АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/88/14
Головуючий у 1 й інстанції -
Справа 2/202/77/2013
Доповідач - Григорченко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Судді-головуючого:
Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Городничої
В.С., Лаченкової О.В.

при секретарі
Гасановій С.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
12 липня 2013 року про повернення заяви
щодо забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, треті особи - ОСОБА_9, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, Орган
опіки та піклування Індустріальної
районної у м. Дніпропетровську ради про
визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2013
року заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
забезпечення позову - повернуто
заявникові без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 звернулися до суду з
апеляційною скаргою, в якій ставлять
питання про скасування ухвали судді та
постановлення нової у посилаючись на
її безпідставність.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 09
липня 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали
до суду заяву про забезпечення позову,
в якій просили накласти арешт на
квартиру, заборонити будь-яким особам у
будь-який спосіб вчиняти будь-які дії
щодо квартири АДРЕСА_1, та накласти
арешт на вищевказану квартиру.

Суд першої інстанції повернув заяву
про забезпечення позову ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, виходячи з того, що вона не
відповідає вимогам ч.2 ст. 151 ЦПК
України.

Однак з такими висновками суду
погодитися не можна.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із
заявою про забезпечення позову,
оскільки вважали, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, зазначивши причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; та
вид забезпечення позову, який належить
застосуванню, з обґрунтуванням його
необхідності.

Що стосується вимог суду щодо доплати
судового збору за подачу заяви про
забезпечення позову, то в матеріалах
справи наявна копія квитанції про
сплату судового збору. Суд першої
інстанції в ухвалі зазначив, що судовий
збір був сплачений не в повному обсязі,
але не вказав, яка сума повинна бути
доплачена, щоб заяву прийняли до
розгляду та не встановив термін для
усунення недоліків, чим порушив
порядок, який встановлений для
вирішення цього питання.

За таких обставин ухвала судді не може
бути визнана законною та обґрунтованою
і підлягає скасуванню, з передачею
питання на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 -
задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 12 липня 2013 року
- скасувати, питання передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

СУДДІ: