Справа № 1002/917/12 Головуючий у І
інстанції Лялик Р.М.Провадження №
22-ц/780/252/14 Доповідач у 2
інстанції ІгнатченкоКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Березанського міського суду
Київської області від 5 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Березанської міської ради
Київської області, третя особа -
управління держземагенства у
Баришівському районі Київської
області про визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на землю та про визнання
недійсним рішень,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2,
Березанської міської ради Київської
області, третя особа: управління
держземагенства у Баришівському
районі Київської області про визнання
недійсним державного акту на право
приватної власності на землю та про
визнання недійсним рішень мотивуючи
тим, що 03.12.1994 року ОСОБА_4 подарувала
йому незакінчений будівництвом
житловий будинок по АДРЕСА_1, який 22.09.1998
року був прийнятий в експлуатацію. Межі
земельної ділянки були встановлені в
натурі ще у 1992 році, при попередній
власниці домоволодіння, в період
прийняття Березанською міською Радою
народних депутатів рішення №142 від
21.10.1992 року, хоча за земельно-шнуровою
книгою за ОСОБА_5, яка проживала до
ОСОБА_4 в даному будинку по АДРЕСА_1
рахувалася земельна ділянка площею 0,25
га. При підготовці технічної
документації на одержання державного
акту на земельну ділянку виявилося, що
частина землі, а саме 0,02 га, якою
позивач ОСОБА_1 користувався,
приватизована суміжним
землекористувачем - ОСОБА_6, який меж.
на земельну ділянку площею 0,08 га по
АДРЕСА_1 з ним не погоджував. Позивач
ОСОБА_1 вважає, що його право на
користування землею порушено
Державним актом на право приватної
власності на землю №1066 від 03.07.2000 року
виданого на ім.'я ОСОБА_6, тому вказаний
державний акт має бути визнаний
недійсним.

В ході розгляду справи позивач
уточнював позовні вимоги та просив суд
визнати незаконним та недійсним
рішення виконкому Березанської
міської ради №394 від 14.12.1999 року в
частині передачі ОСОБА_6 у власність
для обслуговування житлового будинку
0,10 га та 0,05 га для особистого
підсобного господарства АДРЕСА_2;
визнати незаконним та недійсним пункт 1
Додатку №4 до рішення Березанської
міської ради від 20.03.2012 року №182-17-6 щодо
внесення змін в рішення міської ради №
152-15-6 від 30.12.2011 року «Про передачу у
приватну власність земельних ділянок
громадянам», внаслідок яких була
викладена в новій редакції ч.15 «Списку
громадян, яким затверджено технічні
документації та надані земельні
ділянки у приватну власність»;
зобов'язати відповідача повернути у
користування позивача земельну
ділянку площею 0,0136 га по АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що вказаним рішенням
було внесено зміни до розміру
земельної ділянки позивача.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов не визнав,
суду пояснив, що на час звернення до
суду позивач не був власником або
землекористувачем земельної ділянки, а
тому правом вимоги про усунення
будь-яких порушень його прав на землю
не наділений. ОСОБА_4, яка подарувала
позивачу незакінчений будівництвом
будинок в грудні 1994 року, межі
земельної ділянки були встановлені в
натурі у 1992 році і остання їх не
оспорювала, тому представник вважає що
позивач не має відношення до розмірів
земельної ділянки, зокрема - 0,25 га, якою
користувалася ОСОБА_5, до ОСОБА_4

Представник відповідача Березанської
міської ради в судовому засіданні
позову не визнала та пояснила суду, що
відповідно до земельно-кадастрової
документації за позивачем
обліковується земельна ділянка площею
0,14 га по АДРЕСА_1, яка йому і передана у
власність на підставі рішення
Березанської міської ради.

Представник управління
держземагенства в Баришівському
районі Київської області в судове
засідання не з'явився, подав до суду
письмові заперечення.

Рішенням Березанського міського суду
Київської області від 5 листопада 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням
ОСОБА_1 оскаржив вказане рішення до
апеляційного суду Київської області та
просив скасувати оскаржуване рішення з
мотивів невідповідності рішення суду
обставинам справи, та з мотивів
викладених в позовній заяві, і просив
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріалами справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що
позивачем не надано суду доказів, які б
свідчили про порушення його прав
землекористувача.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно з ч.І ст.126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи та сторонами не
заперечується, що ОСОБА_1 03 грудня 1994
року отримав в дар від ОСОБА_4
незакінчений будівництвом житловий
будинок, 76% готовності, по АДРЕСА_1
Київської області (а.с.5 т.1).

Згідно даних акту № 30/98 державної
прийомки в експлуатацію
індивідуального домоволодіння,
затвердженого рішенням виконкому
Березанської міської ради №103 від 22
вересня 1998 року, комісія, в присутності
забудовника ОСОБА_8 оглянула
пред'явлене до здачі домоволодіння,
розміщене по адресу: АДРЕСА_1, та,
зокрема, встановила: п.2. Розмір
земельної ділянки, яка фактично
знаходиться в користуванні
забудовника становить 1400 кв.м. (а.с.7).

ОСОБА_1 звертався з заявою (без дати) до
виконкому селищної Ради м.Березань про
переведення на нього присадибної
ділянки 0,12 га по АДРЕСА_1 в зв'язку з
отриманням в дар від ОСОБА_4
недобудованого будинку за вказаною
адресою. На даній заяві є помітки, що по
шнуровій книзі (№182) і в натурі площа
0,14 га (а.с.64 т.2).

Згідно даних ксерокопії шнурової
книги (з поміткою стара шнурова) під №182
значилась ОСОБА_9 за нею було
закріплено всього земель 0,25, на це ж
господарство, за нею записано ОСОБА_10 -
0,12, перекреслено та зверху напис 0,14, і
за нею записаний ОСОБА_1 - 0,14 (а.с.65 т.2).

По новій шнуровій книзі під №182
записано прізвище ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 0,14,
43/94 (а.с.66).

З даних шнурових книг встановлено, що в
користуванні ОСОБА_10 перебувало 0,14 га
земельної ділянки. Вона не оспорювала
даний розмір земельної ділянки, і
вказана земельна ділянка в такому ж
розмірі перейшла і до ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на рішення виконкому
Березанської міської Ради №40 від 1
квітня 1992 року, яким ОСОБА_10 було
доділено 0,8 га (а.с.21 т.2). Але в
земельно-шнуровій книзі в графі №4 «в
том числе за пределами населеного
пункта, тимчасово» вказано посилання
на Р40/1.04.92р., але розмір земельної
ділянки не змінено (а.с.65 т.2). Договір
дарування між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 було
укладено 3 грудня 1994 року, за період з 1992
по 1994 роки даних про доділ земельної
ділянки в натурі ОСОБА_10 не надано,
зміни щодо розмірів її земельної
ділянки до розмірів 0,20га в
земельно-шнурову книгу не внесено.

Рішенням Березанської міської ради
№152-15-УІ від 30.12.2011 року ОСОБА_1 було
надано земельну ділянку у приватну
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарський будівель і споруд та для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1 Київської
області загальною площею 0,1536 га.

Але Рішенням Березанської міської ради
№182-17-УІ від 20.03.2012 року було внесено
зміни в рішення міської ради №152-15-УІ
від 30.12.2011 року щодо ОСОБА_1, та вказано
надати останньому земельну ділянку у
приватну власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарський будівель і споруд та для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1 Київської
області загальною площею 0,1395 га,
оскільки як встановлено з даних
протоколу засідання погоджувальної
комісії Березанської міської ради від
06.03.2012 року, у зв'язку з наданням
неправдивої інформації рекомендовано
постійній комісії з питань земельних
відносин, будівництва, архітектури та
інфраструктури міста, відповідно до
кадастрового плану внести зміни в
рішення міської ради №152-15-УІ від 30.12.2011
року щодо ОСОБА_1, замінивши в частині 15
«Списку громадян, яким затверджено
технічні документації та надані
земельні ділянки у приватну власність»
площу земельної ділянки, яка
передається у приватну власність з «
0,1536» на « 0,1395».

Згідно рішення виконавчого комітету
Березанської міської ради народних
депутатів №394 від 14.12.1999 року ОСОБА_6
03.07.2000 року видано державний акт на
право приватної власності на землю
площею 0,15 га по АДРЕСА_2.

Даних про накладення, чи інші порушення
користування земельних ділянок ОСОБА_6
та ОСОБА_1 позивачем не надано, як і не
надано даних про те, що виділені ОСОБА_6
земельні ділянки за рішенням міської
ради №394 від 14.12.1999 року, виділені із
земель що були виділені ОСОБА_1

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду, які були предметом дослідження
суду першої інстанції і суд дав їм
правильну юридичну оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Тому колегія суддів, перевіряючи
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, відхиляє
апеляційну скаргу та залишає рішення
суду без змін.

Керуючись ст.ст. 126, 152 Земельного
кодексу України, ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307,
308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319, 209, 218 ЦПК
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Березанського міського суду
Київської області від 5 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий Судді: