№ 233/7809/13-ц
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області у складі головуючого
судді Леміщенко О.О., при секретарях
Кліменко І.В., Максімовій Н.О., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3, прокурора
Александрової О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Костянтинівської міської
ради Донецької області в інтересах
малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,
23.10.2013 року Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Костянтинівської
міської ради звернувся до суду з
позовом в інтересах малолітнього
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
Ухвалою суду від 30.01.2014 року
провадження по справі в частині
стягнення аліментів закрито.
Представник позивача ОСОБА_1, який діє
на підставі довіреності від 13.11.2013 року,
в судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги та суду
пояснив, що у ході проведеної ООП
перевірки матеріалів щодо виконання
батьківських обов'язків відповідачем
ОСОБА_2 встановлено, що він має
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Мати дитини - ОСОБА_5, померла
ІНФОРМАЦІЯ_5. За вироком
Костянтинівського міськрайонного суду
від 21.06.2007 року ОСОБА_2 був засуджений за
скоєння злочину, передбаченого ст. 121 ч.
2 КК України, до 6 років позбавлення
волі, та був звільнений від відбування
покарання умовно достроково в 2010 році,
після чого став проживати за адресою:
АДРЕСА_1. Після звільнення ОСОБА_2 не
відвідував, не утримував свого сина
ОСОБА_4, не цікавився його долею, дав
письмову згоду на позбавлення його
батьківських прав відносно нього. За
рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду від 28.10.2010 року
ОСОБА_2 було позбавлено батьківських
прав відносно сина. За рішенням суду
від 19.07.2012 року батьківські права
ОСОБА_2 було поновлено, малолітній
ОСОБА_4 став проживати разом з батьком.
Однак, на теперішній час ОСОБА_2 став
ухилятися від виконання батьківських
обов'язків відносно сина, а саме: не
бере педагогічної участі у його
вихованні, не проявляє зацікавленості
в подальшій долі, не турбується про
фізичний і духовній розвиток, не
проявляє інтересу до його внутрішнього
світу, жорстоко поводиться з ним. Так,
07.12.2012 року у ході конфлікту з сином,
ОСОБА_2 завдав йому ременем удари по
сідницям, після чого ОСОБА_4 втік від
батька, був поміщений до притулку.
Психологом притулку для дітей служби у
справах дітей Краматорської міської
ради були надані рекомендації батькові
щодо подальшого виховання сина.
Неодноразово спеціалістами служби у
справах дітей Костянтинівської
міської ради проведено профілактичні
бесіди з ОСОБА_2, після чого 17.01.2013 року
малолітній ОСОБА_4 був повернений на
виховання батькові. З лютого 2013 року
ОСОБА_2 став співмешкати з ОСОБА_6, з
якою малолітній ОСОБА_4 пов'язував
надії на тепле, родинне ставлення до
себе. Але батько став зловживати
спиртними напоями, перестав звертати
увагу на сина, в сім'ї продовжував
поводитися жорстко, в присутності сина
бив співмешканку та принижував її,
використовував ненормативну лексику.
Малолітній ОСОБА_4 в такі дні боявся
повертатися додому, мав занедбаний
вигляд. Члени ради профілактики ЗОШ № 3
м. Костянтинівки не менше 5 разів
запрошували ОСОБА_2 до учбового закладу
з метою виправлення його поведінки, але
він належних висновків не зробив, веде
себе зухвало, вимог педагогів не
враховує, ігнорує морально-правові
вимоги суспільства.

ОСОБА_2 знов став бити сина, завдавав
йому тілесні ушкодження, від чого
малолітній ОСОБА_4 втік з сім'ї,
бродяжив територією міста. 14.04.2013 року
він був поміщений в притулок для дітей
служби у справах дітей Краматорської
міської ради, як дитина, яка зазнала
фізичного насильства, залишила сім'ю та
бродяжить. 14.04.2013 року було порушено
кримінальне провадження за ст. 125 КК
України відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
яке з обвинувальним актом передано до
суду. Ухвалою Костянтинівського
міськрайонного суду від 07.08.2013 року
кримінальне провадження за
обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні цього
злочину, закрито на підставі п.2 ч. З ст.
314 КПК України, у зв'язку з відмовою
законного представника малолітнього
потерпілого від обвинувачення у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення. 02.07.2013 року
ОСОБА_2 звернувся до служби у справах
дітей Костянтинівської міської ради з
проханням повернути дитину до його
родини. Він був попереджений про
неприпустимість заходів фізичного або
психологічного насилля відносно сина,
поважати його права та обов'язки, після
чого малолітній ОСОБА_4 був повернутий
до родини батька. 18.09.2013 року ОСОБА_2
знов застосував до сина фізичне
насильство, після нього малолітній
ОСОБА_4 залишив родину батька, та 19.09.2013
року був поміщений в центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей Дзержинської міської ради, як
дитина, яка зазнала фізичного
насильства. Протягом останнього року
ОСОБА_2 систематично порушував
громадський порядок, був притягнутий
до адміністративної відповідальності
за ст.ст. 173; 173-2; ч. 1 та ч.2 ст. 184 КупАП. За
місцем проживання він
характеризується негативно, в сім'ї
поводиться жорстко, не поважає
оточуючих, навіть свою літню матір,
знаходиться на профілактичному обліку
в міліції як особа, раніше засуджена за
тяжкий злочин, та відносно якої
встановлено гласний адміністративний
нагляд. Вважає, що відповідач ОСОБА_2
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків відносно сина, жорстоко
поводиться з ним, що несе загрозу життю,
здоров'ю та моральному вихованню
малолітньої дитини. Просив позбавити
відповідача батьківських прав
відносно сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
не визнав позовні вимоги в повному
обсязі, суду пояснив, що на його думку,
він добре виконує свої батьківські
обов'язки, докладає зусиль, щоб з сина
виріс справжній чоловік, не
заперечував, що є дуже вимогливим до
сина, допускав фізичні покарання
відносно нього - бив солдатським
ременем не менше ніж два рази - коли
ОСОБА_4 вкрав чужий телефон в
спортивній школі, та коли він вкрав всю
його пенсію з гаманця, але вважає, що це
є нормальним методом виховання і не є
злочином. Він не хоче, щоб дитина
мешкала окремо від нього, хоче
самостійно виховувати його, щоб син
закінчив школу та пішов до військового
навчального закладу. Зазначив, що
алкогольними напоями не зловживає,
іноді дозволяє собі випити пива. Його
співмешканка ОСОБА_6 гарно ставилася до
ОСОБА_4, піклувалася ним, оскільки сам
він працював в охороні подобово, тому
не мав можливості в достатній мірі
приділяти уваги сину. Зараз він не
працює, його дохід складається з пенсії
в розмірі приблизно 1380 грн., та пенсії
на сина по втраті годувальника в
розмірі приблизно 800 грн. В теперішній
час шукає роботу. Також пояснив, що в
нього неодноразово виникали конфлікти
з працівниками Дзержинського
виховного центру, де зараз перебуває
його син, через те, що вони забороняли
передавати ОСОБА_4 ті гостинці, які він
привозив - «Фанту», фрукти, цукерки, а
також не слідкували за тим, як він
одягається, внаслідок чого в холодну
погоду дитина була легко вдягнена.
Підтвердити такі факти не має чим,
оскільки письмових скарг не писав.
Просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3, який
діє за довіреністю від 20.11.2013 року, в
судовому засіданні підтримав
пояснення ОСОБА_2, суду пояснив, що
ОСОБА_2 є дуже відповідальною та
принциповою людиною, нетерпимо
ставиться до несправедливості,
внаслідок чого може легко піддітися
емоціям, що інші люди приймають за
агресію. Він є колишнім
воїном-афганцем, що також наклало на
його характер особливий відбиток.
ОСОБА_2 любить свого сина, намагається
створити всі необхідні умови для його
нормального розвитку. Вважає, що дитині
буде краще з рідним батьком, ніж в
державному закладі. Просив відмовити в
задоволенні позовних вимог та не
позбавляти його батьківських прав.

Прокурор Александрова О.А. в своєму
висновку зазначила, що не вбачає
підстав для задоволення позову,
оскільки ОСОБА_2 спроможній утримувати
свого малолітнього сина ОСОБА_4, має для
цього всі необхідні побутові умов,
алкогольними напоями не зловживає.

Вислухавши думку представника
позивача, відповідача, представника
відповідача, свідків, дослідивши
матеріали справи, а також враховуючи
думку прокурора, суд вважає за можливе
ухвалити рішення, яким позовні вимоги
задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно
встановлені та підтверджені
документально наступні факти:

· батьками ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка
Донецької області є ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
що вбачається зі свідоцтва про
народження (актовий запис №381 від 21.08.2002
року у ВДРАЦ по м. Костянтинівці
Костянтинівського МРУЮ);

· ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, що
вбачається зі свідоцтва про смерть
(актовий запис №376 від 18.03.2009 року у ВРАЦ
по м. Костянтинівці Костянтинівського
МРУЮ);

· за вироком Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
ОСОБА_2 було засуджено за скоєння
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК
України, до 7 років позбавлення волі.
30.04.2010 року за постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.04.2010 року ОСОБА_2 було звільнено
умовно-достроково на 1 рік 11 місяців та 2
дня;

· за рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
ОСОБА_2 було позбавлено батьківських
прав відносно його сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З рішення вбачається, що
ОСОБА_2 надавав письмову згоду на
позбавлення його батьківських прав
відносно сина;

· за рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19.07.2012 року батьківські права
ОСОБА_2 було позбавлено батьківських
прав відносно його сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, були поновлені;

· ОСОБА_2 протягом 2012-2013 років
неодноразово притягався до
адміністративної відповідальності за
постановами Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області,
а саме: 12.12.2012 року - за ч. 2 ст. 184 КпАП
України до штрафу в сумі 30 грн.; 04.01.2013
року за ч. 1 ст. 184 КпАП України до штрафу
в сумі 34 грн.; 21.03.2013 року - за ч. 1 ст. 173-2
КпАП України до штрафу в сумі 51 грн.;
31.10.2013 року - за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України
до штрафу в сумі 150 грн.; в тому числі
двічі за невиконання своїх
батьківських обов'язків відносно свого
малолітнього сина ОСОБА_4 та один раз за
скоєння 18.09.2013 року фізичного
насильства відносно нього ж;

· за постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 07.05.2013 року відносно ОСОБА_2
встановлено адміністративний нагляд;

· відповідно до ухвали
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 07.08.2013 року було
закрито кримінальне провадження,
внесене до ЄРДР за №0001107 від 14.04.2013
року за обвинуваченням ОСОБА_2 в
скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
125 КК України, за фактом спричинення
05.04.2013 року легких тілесних ушкоджень
своєму малолітньому сину ОСОБА_4, в
зв'язку з відмовою законного
представника малолітнього потерпілого
від обвинувачення у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення;

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що він працює на посаді ст.
оперуповноваженого в справах дітей
Костянтинівського МВ ГУМВС України в
Донецькій області. З ОСОБА_2 знайомий на
протязі останніх 1,5 років з тих пір, як
він почав поновлювати свої батьківські
права відносно сина ОСОБА_4. Хлопчик
неодноразово залишав своє місце
проживання через сварки з батьком,
через що його відділ піднімався на
«тривогу». Перша заява була 17.12.2012 року
про те, що дитина пропала безвісті. Коли
почали розшук дитини та приїхали
додому до ОСОБА_2, сам ОСОБА_2 перебував
у стані алкогольного сп'яніння. Дитину
було знайдено в готелі «Восток». При
бесіді з хлопчиком було встановлено, що
він втік з дому через те, що його батько,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння лаявся на нього,
висловлюючись нецензурною словами, не
бажав повертатися додому. Також йому
відомо, що ОСОБА_2 притягували до
кримінальної відповідальності за
побиття сина, але кримінальне
провадження було закрито. Крім того,
ОСОБА_2 неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності на
неналежне виконання батьківських
обов'язків. Сам ОСОБА_2 неодноразово
просив забрати в нього дитину, оскільки
він не може с ним впоратися, казав:
«Забирайте його, робіть з ним що
хочете!», але через деякий час сам знову
просив допомогти йому повернути сина
додому. 19.10.2013 року зі школи надійшло
подання про вжиття заходів щодо ОСОБА_2,
оскільки він допускає відносно свого
сина противоправні дії, а дитина не
бажає ходити до школи. Дитину знайшли у
бабусі. ОСОБА_4 пояснив, що в нього з
батьком виник конфлікт і батько
застосував до нього фізичне насильство
- спричинив удар, після чого хлопець
втік з дому. На вулиці він познайомився
з хлопцем, який назвався «психологом»,
нагодував його та повів до бабусі.
Бабуся вранці привела ОСОБА_4 до
міліції, оскільки не хотіла залишати
дитину в себе та конфліктувати з ОСОБА_2
З міліції телефонували ОСОБА_2, але він
не відповідав, а коли приїхали до нього
додому, то виявили, що ОСОБА_2 перебував
у стані алкогольного сп'яніння, пив
пиво, розшукувати сина не намагався та
сказав: «Робіть з ним, що хочете».
Хлопець плакав, говорив, що не хоче бути
з батьком, оскільки він його б'є. Під час
бесіди з сусідами ОСОБА_2 було
встановлено, що ОСОБА_2 зловживає
спиртними напоями, виховує сина наче
солдата за командами. Дитина двічі
знаходилася в притулку в м.
Краматорську, та зараз перебуває у
виховному центрі в м. Дзержинську.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в ЗОШ №3 м.
Костянтинівка, вчитель початкових
класів. Знайома з родиною ОСОБА_2 з
вересня 2012 року, коли ОСОБА_4 прийшов до
4-го класу, в якому вона була класоводом.
Спочатку до ОСОБА_2, як до батька, в неї
не було будь-яких претензій - хлопець
був завжди охайний, сам ОСОБА_2
допомагав у класі, ремонтував меблі. Що
відбувалося в його сім'ї ОСОБА_4 не
розповідав, навіть коли в родині
з'явилася «ОСОБА_6», це не одразу стало
їй відомо. З її появою ситуація
змінилася. Наприкінці І семестру, тобто
наприкінці 2012 року, ОСОБА_4 став тікати
з дому, бродяжив по вулиці. Тільки
одного разу сама ОСОБА_6 розповіла їй,
що тато побив ОСОБА_4, сам же він ніколи
не скаржився. З ОСОБА_6 вона також
спілкувалася з приводу виховання
дитини. ОСОБА_6 під час бесіди в класі з
усім погоджувалася, обіцяла докласти
зусиль, але коли ОСОБА_2 був на роботі,
вона не могла знайти підхід до хлопця,
казала, що він її не слухається. ОСОБА_2
вона сама в стані алкогольного
сп'яніння в школі не бачила, але чула
про це він інших працівників школи.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює у ЗОШ №3 м.
Костянтинівка вчителем російської
мови та літератури, є класним
керівником 5-А класу, де навчався
ОСОБА_4. З родиною ОСОБА_4 знайома з
вересня 2013 року. Фактично ОСОБА_4
відучився два тижні, після чого його
передали до притулку. 02.09.2013 року до неї
прийшли ОСОБА_2 та його співмешканка
ОСОБА_6, отримали підручники. Хлопець
став відвідувати школу, був завжди
охайний, навчався в міру своїх
здібностей. За складом характеру
хлопець міг спровокувати конфліктні
ситуації, з приводу яких вона
спілкувалася з батьком. ОСОБА_2 був
також присутній на батьківських
зборах, все розпитував, записував. Коли
завуч по позашкільної роботі роздала
медичні обхідні листи дітям, які
перебувають обліку, ОСОБА_2 почав
обурюватися, що син вже нещодавно
пройшов всіх лікарів перед тим, як
їхати до санаторію м. Євпаторія, але
потім погодився, але спитав згоди на те,
щоб пройти лікарів за рахунок уроків,
на що вона дала згоду. Тому коли 16.09.2013
року хлопець не прийшов до школи, вона
подумала, що він з батьком у лікарні, і
не стала «піднімати тривогу». Але
наступного дня, 17.09.2013 року, хлопчика
знову не було у школі. Вона
зателефонувала ОСОБА_2 та спитала, де
ОСОБА_4, на що ОСОБА_2 на підвищених
тонах їй відповів, що сам би хотів це
знати, при цьому ОСОБА_2, як їй здалося,
перебував у нетверезому стані,
оскільки в нього була невнятна мова,
він вживав нецензурні слова. Після
цього вона одразу повідомила про це
завуча школи, яка звернулася до
міліції. В цей же день ОСОБА_4 сам
прийшов о 13-40 годині до школи, до завуча
ОСОБА_14 та взяв домашнє завдання.
Ввечері, близько о 21 годині їй
телефонувала співмешканка ОСОБА_2
ОСОБА_6, яка пояснила, що вона перебуває
поза межами міста та просила допомоги,
в зв'язку з тим, що ОСОБА_4 їй
телефонував та розповідав, що батько
його б'є. Але вона не мала можливості в
такий пізній залишити своїх двоє дітей,
тому нікуди не пішла. Наступного дня,
18.09.2013 року, ОСОБА_4 знову не прийшов до
школи, а в подальшому їй стало відомо,
що дитину направили до притулку.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснив, що він точно не пам'ятає дату,
коли він познайомився з ОСОБА_2 та
ОСОБА_4. Це було коли проходячи біля
дитячого садочку в районі магазину
«Детский мир» він побачив, як ОСОБА_2
вдарив долонею ОСОБА_4. З цього приводу
він зробив ОСОБА_2 зауваження, але той
повідомив, що син вкрав в нього гроші і
він його так виховує. В той час ОСОБА_2
був в стані алкогольного сп'яніння, від
нього було чутно запах алкоголю. Він
попросив ОСОБА_2 більше сина не бити та
виховувати його словами, а також дав
ОСОБА_4 свій номер телефону, назвався
«психологом» та запропонував
телефонувати, якщо знадобиться
допомога. Наступного ранку ОСОБА_4 йому
зателефонував та розказав, що батько
п'яний та пускає його до школи, а йому
треба йти на якійсь огляд. Він
запропонував ОСОБА_4 зустрітися біля
під'їзду. Після цього він прийшов до
будинку, де жив хлопчик, та забрав його
до себе додому, нагодував, став
розпитувати про родичів. ОСОБА_4
розповів, що в нього є дві бабусі, та ще
у батька є співмешканка. Він
зателефонував цій співмешканці, номер
якої дав ОСОБА_4, і вона розповіла, що в
сім'ї бувають проблеми і їй самій
ОСОБА_2 вибив зуб. Тоді він відвів
ОСОБА_4 до однієї з них. Пізніше ОСОБА_4
ще телефонував йому та питав, що йому
робити. Він порадив хлопцю піти взяти
домашнє завдання в школі та звернутися
зі своїми родинними проблемами до
завуча. Ще пізніше ОСОБА_4 знову йому
телефонував та сказав, що бабуся не
хоче його в себе залишати і він спросив
дозволу прийти до нього, на що він
сказав де його чекати, але коли прийшов
на це місце, хлопця не було. У бабусі
його також не було. Тоді він пішов
додому до ОСОБА_4, але вдома був лише
п'яний батько, який став погрожувати
йому. Ввечері завуч зі школи йому
телефоном розповів про складну
ситуацію в сім'ї ОСОБА_2 та повідомила,
що хлопця вже знайшли і з ним все добре.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні
пояснив, що він є сусідом ОСОБА_2,
проживає в одному з ним під'їзді.
Квартира ОСОБА_2 на третьому поверсі, а
його квартира - та першому. Він ніколи
не бачив, щоб ОСОБА_2 порушував
громадський порядок, або перебував у
стані алкогольного сп'яніння. Знає, що
він приблизно два-три роки живе з сином,
про якого добре піклується. Дуже
близько з ним не спілкується, був в
квартирі у ОСОБА_2 декілька разів. Хто
ходе до ОСОБА_2 додому не знає. З ОСОБА_6,
співмешканкою ОСОБА_4 не знайомив.
Бачив, як один раз до нього приїжджала
міліція.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює на посаді
фахівця соціальної служби у Міському
центрі соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді в м. Костянтинівці. З
липня 2013 року ОСОБА_2 перебував на
соціальному супроводі з приводу
скоєння насильства в сім'ї. На комісії,
засідання якої відбулося 09.07.2013 року,
було рекомендовано ОСОБА_2 та членам
його родини пройти курс реабілітації у
соціального психолога. За згодою
ОСОБА_2 вона записала його родину на
прийом до соціального психолога та
перші два відвідування супроводжувала
їх, щоб впевнитися, що зустріч
відбулася. В розмові ОСОБА_2 міг дати
волю своїм емоціям, бесіда часто
переходила з його боку на крик. Її
рекомендації ОСОБА_2 виконував
несистемно, а потім взагалі перестав
відвідувати психолога за вимогою його
співмешканки ОСОБА_6, яка їй
погрожувала, вимагала, щоб вона
припинила супровід родини ОСОБА_2, не
приходила та взагалі ними не
цікавилася. З приводу цих погроз вона
зверталася до міліції. З дитиною -
ОСОБА_4, вона спілкувалася лише один
раз, в бесіді хлопчик підтвердив, що він
боїться батька.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює заступником
директора з виховної роботи у ЗОШ №3 м.
Костянтинівка Донецької області.
ОСОБА_4 почав навчатися у школі №3 з
01.09.2012 року. До пори стосунки між школою
та сім'єю ОСОБА_2 були добрі, претензій
будь-яких не було. Але 15.02.2013 року, в день
святкування виводу військ з
Афганістану, ОСОБА_2 вжив забагато
алкогольних напоїв і після цього все
змінилося, він не міг зупинитися. Про це
розповідала ОСОБА_6, його співмешканка,
та бабуся хлопчика ОСОБА_20. Сама вона
бачила ОСОБА_2 у школі в стані
алкогольного сп'яніння один раз, у
вересні 2013 року. Їй відомо, що ОСОБА_4
уходив з дому декілька разів до бабусі,
у якої він жив до того, як його забрав до
себе батько. Батько ж забороняв ОСОБА_4
спілкуватися з нею, але вона
наполягала, щоб хлопець іноді
спілкувався з бабусею. Коли хлопець
уходив до бабусі, ОСОБА_2 одразу починав
шукати його, звертався до міліції.
Бабуся, в свою чергу, боялася ОСОБА_2 та
не залишала ОСОБА_4 у себе, внаслідок
чого дитина була змушена бродяжити. В
січні 2013 року ОСОБА_4 вперше потрапив до
притулку в м. Краматорську. З притулку
хлопець повернувся дуже слухняний,
виконував всі доручення, докладав
зусиль до навчання в міру своїх
здібностей. Але на всі його невдачі у
навчанні ОСОБА_2 дуже болісно реагував,
звинувачуючи хлопця у цьому.
Співмешканка ОСОБА_2 ОСОБА_6 спочатку
дуже уважно ставилася до ОСОБА_4, і він
також радів, що в нього з'явилася мати.
Але в подальшому вдома почалися сварки,
що спровокувало уходи дитини з дому.
Коли ОСОБА_2 був на роботі, ОСОБА_6
перестала зустрічати ОСОБА_4 зі школи,
хоча в четвертому класі після школи
повинні дітей забирати батьки, стала
менше приділяти йому увагу. Був
випадок, коли ОСОБА_4 близько о 9 годині
вечора телефонував їй на мобільний
телефон та питав, що робити і куди йти,
оскільки батько вдома п'яний, а ОСОБА_6
поїхала до м. Краматорська. Вона
прибігла до під'їзду, де живе ОСОБА_4, і
тривалий час не могла з'ясувати, куди
подіти дитину, оскільки родичі боялися
брати ОСОБА_4 до себе, через погрози
ОСОБА_2 Вітчим ОСОБА_2 який також в той
час прийшов до будинку, де мешкає
ОСОБА_2 розповів їй, що ОСОБА_2 його
побив, і вона бачила сама, що його
обличчя було суцільною гематомою. Вона
тоді ледь вмовила діда забрати ОСОБА_4
до себе. Це було приблизно після 08
березня 2013 року. Їй достовірно відомо
про ще один випадок, коли ОСОБА_4 пішов з
дому у вересні 2013 року, коли ОСОБА_4
необхідно було пройти медичний огляд,
але в цей день батько напився та вдарив
його. Про це їй розповів сам ОСОБА_4.
Також ОСОБА_6, співмешканка ОСОБА_2,
часто телефонувала їй та вчителям
ОСОБА_4, розповідала про те, що ОСОБА_2 її
побив, вибив зуби, через що вона лежить
у лікарні, б'є ОСОБА_4. На її думку,
ОСОБА_6 дуже впливає на ОСОБА_2,
«накручує» його проти ОСОБА_4, навмисно
звертає увагу батька на недоліки у
поведінці сина, знаючи про те, що ОСОБА_2
одразу буде кричати на дитину; також
мала намір відправити ОСОБА_4 до
психіатричної лікарні для чого обманом
примусила його бабусю написати від
імені ОСОБА_2 заяву. Вважає, що дитина не
може нормально виховуватися батьком та
жити разом з ним.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні
пояснив, що він є пенсіонером МВС,
другом дитинства ОСОБА_2, хрещеним
батьком його сина ОСОБА_4. Колись дуже
давно у ОСОБА_2 були проблеми з
алкоголем, але вже тривалий час він не
вживає алкоголь. Останній раз він
спілкувався з ОСОБА_4 приблизно у
лютому-березні 2013 року, але йому відомо,
що відносини між ОСОБА_2 та його сином
ОСОБА_4 дуже добрі. Протягом останніх
двох років він був в квартирі ОСОБА_2 2-3
рази, описав, що в квартирі в двох
кімнатах було прибрано та чисто.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні
пояснив, що він працює дільничним
інспектором Костянтинівського МВ
ГУМВС України в Донецькій області,
знайомий з ОСОБА_2 с травня 2012 року як з
особою, відносно якої встановлений
адміністративний нагляд,, а з липня 2013
року обслуговує дільницю, на якій він
проживає. Оскільки ОСОБА_2 перебуває
під адміністративним наглядом, то він
один раз на тиждень у вечірній час без
попередження приходить додому до
ОСОБА_2 з перевіркою дотримання режиму.
ОСОБА_4 він бачив вдома два рази
приблизно в серпні 2013 року. В квартирі
завжди чисто, пустих пляшок немає.
ОСОБА_6 бачив під час перевірок лише
один раз в серпні 2013 року. Від сусідів
скарг на ОСОБА_2 не надходило. ОСОБА_2
перебуває також на обліку як особа, що
скоїла насильство в сім'ї. До м.
Дзержинська ОСОБА_2 їздить без дозволу
начальника МВ, чим порушує правила
адміністративного нагляду, за що був
притягнутий до адміністративної
відповідальності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що вона є співмешканкою
ОСОБА_2, знайома з ним з січня 2013 року,
познайомилася з ним на вулиці в м.
Краматорську, одразу переїхала до
нього. Весь час, за виключенням часу,
коли вона знаходиться в лікарні в м.
Краматорську, вона проживала разом з
ОСОБА_2 З дільничним інспектором
міліції вона вдома ніколи не
зустрічалася. Син ОСОБА_2 ОСОБА_4, на її
думку, є дуже балуваним, не хоче
учитися, тому тікає з дому, оскільки
батько суворий, заставляє його
дотримуватися певних правил, вчити
уроки, а у бабусі ніхто цього не
вимагає. Зі школи постійно
телефонували, скаржилися, що ОСОБА_4 не
готовий до уроків. Вона не бачила
ОСОБА_2 п'яним, її та дитину ОСОБА_2 не
бив, вона нікому нічого не розповідала
про те, що він когось б'є. В теперішній
час ОСОБА_2 заробляє тимчасовими
заробітками в м. Донецьку, вдома буває
рідко. Вважає, що дитина повинна жити з
батьком.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка в присутності
представника служби в справах дітей
малолітній ОСОБА_4 пояснив, що боїться
батька, ОСОБА_2, коли той перебуває в
стані алкогольного сп'яніння, оскільки
тоді батько стає злим, лається. Батько
бив його декілька разів, коли він вкрав
чужий телефон та коли взяв гроші в
нього з гаманця без дозволу. Також у
вигляді покарання ставив його колінами
на крупу гречки. Батько забороняв йому
будь-що розказувати про те, що
відбувається вдома. З ОСОБА_6 в нього
нормалі стосунки, він називає її мамою.
Один раз батько посварився з нею, коли в
нього зник годинник, схватив її за шию
так, що в неї порвався ланцюжок, після
цього вона забрала свої речі та поїхала
до м. Краматорська, але потім вони
помирилися та вона повернулася. Зараз
батько не п'є, тому він хоче жити з ним.

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Костянтинівської міської
ради визнано за доцільне в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавити батьківських
прав його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2,
будучи особою, яка перебуває на обліку
в органах внутрішніх справ як особа, що
допускає застосування насильства в
сім'ї, неналежним чином виконує свої
обов'язки по вихованню свого
малолітнього сина у способи, що
принижують гідність дитини, жорстоко
поводиться з ним, допускає
застосування фізичного та психічного
насильства, що виражається у завданні
дитині побоїв, примушуванні стояти на
колінах на гречаній крупі, плануванні
майбутнього дитини без врахування її
здібностей та схильностей.

Ці обставини, крім пояснень свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15,
ОСОБА_18,ОСОБА_22, ОСОБА_24,
підтверджуються документально
негативною характеристикою ОСОБА_2,
наданою 05.08.2013 року ст. УІМ
Костянтинівського МВ ГУМВС України в
донецькій області Халіним І.В.;
поданням начальника Костянтинівського
МВ ГУМВС України в Донецькій області до
Комісії з питань захисту прав дитини
при виконкомі Костянтинівської
міської ради №5/8880 від 18.04.2013 року;
зверненнями начальника служби у
справах дітей Краматорської міської
ради від 29.12.2012 року та від 19.04.2013 року;
зверненням адміністрації ЗОШ №3 м.
Костянтинівки від 19.09.2013 року;
клопотанням директора Центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей м. Дзержинська від 29.11.2013 року.

