справа № 2-918/2001
провадження № 6/762/19/14
БАЛАКЛАВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
У Х В А Л А

« 12» лютого 2014 року
м. Севастополь

Балаклавський районний суд міста
Севастополя

у складі: головуючого, судді - Дибець
О.М.,

при секретарі - Топорковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Балаклавського
районного суду міста Севастополя без
здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
та без виклику і повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Балаклавського районного управління
юстиції у м. Севастополі про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України у виконавчому
провадженні з примусового виконання
виконавчого листа № 2-918/2001, виданого на
підставі Рішення Балаклавського
районного суду міста Севастополя від 6
липня 2001 року у цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу і стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Балаклавського районного управління
юстиції у м. Севастополі звернувся до
Балаклавського районного суду міста
Севастополя із зазначеним поданням.

Відповідно до частини 2 статті 3771
Цивільного процесуального кодексу
України суд негайно розглядає подання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець, усупереч
наведених вимог процесуального закону,
своєї участі для негайного розгляду
подання не забезпечив, матеріали
виконавчого провадження для
дослідження судом не надав.

Зважаючи на таке, суд призначив судове
засідання, в яке державний виконавець
не прибув, надавши заяву, за змістом
якої просить суд вирішити подання за
його відсутності, наполягаючи на його
задоволенні.

Вивчивши зміст подання, перевіривши
додані документи і дослідивши
матеріали цивільної справи, суд дійшов
висновку про таке.

Рішенням Балаклавського районного
суду міста Севастополя від 6 липня 2001
року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено,
стягнуто з ОСОБА_1 на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частки усіх видів заробітку (доходу),
щомісячно.

Рішення суду було звернуто до
виконання видачею виконавчого листа.

Постановою старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Балаклавського
районного управління юстиції у м.
Севастополі від 14 вересня 2010 року
відкрито виконавче провадження.

Відповідно до пункту 18 частини третьої
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку з цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених
частиною 6 статті 12 Закону № 606-XIV,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Отже, ухилення боржника від виконання
своїх зобов'язань має оцінюватись
судом як свідоме ухилення від
виконання, коли боржник має змогу
виконати зобов'язання у повному обсязі
або частково, але не робить цього без
поважних причин. Невиконання боржником
самостійно зобов'язань протягом
строку, про що вказує державний
виконавець в постанові про відкриття
виконавчого провадження, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків, а мотивування відповідного
судового рішення лише наявністю
статусу боржника у виконавчому
провадженні та непогашенням боргу у
добровільному порядку є неприпустимим.

На зазначене звернуто увагу в
Узагальненні Верховного Суду України
від 1 лютого 2013 року «Про судову
практику щодо вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України».

Звертаючись до суду із вказаним
поданням, державний виконавець на
наведені положення законодавства щодо
підстав тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
уваги не звернув, не зазначив у поданні,
які саме обов'язки за частиною 6 статті
12 Закону № 606-XIV не виконав боржник та у
чому саме полягало його свідоме
ухилення від виконання встановленого
судом обов'язку, тобто не довів факту
саме ухилення боржника від виконання
судового рішення.

За змістом загальних засад цивільного
судочинства обов'язок доказування
обґрунтованості свого процесуального
звернення покладений саме на суб'єкта
такого звернення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення подання державного
виконавця.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 209, 210, 3771 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Балаклавського
районного управління юстиції у м.
Севастополі про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України у виконавчому провадженні з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-918/2001, виданого на підставі
Рішення Балаклавського районного суду
міста Севастополя від 6 липня 2001 року у
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу і
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
Апеляційного суду міста Севастополя
через Балаклавський районний суд міста
Севастополя протягом п'яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Дибець О.М.