Справа № 344/7383/13-ц
Провадження № 22-ц/779/387/2014
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів:
Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» про
визнання недійсним договору про видачу
та використання кредитних коштів за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
25 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

у травні 2011 року ОСОБА_3 звернувся з
даним позовом, посилаючись на те, що
укладений договір про видачу та
використання кредитних карток
Visa/Electron/Gold ВАТ «Банк Універсальний» №
VG 2405 від 07.03.2008 року не відповідає
нормам чинного законодавства і порушує
його права споживача, просив визнати
цей кредитний договір недійсним.

Рішенням Івано-Франківського
міського суду від 25 вересня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ
«Універсал Банк» про визнання
недійсним договору про видачу та
використання кредитних коштів
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи. Зазначає, що умови
договору створюють істотний дисбаланс
прав та обов'язків сторін. В спірному
договорі відповідальність за
порушення умов договору передбачена
тільки для позичальника, відсутність
відповідальності банку суперечить
нормам Закону України "Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг". Суд не врахував, що
цей договір не містить детального
розпису загальної вартості кредиту,
тому апелянт позбавлений можливості
оцінити розмір своїх майбутніх витрат.
Згідно із законодавством України
зобов'язання має бути виражене у
гривні, а іноземна валюта може служити
лише еквівалентом гривні для
необхідних підрахунків, в порушення
закону відповідач не надав позивачу
інформацію про ціну послуги в
національній валюті України. Судом
також не враховано, що спірний
кредитний договір є недійсний, так як
мали місце порушення законодавства в
частині формування та погодження його
ціни, а також під час його укладення
споживачу не надавалась інформація,
необхідна для здійснення свідомого
вибору, що є нечесною підприємницькою
практикою та суперечить Закону України
"Про захист прав споживачів". Тому
просить оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити.

В засіданні апеляційного суду
представник ПАТ «Універсал Банк»
доводи апеляційної скарги заперечив.
ОСОБА_3, належним чином повідомлений
про час і місце розгляду справи, не
з'явився, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України
не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши подані докази і доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що між ОСОБА_3 та ВАТ
«Універсал Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк» 07.03.2008 року
укладено договір про видачу та
використання кредитних карток
Visa/Electron/Gold ВАТ «Банк Універсальний» № VG
2405, за умовами якого було встановлено
максимальний ліміт користування 50 000
грн.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив із того, що волевиявлення
сторін на укладення кредитного
договору було вільним та відповідало
їх внутрішній волі. Договір укладений з
дотриманням всіх вимог чинного
законодавства. Позивачем не наведено
підстав для визнання кредитного
договору Visa/Electron/Gold ВАТ «Банк
Універсальний» № VG 2405 від 07.03.2008 року
недійсним.

Висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Презумпція правомірності
правочину встановлена статтею 204 ЦК
України, згідно частини першої якої
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Підставою недійсності правочину
згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно
вважав, що зміст укладеного кредитного
договору не суперечить Цивільному
кодексу України, іншим актам
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору із
урахуванням вимог даного Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороті, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Матеріалами справи
підтверджується, що сторони мали
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення позивача,
як учасника оспорюваного правочину
було вільним і відповідало його
внутрішній волі. Договір вчинено у
формі, встановленій законом і
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
сторони досягли між собою згоди про всі
умови надання кредиту, що
підтверджується підписом позивача та
печаткою банку на кожній сторінці
договору.

Доводи апеляційної скарги про те,
що мали місце порушення законодавства
в частині формування та погодження
ціни кредитного договору, а також під
час пропонування продукції споживачу
не надавалась інформація, необхідна
для здійснення свідомого вибору, що є
нечесною підприємницькою практикою та
суперечить Закону України "Про захист
прав споживачів", колегія суддів
відхиляє.

Пунктом 23.16 оспорюваного договору
визначено, що клієнт своїм підписом
засвідчує: факт ознайомлення з
тарифами до дати підписання цього
договору; факт ознайомлення з
Правилами користування міжнародною
платіжною карткою; згоду з порядком
встановлення нового/зміни діючого
тарифів; згоду з порядком розрахунків
та/або обслуговування та/або оплати
клієнтом операцій (послуг) наданих за
цим договором, згідно тарифів банку;
згоду з порядком встановлення,
зменшення, збільшення, анулювання,
припинення подальшого надання ліміту
овердрафту, а також підтверджує: свої
права та обов'язки за цим договором і
погоджується з ними; свою здатність
виконувати умови цього договору; що всі
умови даного договору йому цілком
зрозумілі і клієнт вважає їх
справедливими по відношенню до нього;
що перед підписанням даного договору
клієнтом отримано інформаційний лист
відповідно до вимог п. 2 ст. 11 Закону
України "Про захист прав споживачів".

ОСОБА_3 не заперечує укладення
зазначеного договору, його засвідчення
своїм підписом.

Інші доводи апеляційної
скарги не спростовують правильності
висновків суду про відмову в
задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд приходить до висновку,
що суд першої інстанції ухвалив
законне й справедливе рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського
міського суду від 25 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Касаційна скарга на
ухвалу може бути подана до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Фединяк В.Д.