Справа № 495/9777/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Яковенко Ю.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідачів: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/9777/13-ц

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк»

до

- ОСОБА_1

- ОСОБА_2

про стягнення заборгованості у сумі 5
764,15 доларів США, що за курсом 7,99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 05.11.2013 року
складає 46 055,58 грн.

В С Т А Н О В И В:

03.12.2013 року Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«ПриватБанк» (далі по тексту - позивач)
звернулося до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по
тексту - відповідач-1) та ОСОБА_2 (далі по
тексту - відповідач-2) про стягнення
заборгованості у сумі 5 764,15 доларів США,
що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 05.11.2013
року складає 46 055,58 грн.

Так, позивач просить суд стягнути на
його користь солідарно з відповідачів:

- заборгованість у розмірі 5 764,15 доларів
США, що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 05.11.2013
року складає 46 055,58 грн. за кредитним
договором № 107655-CRED від 20.12.2007 року;

- судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилається на те, що 20.12.2007
року між сторонами було укладено
кредитний договір № 107655-CRED, відповідно
до умов якого позивач надав, а
відповідач отримав кредит у розмірі 20
000 доларів США на строк до 18.12.2009 року зі
сплатою процентів. Також, 20.12.2007 року
між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки № 107655-CRED,
згідно з яким поручитель поручався
перед кредитором за виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором № 107655-CRED від 20.12.2007 року.
Невиконання відповідачами зобов'язань
по укладеним договором зумовило
звернення ПАТ «КБ «ПриватБанк» до суду
із відповідним позовом.

У судові засідання представник
позивача не з'явився, але подав до суду
заяву, згідно якої просив розглянути
справу за його відсутності та зазначив,
що заявлені позовні вимоги підтримує у
повному обсязі та не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в судові
засідання не з'явилися, але подали до
суду заяви, згідно з якими з позовними
вимогами ПАТ «КБ «ПриватБанк» не
погоджуються, просять в їх задоволенні
відмовити у зв'язку із пропуском
позовної давності та розглянути справу
без їх участі.

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі сторін або їх представників,
на підставі наявних та достатніх для
розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до наступних
висновків.

20.12.2007 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк»
(Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було
укладено кредитний договір № 107655-CRED,
відповідно до умов в рамках програми
мікрокредитування, при наявності
вільних грошових коштів, Банк
зобов'язався надати Позичальнику
строковий кредит в сумі, зазначеній у
п.1.3 даного договору, шляхом
перерахування кредитних коштів на
картрахунок № НОМЕР_1 відкритий Банком
для Позичальника згідно договору №
107655-CRED від 20.12.2007 року, в дату укладення
даного договору, на строк та на умовах,
передбачених в даному договорі, а
Позичальник зобов'язався повернути
отриманий кредит та сплатити проценти
у встановлені даним договором строки, а
також виконати інші зобов'язання
згідно даного договору в повному
обсязі.

Відповідно до п.п. 1.3-1.5 Договору, сума
кредиту 20 000 доларів США. Строк
повернення кредиту, процентів та
винагороди згідно графіку погашення
кредиту та процентів, але не пізніше
18.12.2009 року. Кредит надається на
споживчі цілі.

Позичальник зобов'язаний
використовувати кредит на цілі,
вказані в п.1.5 даного договору, сплатити
проценти за користування кредитом,
здійснювати погашення кредиту в дату
уплати, повну оплату процентів та
винагороди здійснити не пізніше для
фактичного повного погашення кредиту
(пункти 2.2.1-2.2.4 Договору).

Згідно із розділом 3 Договору,
виконання зобов'язань Позичальника по
даному договору забезпечується
договором застави автотранспорту та
договором поруки.

За користування кредитом в період з
дати зарахування коштів на картрахунок
до дати погашення кредиту Позичальник
сплачує Банку проценти. При порушенні
Позичальником зобов'язань по погашенню
кредиту, Позичальник виплачує Банку
проценти за користування кредитом в
розмірі 48 % річних від суми залишку
непогашеного кредиту. При непогашенні
кредиту у строк, встановлений графіком
погашення кредиту та процентів,
заборгованість в частині своєчасно
погашеної суми кредиту вважається
простроченою, на залишок
заборгованості по простроченій сумі
кредиту розрахунок процентів
здійснюється у відповідності до п.4.3
даного договору від дня виникнення
простроченої заборгованості.
Нарахування процентів по кредиту
здійснюється на дату сплати процентів,
згідно графіку, який є невід'ємними
додатком до даного договору. При цьому
проценти розраховуються на непогашену
частину кредиту за фактичну кількість
днів користування кредитними
ресурсами, виходячи з кількості днів у
році - 360 днів (пункти 4.1, 4.3, 4.9, 4.10).

Відповідно до пунктів 6.1-6.2, 6.9 Договору,
при порушенні Позичальником будь-якого
з зобов'язань по сплаті процентів за
користування кредитом, строків
повернення кредиту, винагороди,
Позичальник сплачує Банку за кожен
випадок порушення пеню в розмірі 0,2 %
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочки, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що діє
на період, за який сплачується пеня. При
порушенні Позичальником зобов'язань,
передбачених п.п. 2.2.7, 2.2.8, 2.2.11 даного
договору, Позичальник сплачує Банку за
кожен випадок порушення штраф в
розмірі 2 % від суми отриманого кредиту.
При порушенні Позичальником строків
платежів по будь-якому із грошових
зобов'язань, передбачених даним
договором більш ніж на 120 днів,
Позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від
суми позову.

20.12.2007 року між ОСОБА_2 (Поручитель) та
ПАТ «КБ «ПриватБанк» (Кредитор)
укладено договір поруки № 107655-CRED/1,
відповідно до умов якого Поручитель
поручається перед Кредитором за
виконання ОСОБА_1 (Боржник) своїх
обов'язків, що випливають з кредитного
договору № 107655-CRED від 20.12.2007 року з
повернення кредиту в сумі 20 000 доларів
США, сплати процентів за користування
кредитом в розмірі 17 % річних, сплати
процентів за користування кредитом в
розмірі 48 % річних, сплати винагороди,
сплати пені, сплати штрафу.

Поручитель відповідає перед
Кредитором за виконання обов'язків за
кредитним договором в тому ж розмірі,
що і боржник, включаючи сплату кредиту,
процентів, нарахованих за користування
кредитом, винагород, штрафів, пені та
інших платежів, відшкодування збитків.
У випадку невиконання Боржником
обов'язків за кредитним договором,
Боржник і Поручитель відповідають
перед Кредитором як солідарні боржники
(пункти 2, 4 Договору поруки).

На виконання умов Договору № 107655-CRED від
20.12.2007 року, ПАТ «КБ «ПриватБанк» надало
ОСОБА_1, а останній отримав кредит у
розмірі 20 000 доларів США, що
підтверджується відповідними
платіжними документами та заявою
ОСОБА_1 про підтвердження зарахування
20.12.2007 року на відкритий йому позивачем
картрахунок № НОМЕР_1 грошових коштів у
розмірі 20 000 доларів США відповідно до
умов Договору № 107655-CRED від 20.12.2007 року.

В свою чергу, ОСОБА_1 в порушення умов
Договору № 107655-CRED від 20.12.2007 року не
надавав своєчасно ПАТ «КБ «ПриватБанк»
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами,
що підтверджується відповідними
розрахунками, у зв'язку з чим станом на
05.11.2013 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ
«ПриватБанк» виникла заборгованість
по Договору №107655-CRED від 20.12.2007 року на
загальну суму 5 764,15 доларів США, яка
складається з:

- 2 181,49 доларів США - заборгованість за
кредитом;

- 3 278,38 доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина);

- 272,99 доларів США - штраф (процентна
складова).

07.11.2013 року ПАТ «КБ «ПриватБанк»
направило на адреси Позичальник -
ОСОБА_1 та Поручителя - ОСОБА_2,
повідомлення № 30.10.0/2-863, згідно з яким
повідомило про наявність простроченої
заборгованості по Договору №107655-CRED від
20.12.2007 року на загальну суму 5 764,15
доларів США та необхідність її
погашення.

Між тим, такі вимоги позивача залишені
відповідачами без відповіді та
задоволення.

Отже, в добровільному порядку ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виниклу та непогашену
заборгованість по Договору № 107655-CRED
від 20.12.2007 на загальну суму 5 764,15 доларів
США не погасили.

Невиконання відповідачами своїх
зобов'язань по вищезазначеному
договору зумовило звернення ПАТ «КБ
«ПриватБанк» до суду із відповідним
позовом.

Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Загальними умовами зобов'язання є те,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення (ст.612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами виникли правовідносини, що
витікають з кредитного договору, які
регулюються нормами Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави
(Позика), якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. Кредитний
договір укладається у письмовій формі
(ст.ст. 1047, 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного
кодексу України, позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу
(ч.2 ст.1050 ЦК України).

Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів», договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_1 в порушення умов Договору
№107655-CRED від 20.12.2007 року та зазначених
вище норм чинного законодавства не
надавав своєчасно ПАТ «КБ «ПриватБанк»
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами,
тобто свої зобов'язання, визначені цим
договором, виконував несвоєчасно та не
в повному обсязі, у зв'язку з чим станом
на 05.11.2013 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ
«ПриватБанк» виникла та залишається і
наданий час непогашеною
заборгованість по Договору № 107655-CRED
від 20.12.2007 року на загальну суму 5 764,15
доларів США, яка складається з:

- 2 181,49 доларів США - заборгованість за
кредитом;

- 3 278,38 доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина);

- 272,99 доларів США - штраф (процентна
складова).

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу
України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки (ст.554
ЦК України).

Згідно із ч.4 ст.559 Цивільного кодексу
України, порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» встановлено,
що відповідно до частини четвертої
статті 559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. При вирішенні
таких спорів суд має враховувати, що
згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Таким строком не може бути
лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання. При
цьому сама по собі умова договору про
дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Як вбачається з матеріалів справи,
кредитний договір № 107655-CRED від 20.12.2007
року укладений між ПАТ «КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 з кінцевим
терміном повернення кредиту - 18.12.2009
року (пункт 1.4 Договору).

Таким чином, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 в
порушення умов Договору №107655-CRED від
20.12.2007 року та норм чинного
законодавства свої зобов'язання в
частині щомісячної сплати платежів у
строки, визначені цим договором,
виконував несвоєчасно та не в повному
обсязі, кредит у встановлений
Договором строк (18.12.2009 року) не погасив,
ПАТ «КБ «ПриватБанк» мало право та
повинно було звернутися до Поручителя -
ОСОБА_2, з вимогою про погашення боргу
або позовом протягом шести місяців
саме з 18.12.2009 року (кінцевий термін
повернення кредиту).

Між тим, як встановлено матеріалами
справи, ПАТ «КБ «ПриватБанк», в
порушення ч.4 ст.559 Цивільного кодексу
України та п.24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», звернулося
до Поручителя - ОСОБА_2, з вимогою про
погашення заборгованості за Кредитним
Договором № 107655-CRED від 20.12.2007 року лише
07.11.2013 року, а з відповідним позовом до
суду - 03.12.2013 року, тобто більше, ніж три
роки.

Отже, ПАТ «КБ «ПриватБанк» втратило
право вимагати від Поручителя - ОСОБА_2,
виконання її зобов'язань, передбачених
договором поруки № 107655-CRED/1 від 20.12.2007
року, щодо погашення заборгованості за
Кредитним Договором № 107655-CRED від 20.12.2007
року у зв'язку із пропущенням
встановленого шестимісячного терміну
для звернення до неї з відповідною
вимогою або позовом.

Крім того, відповідно до статті 256
Цивільного кодексу України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
визначено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК
України).

Частиною п'ятою статті 261 Цивільного
кодексу України передбачено, що за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до статті 267 Цивільного
кодексу України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленого до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

У відповідності до п.31 Постанови
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
з урахуванням положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв`язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Згідно із абз.1 ч.11 ст.11 та п.7 абз.2 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів», якщо кредитодавець у
позасудовому порядку або до судового
провадження звертається з вимогою про
повернення споживчого кредиту або
погашення іншого боргового
зобов'язання споживача, кредитодавець
не може у будь-який спосіб вимагати
будь-якої плати або винагороди від
споживача за таке звернення. При цьому
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Так, з матеріалів даної справи
вбачається, що ПАТ «КБ «ПриватБанк»
було подано до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості у сумі 5 764,15 доларів США
лише 03.12.2013 року, а кредитний договір №
107655-CRED між сторонами укладено ще 20.12.2007
з кінцевим терміном повернення кредиту
- 18.12.2009 року (пункт 1.4 Договору).

Вказані обставини свідчать про те, що
ПАТ «КБ «Приватбанк» було відомо про
наявність кредитної заборгованості у
ОСОБА_1, однак, як вбачається з
матеріалів справи, до 07.11.2013 року
(надіслання вимоги) та 03.12.2013 року
(подання позову), позивачем не було
вжито заходів щодо погашення
заборгованості по кредиту
відповідачем.

Також, у своїй позовній заяві ПАТ «КБ
«Приватбанк» не ставило питання про
поновлення пропущеного строку
позовної давності, поважних причин
пропуску строку не зазначило.

В свою чергу, і ОСОБА_1, і ОСОБА_2, згідно
поданих до суду заяв, просили
застосувати строк позовної давності та
відмовити ПАТ «КБ «Приватбанк» з цієї
підстави в задоволенні позовних вимог.

Згідно із ч.3 ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства,
розглянувши справу в межах заявлених
вимог та наданих сторонами доказів, які
оцінені судом в їх сукупності, суд
приходить до висновку про те, що у
задоволенні заявлених позовних вимог
ПАТ «КБ «Приватбанк» слід відмовити у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

Керуючись ст.ст. 256-258, 261, 267, 509, 510, 525, 526,
530, 553, 554, 559, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055
Цивільного кодексу України, п.п. 24, 31
Постанови Пленуму ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 5 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», абз.1 ч.11 ст.11 та п.7 абз.2
ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 157, 197, 208,
209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості у сумі 5 764,15 доларів США,
що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 05.11.2013
року складає 46 055,58 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко