АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/989/14
Справа № 2036/4992/13-ц
Категорія: стягнення аліментів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - судді Яцини
В.Б.

суддів колегії -
Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

при секретарі
Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 09 грудня 2013
року

по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

11 листопада 2013 року ОСОБА_6 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, який після свого
повноліття продовжує навчання, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх
видів доходів щомісячно, починаючи з
дня звернення з позовом до суду та до
закінчення ним учбового закладу, але не
довше, ніж до досягнення 23-річного віку.

При цьому вказала, що від спільного
шлюбу, який був розірваний 05 серпня 2000
року, сторони мають сина, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення
залишився разом з нею, а нині на денній
формі навчається в Академії внутрішніх
військ МВС України і тому не має
можливості отримувати додаткового
заробітку для задоволення своїх
потреб, що не у повній мірі гарантує
державне забезпечення курсантів:
витрати на проїзд, на придбання
підручників та іншого канцелярського
приладдя та оргтехніки, цивільного та
спортивного одягу, предметів особистої
гігієни. Оскільки позивачка отримує
невеликий дохід, а відповідач в цьому
добровільно ніякої матеріальної
допомоги не надає, хоча має таку
можливість, - просила задовольнити
заявлені вимоги.

Відповідач проти позову заперечив з
тих підстав, що після розлучення з
позивачкою він уклав новий шлюб, від
якого має малолітнього сина, його
дружина перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років, крім того він сплачує
аліменти на доньку 2005 року народження.
З огляду на це та необхідність
проходити лікування від отриманих
тяжких тілесних ушкоджень, що свідчить
про його тяжкий матеріальний стан,
відповідач просив відмовити у
задоволенні позову.

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 09 грудня 2013
року позов ОСОБА_6 було задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/8 частини
усіх видів доходів щомісяця, на
утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
період його навчання, починаючи з 11.11.2013
року та до закінчення терміну навчання,
до 30.06.2016 року, з припинення права на
отримання аліментів у разі припинення
навчання. Стягнуто з відповідача на
користь держави судовий збір

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить
його скасувати, ухвалити нове рішення
про відмову у задоволенні позову. При
цьому послався на порушення судом норм
матеріального права, ст. 198 СК України,
оскільки суд не встановив можливість у
відповідача для сплати аліментів,
висновки районного суду про таку
можливість не відповідають обставинам
справи, суд не взяв до уваги, що
наявність у відповідача на утриманні
двох дітей і дружини, яка не працює, а
також - необхідність проходження
реабілітації після лікування травми не
надає відповідачу можливості
сплачувати присуджені аліменти.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивачки, відповідно до
ст. 303 ЦПК України перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки на
протязі цього навчання зобов'язані
утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу. При
цьому право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів має
той з батьків, з ким проживає дочка,
син, а також самі дочка, син, які
продовжують навчання.

За ст. 200 СК України суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у

твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим
з батьків, своїми дружиною, чоловіком
та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що сторони є
батьками сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
після розлучення батьків залишився
проживати з матір'ю, а після свого
повноліття і станом на 13 вересня 2013
року є курсантом другого курсу
Академії внутрішніх військ МВС України
денної форми навчання, перебуває на
повному державному забезпеченні, яке
не в змозі покрити всі необхідні для
навчання поточні витрати курсанта:
витрати на проїзд, на придбання
підручників та іншого канцелярського
приладдя і оргтехніки, цивільного та
спортивного одягу, предметів особистої
гігієни.

Відповідач на день розгляду справи є
співробітником УСБУ в Хмельницькій
області, перебуває у шлюбі з ОСОБА_8, від
якого має малолітнього сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а також - має доньку
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4 з приводу
отриманої 28.06.2008 року під час виконання
службових обов'язків травми верхньої
лівої кінцівки перебував на
стаціонарному лікуванні з 29.09.2008 року, а
також - з 01 по 24 червня 2009 року і з 30
листопада по 31 грудня 2009 року, йому було
рекомендовано санаторно-курортне
лікування (а.с. 21-25).

Виходячи з цього та з урахуванням
інтересів сторін, їх матеріального та
сімейного стану, районний суд дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність зменшення заявлених до
стягнення аліментів та правильно
визначив їх розмір, і це рішення
відповідає приписам ст.ст. 182, 183, 199, 200 СК
України щодо визначення можливості
сплати аліментів та їх розмір, що є
справедливим з огляду на необхідність
дотримання балансу інтересів усіх
сторін по справі.

При цьому судова колегія за
безпідставністю відхиляє доводи
скарги про те, що районний суд не взяв
до уваги матеріальний стан сторін,
ніяких доказів про свою матеріальну
неспроможність сплачувати 1/8 частку
від свого доходу відповідач до
апеляційного суду не надав.

Оскільки таким чином суд першої
інстанції ухвалив своє рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи скарги
цього висновку не спростовують, то з
передбачених ст. 308 ЦПК України підстав
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.
308, 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 09 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: