Номер провадження2/754/594/14
21.01.2014 Деснянський районний суд м. Києва
головуючого суддіСаламон О.Б.за
участі секретаряСолодухіної Н.С.
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 22 447,81 грн., з яких: 1 090,51 грн. -
заборгованість за кредитом; 7 404,58 грн. -
заборгованість по процентах; 102,22 грн. -
заборгованість по комісії; 12 365,37 грн. -
пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина);
1 045,13 грн. - штраф (процентна складова),
посилаючись на те, що між сторонами
було укладено договір, внаслідок
невиконання відповідачем вимог якого
виникла зазначена заборгованість.
Від представника позивача в судове
засідання надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі, не
заперечує проти розгляду справи в
порядку заочного провадження.
Відповідач в судове засідання не
з'явилась, хоча про місце та час
розгляду справи повідомлялась
належним чином, причини неявки суду
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо відомостей про права та
відносини сторін, суд визнав за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідачів відповідно до ст.ст. 224-227
ЦПК України та на підставі матеріалів
справи постановити заочне рішення, про
що не заперечував представник
Дослідивши та всебічно
проаналізувавши обставини справи в їх
сукупності, оцінивши зібрані по справі
докази виходячи зі свого внутрішнього
переконання, яке ґрунтується на
повному та всебічному дослідженні
обставин справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні,
01.10.2007 року між сторонами було укладено
договір, згідно з умовами якого
позичальнику банком надано кредит у
розмірі 3 786 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом 12 % на рік, з
кінцевим терміном повернення - 01.10.2008 р.
Банком зобов'язання за договором
виконались, а саме відповідачу
надались кредитні кошти. У свою чергу
позичальник зобов'язалася своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитами та повернути кредити у
визначені договорами терміни, а також
виконати інші свої зобов'язання згідно
з кредитними договорами.
Відповідач, не сплативши у вказаний
договорі строк кредит, порушила вимоги
ст. 530 ЦК України відповідно до якої,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк, тобто згідно зі
ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори. Відповідно до
ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Оскільки
сторони уклали договір, вони набули
взаємних прав та обов'язків.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК
України вимагає: " Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк."
Стаття 525 ЦК України забороняє
односторонню відмову від зобов'язання
або односторонню зміну його умов.
Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
розірвання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
підписанням договору сторонами
досягнуто домовленість щодо
встановлення цивільних прав та
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України,
договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник
має повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позивачем) у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Відповідач порушила умови договору в
частині неповернення кредиту та
несплати відсотків за його
користування та не виконала взяті на
себе зобов'язання, тобто в
односторонньому порядку відмовилась
від виконання договірних зобов'язань.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
вимоги в частині стягнення з
відповідача суми заборгованості за
кредитним договором у розмірі 8 537,31
грн., з яких: 1 090,51 грн. - заборгованість
за кредитом; 7 404,58 грн. - заборгованість
по процентах; 102,22 грн. - заборгованість
по комісії є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Вимоги в частині сплати пені в порядку
ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої
розмір неустойки може бути зменшений,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, підлягають частковому
задоволенню у розмірі 3 000 грн. з огляду
на їх надмірність порівняно з сумою
прямих збитків, завданих позивачу,
оскільки передбачена договором між
сторонами пеня за своєю правовою
природою є неустойкою, розмір якої
значно перевищує розмір боргу.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача штрафів в розмірі 500 грн. -
фіксована частина та 1 045 грн. -
процентна складова, є необґрунтованими
та не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.. 549 ЦК України пеня і
штраф є різновидом неустойки, як
юридичної відповідальності, а не
окремими видами штрафних санкцій.

Тобто, банком за порушення
позичальником строків виконання
зобов'язання за договором одночасно
нараховано пеню та два види штрафів, до
того ж не надано обґрунтування
нарахування штрафу процентна складова
(відсоток від суми заборгованості).

Отже, банк просить застосувати до
боржника подвійну цивільно-правову
відповідальність одного й того ж виду
за одне й те саме порушення договірного
зобов'язання (несвоєчасність
виконання грошового зобов'язання -
пеня, порушення строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань -
штраф), що суперечить вимогам ст.. 61
Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК
України, згідно з якими ніхто не може
бути двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду, за одне й
те саме правопорушення, а зобов'язання
має ґрунтуватись на засадах
добросовісності та справедливості.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню
з відповідача на користь позивача
підлягають судові витрати, понесені
позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 212-215, 224-233 ЦПК
України, ст. ст. 525-526,530,551,536,610,629, 1046-1056 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» заборгованість у розмірі
11 537,31 грн. та витрати по сплаті судового
збору - 229,40 грн. .

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Деснянського районного суду м.
Києва О.Б. Саламон