У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько А.О.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_5, до публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»,
ОСОБА_6, треті особи: орган опіки та
піклування в особі виконавчого
комітету Житомирської міської ради,
приватний нотаріус Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
про визнання договору іпотеки
недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 2 липня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 9 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_5, звернулась до суду з указаним
позовом, в якому просила визнати
недійсним договір іпотеки від 5 вересня
2008 року та звільнити квартиру АДРЕСА_1
із-під заборони, накладеної приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_7

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
внаслідок невиконання ОСОБА_8 своїх
зобов'язань за кредитним договором від
5 вересня 2008 року, ПАТ «ОТП Банк»
заявляє до неї як нового іпотекодавця
вимоги про звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що
стала її власністю на підставі рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 27 серпня 2012 року в справі
про поділ майна подружжя між нею та її
чоловіком ОСОБА_8 Зазначала, що вона
стала поза своєю волею новим
іпотекодавцем спірного житла, яке є
місцем проживання її та дитини ОСОБА_5 з
2006 року, вказувала на порушення прав
малолітньої дитини на житло та
невідповідність вимогам закону
договору іпотеки від

5 вересня 2008 року.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 2 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 9 вересня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, з висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суди дійшли вірного висновку
про те, що спірна квартира була
передана в іпотеку ще до реєстрації в
ній малолітньої ОСОБА_9, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак - на час укладення
іпотечного договору дитина не мала
права власності чи права користування
нею, що в свою чергу унеможливлює
порушення її прав на житло.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 2 липня

2014 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 9 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська