У х в а л а

15 грудня 2014 року м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Дем'яносова М.В., Мостової Г.І.,Карпенко
С.О., Писаної Т.О.,розглянувши заяву
Долинського дитячого будинку «Теплий
дім» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 серпня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до Долинського дитячого
будинку «Теплий дім», третя особа -
Територіальна державна інспекція з
питань праці в Івано-Франківській
області, про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що її було прийнято на
посаду вихователя Долинського
дитячого будинку «Теплий дім» згідно
зі строковим трудовим договором на
один рік з 20 квітня 2011 року. Відповідно
до наказу від 19 квітня 2012 року
Долинського дитячого будинку «Теплий
дім» з нею продовжено трудові
відносини з 20 квітня 2012 року на час
соціальної відпустки по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
працівника - вихователя ОСОБА_7

У листопаді 2013 року у зв'язку з
ускладненнями вагітності вона
перебувала на стаціонарному лікуванні
в Долинській центральній районній
лікарні, по завершенні якого подала
відповідачу лікарняний листок та
повідомила про свій стан вагітності.
Під час роботи у другу зміну 17 грудня 2013
року стан її здоров'я раптово
погіршився, про що вона повідомила
заступника директора з виховної роботи
ОСОБА_8 та звернулася за медичною
допомогою, і цього ж дня була
госпіталізована на стаціонарне
лікування в Долинську центральну
районну лікарню з діагнозом:
вагітність 12 тижнів, загроза
викидня.

У період перебування на лікуванні
наказом від 03 січня 2014 року вона
звільнена з роботи з 06 січня 2014 року в
зв'язку із закінченням строку
трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП
України. Вказане звільнення позивач
вважає незаконним, оскільки звільнення
вагітних жінок відповідно до
ст. 184 КЗпП України забороняється, у
зв'язку з чим просила задовольнити її
позовні вимоги.

Рішенням Долинського районного суду
Івано-Франківської області
від 04 квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 19
травня 2014 року, позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Долинського дитячого будинку
«Теплий дім» від 03 січня 2014 року про
звільнення ОСОБА_6

Поновлено ОСОБА_6 на посаді вихователя
Долинського дитячого будинку «Теплий
дім» з 07 січня 2014 року.

Стягнуто з Долинського дитячого
будинку «Теплий дім» на користь ОСОБА_6
10 475,54 грн середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 07 січня
2014 року по 03 квітня 2014 року.

Стягнуто з Долинського дитячого
будинку «Теплий дім» на користь ОСОБА_6
1 тис. грн на відшкодування завданої
моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 серпня 2014 року
касаційну скаргу Долинського дитячого
будинку «Теплий дім» відхилено,
вказані судові рішення залишено без
змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
Долинського дитячого будинку «Теплий
дім» про перегляд вказаної ухвали суду
касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
положень ст. 23, п. 2 ч. 1 ст. 36, ст. 39-1,
ч. 3 ст. 184 КЗпП України.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 квітня 2013 року, від 17
липня 2013 року, від 03 квітня 2013 року та
від 06 лютого 2013 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 квітня 2013 року, яка додана
до заяви як приклад неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права, вбачається, що
судом касаційної інстанції скасовано
рішення суду апеляційної інстанції з
передачею справи на новий апеляційний
розгляд.

Посилання на ухвалу суду касаційної
інстанції, якою справу передано на
новий судовий розгляд, не є підставою
для допуску справи для перегляду
Верховним Судом України, оскільки у ній
не висловлено правової позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

Решта судових рішень, наданих
заявником для порівняння, не можуть
бути прикладом неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, оскільки правові
висновки, зазначені у цих судових
рішеннях та в ухвалі, про перегляд якої
подано заяву, ґрунтуються на різних
фактичних обставинах, встановлених
судами.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами ст.
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом
ОСОБА_6 до Долинського дитячого будинку
«Теплий дім», третя особа -
Територіальна державна інспекція з
питань праці в Івано-Франківській
області, про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:
М.В. Дем'яносов С.О. Карпенко Г.І.
Мостова Т.О. Писана