА_1,було
проведено огляд автомобіля марки «
Рено Логан» держномер НОМЕР_2 згідно із
яким вартість відновлювального
ремонту автомобіля позивача з
урахуванням коефіцієнта зносу
транспортного засобу становить 31 237
грн.61 коп. і саме ця сума підлягає
стягненню зі страхової компанії
(а.с.150-156). Виконання автотоварознавчого
дослідження проведено з оглядом
пошкодженого автомобіля позивача
аварійним комісаром ОСОБА_7 в
присутності ОСОБА_1

У вказаній частині доводи
апеляційної скарги обґрунтовані.

Відповідно до ст. 979 ЦК України
за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму, а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Як вбачається з вимог ст.5 Закону,
об*єктом страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,що
не суперечать законодавству України,
пов*язані з відшкодуванням
особою,цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди,заподіяної життю,здоров*ю,майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

В ході слухання справи судом
першої інстанції було правильно
встановлено,що при експлуатації
забезпеченого транспортного засобу
відповідачем,цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахованою,заподіяно шкоду майну
позивача.

Проте,суд першої інстанції ,не
надав оцінки доказам щодо вартості
матеріальної шкоди,не прийняв до уваги
доводи страхової компанії щодо
спростування розміру шкоди,заподіяної
позивачу внаслідок ДТП.

На підставі цього,враховуючи
зазначене,суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те,що
внаслідок пошкодження автомобіля,
позивачу заподіяна матеріальна шкода в
розмірі 31 237 грн.61 коп.

Згідно ст. 988 ЦК України ,страховик
зобов*язаний ,зокрема,у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк , встановлений
договором.

Особа,яка застрахувала свою
цивільну відповідальність , як
вбачається з вимог ст.1194 ЦК України у
разі недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування ) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов*язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи ,
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/5607414 від
28.08.2013 року ОСОБА_2 застрахував
автомобіль ВАЗ 21099, держномер НОМЕР_1 в
ВАТ НАСК «Оранта». Страхова сума (ліміт
відповідальності) за шкоду, заподіяну
життю та здоров*ю - 100 000 тисяч грн.,
заподіяну майну становить 50 000 грн.,
франшиза - 510 грн. Строк дії полісу до
28.08.2014 року.

За змістом Закону України « Про
обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів « та ст.1194 ЦК України питання
про відшкодування шкоди самою
особою,відповідальність якої
застрахована ,вирішується залежно від
висловленої нею згоди на таке
відшкодування ; у разі відсутності
такої згоди за її заявою до
субсидіарної відповідальності
залучається страховик .

З матеріалів справи встановлено,що
позивач ОСОБА_1 звертався до страховика
ВАТ НАСК «Оранта» за виплатою
страхового відшкодування (а.с.25-26).
Виплата проведена не була через
неподання постанови суду по ДТП ;
розгорнутої довідки ДАІ та заяви на
виплату страхового відшкодування з
вказаними банківськими реквізитами
(а.с.182).

Як вбачається з матеріалів справи
про страховий випадок страховик був
повідомлений з дотриманням вимог ст. 33
Закону України « Про обов*язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», позивач подав
до страхової компанії заяву про
виплату йому страхового відшкодування,
за участю аварійного комісара був
оглянутий пошкоджений транспортний
засіб позивача ,про що складено
протокол огляду транспортного
засобу.05.06.2014 року було здійснено огляд
пошкодженого автомобіля позивача ,про
що ТОВ »Гарант-Асістанс» складено
дослідження № АН1572НА-13.06/5 від 13.06.2014
року (а.с.25-26,150,152-153,180). Виплата позивачу
проведена не була через неподання
постанови суду по ДТП ; розгорнутої
довідки ДАІ та заяви на виплату
страхового відшкодування з вказаними
банківськими реквізитами (а.с.182).

Відповідно до ст. 6 Закону « Про
обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів «, страховим випадком є подія ,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди,яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність
особи,відповідальність якої
застрахована за договором.

Оскільки суд першої інстанції
дійшов висновку, з яким погоджується і
апеляційний суд, про доведеність вини
ОСОБА_2 в заподіянні позивачу шкоди,
завданої пошкодженням автомобіля
внаслідок ДТП, настає цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2,яка була
застрахована і страховик зобов*язаний
відшкодувати оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
третьої особи під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно поліса обов*язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/5607414 від
28.08.2013 року ліміт відповідальності
страховика складає 50 000 грн.(а.с.11,181).

Матеріальна шкода ,завдана
пошкодженням автомобіля « Рено Логан»
держномер НОМЕР_2,згідно висновку
експертного дослідження № АН 157 НА
-13.06/05 від 13.06.2014 року , складає 31 237 грн.61
коп. (а.с.150-156),тобто не перевищує ліміт
відповідальності страховика.

Відповідно до ст.12.1 Закону
України « Про обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів « страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди,заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов*язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика,в межах
якого відшкодовується
збиток,заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст.9 Закону України «
Про страхування» франшиза - частина
збитків,що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Згідно поліса обов*язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/5607414 від
28.08.2013 року франшиза складає 510 грн.,а
тому страхове відшкодування у зв*язку з
пошкодженням транспортного засобу«
Рено Логан» держномер НОМЕР_2, складає 30
727 грн.61 коп. ( 31 237 грн.61 коп.-510 грн), яке
підлягає стягненню з ВАТ НАСК «Оранта»
,якою була застрахована
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2,як власника забезпеченого
транспортного засобу ВАЗ 21099, держномер
НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_1

Суд першої інстанції
правильно,прийшов до висновку про те,що
не відшкодованою позивачу страховою
компанією залишається матеріальна
шкода в розмірі франшизи в сумі 510
грн.,яка на підставі ст.1194 ЦК України
підлягає стягненню на користь позивача
з відповідача ОСОБА_2

Рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з відповідача ОСОБА_2
на користь позивача в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
(франшизи за договором страхування) в
розмірі 510 грн., вартості робіт
оцінювача у розмірі 1000
грн.,відшкодування моральної шкоди 5000
грн. ніким із сторін не оскаржується , а
тому апеляційним судом законність та
обґрунтованість рішення в цій частині
не ревізується .

Враховуючи обгрунтовані доводи
апеляційної скарги в частині
солідарного стягнення судових витрат ,
колегія суддів вважає,що також
підлягає скасуванню рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
суми судових витрат у солідарному
порядку зі страхової компанії ВАТ
НАСК» Оранта» та ОСОБА_2, а саме: суми
судового збору у розмірі 396грн ; витрат
по оплаті експертизи 2 500 грн.; витрат,
пов*язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача у
розмірі 630 грн., а всього 3526
грн.,оскільки у відповідачів по
відшкодуванню судових витрат
,передбачених ст.79 ЦПК України , немає
солідарного обов*язку , ані із договору,
ані із Закону України » Про обов*язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати по оплаті судового збору
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог : із ВАТ НАСК « Оранта»
на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 311грн.81 коп.; з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суму по сплаті судового
збору у розмірі 84 грн.19коп. Також з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
необхідно стягнути витрати позивача на
проведення експертизи у розмірі 2500грн.;
витрати, пов*язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача у розмірі 630 грн., оскільки
цих витрат він зазнав в зв*язку із
захистом свого порушеного права на
відшкодування шкоди. Крім того,з ОСОБА_2
на користь ВАТ НАСК « Оранта»
підлягають стягненню судові витрати за
подання апеляційної скарги у розмірі
205грн.66 коп.(а.с.146).

В іншій частині рішення суду
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307,309,316 ЦПК України ,
колегія суддів,

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
- задовольнити частково .

Рішення Володарського районного
суду Донецької області від 29 жовтня 2014
року в частині стягнення суми
матеріальної шкоди зі страхової
компанії та суми судових витрат -
скасувати.

Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у
розмірі 30 727 (тридцять тисяч сімсот
двадцять сім) грн. 61 коп. та судові
витрати у розмірі 311 грн.81 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму судових витрат по сплаті
судового збору у розмірі 84 грн.19 коп.,
витрати на проведення експертизи у
розмірі 2500 грн., витрати ,пов*язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача у розмірі 630 грн.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» судові витрати у
розмірі 205 грн.66 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цим рішення.

Судді: