Провадження № 2/752/974/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.02.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря -
Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києві про зняття арешту з
майна,-

в с т а н о
в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до
ВДВС Голосіївського районного
управління юстиції у м.Києві про зняття
арешту з квартири АДРЕСА_1, що був
накладений відповідно до постанови
державного виконавця ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції в м.Києві від 28.12.2007 р.

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що при оформленні спадщини після
смерті матері позивача було виявлено,
що в 2007 р. на квартиру АДРЕСА_1 ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києві було накладено арешт
в зв»язку з заборгованістю ОСОБА_1 по
оплаті за житлово-комунальні послуги.
Крім того, було виявлено, що в квартирі
відсутні правовстановлюючі документи
на нерухоме майно і відновити їх у
визначений законом спосіб неможливо
без зняття арешту з квартири.

Підстави, в зв»язку з чим був
накладений арешт на квартиру, на момент
звернення до суду відпали, оскільки
заборгованість була погашена в 2012 р. і
виконавче провадження було закрито,
однак не вирішено питання щодо зняття
арешту з майна.

Позивач посилається на те, що
після його звернення до ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києві з заявою про зняття
арешту з майна він отримав відповідь
про те, що виконавче провадження було
знищене, в зв»язку з чим він
звертається до суду для захисту своїх
майнових прав.

В судове засідання сторони не
з»явились, надавши клопотання про
розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на
підставі постанови № аа 228214 від 10.12.2007
р. ВДВС Голосіївського районного
управління юстиції у м.Києві було
накладено арешт на нерухоме майно, а
саме на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об»єктів нерухомого майна власниками
квартири № АДРЕСА_1 є: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4.

З пояснень позивача
вбачається, що підставою для
накладення арешту на нерухоме майно
була заборгованість по оплаті за
житлово-комунальні послуги.

Відповідно до довідки,
наданої ТОВ Фірма «Квартет» ЛТД,
заборгованість по квартплаті та
комунальним послугам станом на 01.07.2012 р.
по квартирі АДРЕСА_1 відсутня.

Згідно п.1, 3 ч.2 ст. 5 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішення, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець:
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення (далі
-виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом; розглядає заяви сторін та
інших учасників виконавчого
провадження та їх клопотання.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати наданні йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Позивач звертався до ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києва з заявою про зняття
арешту з майна, що належить йому на
праві власності, однак у задоволенні
даної заяви йому було відмовлено в
зв»язку із знищенням матеріалів
виконавчого провадження за закінчення
терміну їх зберігання.

Питання про зняття арешту з
майна не вирішувалось.

Відповідно до ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Наявність арешту, накладеного на
нерухоме майно, перешкоджає позивачу,
як власнику частини квартири, оформити
свої права на спадщину.

Враховуючи викладені обставини,
оцінюючи всі досліджені судом докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що наявність заборони на
відчуження квартири АДРЕСА_1 порушує
право власності позивача, а тому
позовні вимоги є обґрунтованими,
доведеними і підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215
ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

позов ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м.Києві
про зняття арешту з майна
задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що
накладений відповідно до постанови
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києві № аа 228214 від 10.12.2007 р.

Рішення може бути оскарженим шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду м.Києва через
Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя