АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/1342/2014
Головуючий у 1-й інстанції - Бортницька
Доповідач - Гаращенко Д.Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді : Гаращенка Д.Р.

суддів: Борисової О.В.,
Ратнікової В.М.

при секретарі: Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво» за
довіреністю - Єгорова Олександра
Федоровича на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 07 листопада
2013 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво» про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА :

Громадянин Королівства Нідерланди
ОСОБА_3 звернувся з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво» про
відшкодування моральної та майнової
шкоди.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він є
власником квартири АДРЕСА_1.

З 2006 р. у будинку за вказаною адресою
відповідачем ТОВ «Прометей Сяйво»
проводяться будівельні роботи з
надбудови аттикових та мансардного
поверхів. З початку проведення
будівельних ремонтних робіт позивач
позбавлений можливості проживати у
своєї квартирі та протягом багатьох
років зазнав матеріальних збитків та
моральної шкоди.

Позивач просив стягнути на свою
користь з відповідача моральну шкоду у
розмірі 495 504 грн., та майнову шкоду у
формі упущеної вигоди у розмірі 1 995 529,
30 грн.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 07 листопада 2013 р. позовні
вимоги були задоволені. Стягнуто з ТОВ
«Прометей Сяйво» на користь позивача 495
504 моральної шкоди та 1 995 529,30 грн.
матеріальної шкоди. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції представник ТОВ «Прометей
Сяйво» за довіреністю - Єгоров О.Ф.
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позову, посилаючись на
те, що судом першої інстанції було
допущено не повне з'ясування обставин,
що мають значення по справі.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції
не врахував докази надані відповідачем
на заперечення позову, при ухваленні
рішення посилався на необґрунтовані
висновки експертних досліджень які
проводились для визначення сум
упущеної вигоди та моральної шкоди, не
врахував відсутність правопорушення в
діях відповідача і підстав для
стягнення моральної шкоди та упущеної
вигоди на користь позивача.

В судовому засіданні представник
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво»
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти
апеляційної скарги, просив її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді Гаращенка Д.Р., доводи
апеляційної скарги, пояснення
представників сторін, перевіривши
законність й обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1, на підставі договорів
купівлі-продажу від 12 жовтня 2004 р.
(а.с.17-25).

Проведення ТОВ «Прометей-Сяйво»
будівельних робіт змусило позивача
припинити проживання у належній йому
на праві власності квартирі.

Суд першої інстанції встановив, що при
проведені відповідачем будівельних
робіт були встановлені будівельні
ліса, через, що було порушені норми
ізоляції, як наслідок неможливість
забезпечити приватність сімейного
життя через постійну присутність
будівельників.

Також проведення будівельних робіт
унеможливлює приготування їжі через
відсутність газопостачання та
неможливість використання електричних
плит.

Крім того змінено балконний фасад, а
саме зняті перила та встановлені хиткі
огородження, наявний постійний шум та
пил через роботу дрилів, перфораторів,
пошкоджено вентиляцію. Внаслідок
проведення будівельних робіт в стіні
кухні просвердлений широкий отвір.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_3 власником АДРЕСА_1 на
підставі договорів купівлі-продажу від
12 жовтня 2004 р. ( а.с.2-25).

В цьому ж будинку зареєстровано ТОВ
«Прометей-Сяйво», що підтверджується
витягом з Єдиного реєстру підприємств
і організацій.

Управлінням державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва виконавчого органу Київської
міської Ради (Київської міської
державної адміністрації) видало ТОВ
«Прометей Сяйво» дозвіл на виконання
будівельних робіт № 2138-Пч/Р від 18.08.2006 р.
з побудови аттикових та мансардних
поверхів для житлових приміщень у
АДРЕСА_1 .

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві зазначений дозвіл на виконання
будівельних робіт був переєстрований
за №0646-Пч/Р від 12.08.2008 р. терміном дії до
12.12.2010 р.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є підстави
допустити негайне виконання судового
рішення; чи є підстави для скасування
заходів забезпечення позову.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги позивача в частині
стягнення збитків у вигляді упущеної
вигоди, послався на те, що внаслідок
проведення будівельних робіт позивач
був позбавлений можливості
реалізувати свій намір щодо здачі
належної йому квартири в оренду, чим
йому було заподіяно збитки у вигляді
упущеної вигоди, сума якої
підтверджується експертним висновком
№ 1/08/13 яким визначена сума орендної
плати в період з квітня 2010 р. по червень
2013 р. у сумі 1 955 529,30 грн.

Проте судова колегія погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
не може з наступних підстав.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Упущена вигода це дохід або інше благо,
які не отримані особою внаслідок
порушення її права невиконанням
зобов'язаньіншою фізичною або
юридичною особою. Тобто - це
неотриманий прибуток,який підлягає
відшкодуванню, доходи, які особа могла
б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене. В даному випадку мова йдеться
не про реальні втрати особи, які вона
зробила або зробить, а про ті доходи,
які вона недоотримає внаслідок
порушення її цивільного права.

Згідно з матеріалами справи
встановлено, що даних про те, що позивач
колись здавав свою квартиру в оренду,
або здійснював будь які дії, щодо
укладення договорів оренди з будь яким
особами не має. Крім того судом першої
інстанції встановлено, що в квартирі
позивача відсутнє газопостачання та
належні умови для проживання, у зв'язку
зі здійсненням відповідачем
будівельних робіт, а тому квартира
позивача не придатна і для здачі в
оренду.

Враховуючи викладене судова колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції не повно з'ясовані обставини,
що мають значення для справи та
недоведені обставини які суд вважав
встановленими, а тому рішення суду в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача збитків у вигляді
упущеної вигоди у розмірі 1 955 529,30 грн.
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення в цій частині про
відмову в задоволенні позову.

Стосовно стягнення судом першої
інстанції моральної шкоди судова
колегія приходить до наступного.

Згідно з Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 р. п. 8 розділу V Прикінцевих
положень Закону встановлено, що
дозволи на виконання робіт отримані до
набрання чинності Законом є чинні до
завершення будівництва. ( а.с. 68-69)

Згідно до висновків експертного
будівельного-технічного дослідження
№04-29/04 від 29.04.2011 р. та № 28/12 від 09,07.2012
року встановлено, що квартира позивача
не відповідає вимогам нормативних
документів, а саме: П. 1.1. та П.5.3.1. ДЕ
13.2.2,-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові
будинки. Основні положення».

Реконструкція (будівництво) з
надбудовою верхніх поверхів в будинку
по АДРЕСА_1, які здійснює ТОВ
«Прометей-Сяйво» призвела до того,
квартира АДРЕСА_1, що знаходиться в
цьому будинку не відповідає вимогам
нормативної документації в галузі
будівництва, зокрема: п.п. 1.3 ГОСТ 25772-83
«Огорожі, сходів, балконів і дахів
сталеві». «Загальні технічні умови» в
частині розміру
вертикальнимиелементами огорожі
балкону більше 110 мм; Додатку Б ДБН
В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові
будинки. Основні положення» в частині
відсутності передбачених
санітарно-гігієнічних умов -
відсутність газопостачання, що з
огляду на чинні державні нормативні та
законодавчі документи проживати в
квартирі, що знаходиться в будинку.

З огляду на чинні нормативні та
законодавчі документи, безпечне
проживання в АДРЕСА_1 з повним
виключенням ймовірності нанесення
шкоди здоров'ю або життю осіб не
можливе.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що проведення будівельних
робіт в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та
пов'язаних з цим незручностей в
користуванні позивачем власним житлом
визнано відповідачем при укладанні
угоди про взаємні поступки від 08.02.2008
року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Прометей-Сяйво».

Відповідно до умов вказаної угоди
сторони дійшли згоди про укладання
угоди про взаємні поступки враховуючи
наявність у відповідача погодженої
дозвільної проектно - кошторисної і
будівельної документації та
незручності в користуванні власним
житлом позивачем.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
ні хто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Аналогічна норма закріплена в ч. 1 ст. 321
ЦК України

Згідно зі ст. 316 ЦК України право
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України)

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що саме внаслідок
здійснення відповідачем будівельних
робіт у будинку, у квартирі позивача
створено неналежні умови проживання,
квартира позивача є непридатною для
проживання.

При цьому виданий відповідачу дозвіл
на виконання будівельних робіт лише
надає право відповідачу на виконання
чітко визначених будівельних робіт,
які він був зобов'язаний здійснювати
таким чином, щоб це не порушувало права
та інтереси третіх осіб, в тому числі
право позивача на експлуатацію
належної йому квартири.

У зв'язку з неможливістю проживання в
належній позивачу квартирі він уклав
договір найму Апартаментів ( а.с.51-65) і
виїхав з належної йому квартири.

Згідно зі ст. 23 ЦК України встановлено,
що особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Особа (фізична або юридична) має право
вимагати компенсації завданої їй
моральної шкоди в будь-якому випадку
порушення її прав незалежно від того,
чи передбачене таке право договором
або законом.

Так, під моральною шкодою Пленум
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р.
розуміє втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Під немайновою шкодою,
заподіяною юридичній особі,
розуміються втрати немайнового
характеру, що настали у зв'язку з
приниженням її ділової репутації,
посяганням на фірмове найменування,
товарний знак, виробничу марку,
розголошенням комерційної таємниці, а
також вчиненням дій, спрямованих на
зниження престижу чи підрив довіри до
її діяльності.

Відповідно до положень частини 3 ст. 23
ЦК України моральна шкода може бути
відшкодована (компенсована) будь-яким
способом. Найбільш розповсюдженим
способом компенсації моральної шкоди є
грошова компенсація.

Суд має оцінювати при визначенні
розміру моральної шкоди критерії її
заподіяння.

Оцінюється глибина фізичних та
душевних страждань, яка визначається в
залежності від особистих властивостей
психіки потерпілого та характеру
шкоди, яка йому завдана та інші
обставини, що мають істотне значення
(тривалість страждань, істотність
вимушених змін у способі життя
потерпілого, можливість усунення
негативних наслідків, які виникли в
результаті посягання на права особи
тощо).

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції була врахована тривалість
фізичних та душевних страждань
позивача у зв'язку з неможливістю
проживати, користуватись та володіти
належною йому на праві власності
квартирою, що порушує його
конституційні права, те, що позивач був
вимушений знімати інше житло для
проживання його сім'ї, оскільки
будівельні роботи відповідачем
проводяться з 2006 р.

Порушення прав позивача, що
підтверджується експертним висновком
№ 04-29/04 від 29.04.2011 р. яким встановлено, що
внаслідок проведення реконструкції
житлового будинку порушено технічне
оснащення квартири, тобто приміщення
квартири не відповідають вимогам
нормативних документів, та не може
використовуватись за своїм
функціональним призначенням, а також
експертним висновком № 28/12 експертного
будівельно-технічного дослідження від
9 липня 2012 р. яким встановлено, що
безпечне проживання в АДРЕСА_1 з повним
виключенням ймовірності нанесення
шкоди здоров'ю або життю осіб не
можливе.

При визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди мають враховуватися
вимоги розумності та справедливості.
Отже, розмір відшкодування, що
присуджується, не може бути надмірним
та має кореспондувати глибині та силі
страждань, які мав потерпілий у зв'язку
із порушенням його прав, а також
відповідати поведінці завдавача шкоди.

З урахуванням зазначених обставин
колегія суддів вважає за необхідне
зменшити суму моральної шкоди до 300 000
грн.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. п. 2, 3 ч. 1 ст.
307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво» за
довіреністю - Єгорова
ОлександраФедоровича - задовольнити
частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 07 листопада 2013 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво» про
стягнення в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 1 995 529, 30 грн. -
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення наступного змісту:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво» про
стягнення матеріальної шкоди у розмірі
1 995 529, 30 грн. - відмовити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 07 листопада 2013 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво» про
стягнення моральної шкоди у розмірі 495
504, 00 грн. і в частині розподілу судових
витрат - змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво» на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 300 000 грн. і судовий збір у
розмірі 414, 41 грн.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом 20 днів з дня
набрання ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді