Справа № 163/164/14-ц
Провадження № 2/163/43/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області в складі:

головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі - Федчишин Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні
вимоги мотивувала тим, що перебуває у
шлюбі з відповідачем з 15.07.2010 року. Шлюб
був зареєстрований Бірківською
сільською радою Любомльського району
Волинської області, актовий запис № 3.
Від шлюбу у сторін народилась донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що
подружні стосунки з відповідачем не
склались, оскільки останній не
піклувався про сім'ю, не приймав участі
у вихованні дитини, не забезпечував
матеріально, зловживав спиртними
напоями, влаштовував безпідставні
сварки та бійки. Вважає, що їх сім'я
фактично розпалась, оскільки з жовтня
2013 року вони проживають окремо,
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечитиме її інтересам та
інтересам дитини, а примирення є уже
недоцільним. З викладених підстав
просила шлюб, укладений з відповідачем,
розірвати.

В судове засідання сторони не
з'явились, однак в канцелярію суду
подали заяви про розгляд справи за їх
відсутності. При цьому, у своїй заяві
позивач позов підтримала, на
примирення не погодилась та просила
позов задовольнити, відповідач на
примиренні не наполягав та просив шлюб
розірвати.

За викладених обставин розгляд справи
здійснювався за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає, що позов підставний і підлягає
задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1,
виданого 15.07.2010 року Бірківською
сільською радою Любомльського району
Волинської області, вбачається, що
сторони зареєстрували шлюб 15.07.2010 року,
про що зроблено відповідний актовий
запис за № 3 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2,
виданого Бірківською сільською радою
Любомльського району Волинської
області 25.08.2010 року (а.с.5).

Викладені в позовній заяві фактичні
обставини взаємовідносин між
сторонами відповідачем не оспорено і
не спростовано, тому суд вважає їх
доведеними і приходить до висновку, що
шлюб між сторонами існує лише
формально й зберегти сім'ю неможливо.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом.

З огляду на викладені правові норми,
обставини по справі та позицію
позивача, яка не бажає примиритися, суд
вважає, що збереження сім'ї в даному
випадку буде нічим іншим, як
примушуванням сторін до збереження
шлюбних відносин.

Як встановлено у судовому засіданні,
сторони фактично не проживають як
подружжя, шлюб існує лише формально й
зберегти сім'ю неможливо.

Таким чином, суд повно, всесторонньо та
об'єктивно дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, прийшов до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам позивача та неповнолітньої
дитини сторін, а тому шлюб слід
розірвати.

Згідно із ст.88 ЦПК України судові
витрати по справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, ч.4 ст. 174,
ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, на підставі
ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем с. Куснища Любомльського
району Волинської області, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою с. Бірки
Любомльського району Волинської
області, зареєстрований 15 липня 2010 року
Бірківською сільською радою
Любомльського району Волинської
області, актовий запис № 3, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які беруть участь у справі, але не були
присутні під час проголошення рішення
- протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча: суддя

А.Л.Гайдук