Крім того, з психолого-педагогічної
характеристики на вихованця Центра
соціально-психологічної реабілітації
дітей м. Дзержинська ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що в родини
хлопця домінує авторитарний стиль
виховання, під час вживання спиртних
напоїв батько втрачає почуття
реальності, перестає себе
контролювати, в такому стані дитина
його боїться. В дитини висока
тривожність.

Пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що
дитину від нього забрали до Центра
соціально-психологічної реабілітації
дітей м. Дзержинська протиправно та без
його згоди спростовується копією заяви
самого ОСОБА_2, в якій він звертається
до начальника Служби в справах дітей
ОСОБА_26 з проханням направити його сина
ОСОБА_4 до Центру в зв'язку з
матеріальним станом.

Суд ставиться критично та не приймає до
уваги показання свідка ОСОБА_17,
оскільки, як він сам пояснив, не є
близькою людиною для родини ОСОБА_4,
спілкувався з ними рідко, виключно за
необхідністю, тому суд вважає, що
будь-які висновки про реальні стосунки
в родині робити не здатний.

Суд ставиться критично та не приймає до
уваги показання свідка ОСОБА_22,
оскільки, як він сам пояснив, протягом
останніх двох років бачився з ОСОБА_2
три рази, його сина ОСОБА_4 бачив однин
раз, з ним не спілкувався, тому не
здатний реально оцінити відносини між
батьком та сином.

Суд ставиться критично та не приймає до
уваги показання свідка ОСОБА_6,
оскільки вона є співмешканкою ОСОБА_2, а
тому близькою йому особою, та через
свої особисті почуття здатною
приховувати негативні риси характеру
ОСОБА_2, особисті з ним стосунки. Крім
того, її показання в тій частині, що її
та дитину ОСОБА_2 ніколи не бив і вона
про це нікому ніколи не розповідала,
суперечать показанням інших свідків -
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_18,
ОСОБА_24, які є між собою та з родиною
ОСОБА_2 особистими стосунками не
пов'язані, підстав для наклепу на
ОСОБА_2 з їх боку судом не встановлено.

Суд не приймає як доказ надані суду
характеристику ОСОБА_4 від УІМ
Костянтинівського МВ ГУМВС України в
Донецькій області ОСОБА_28, оскільки, як
пояснив сам ОСОБА_2, це копія тієї
характеристик, яку він надавав суду ще
в 2012 році коли поновлював свої
батьківські права; також
характеристики з місця роботи,
оскільки вони датовані 2011 роком; також
характеристику голови Спілки
«Інтернаціоналіст», оскільки писав її
сам ОСОБА_2, що він не заперечував в
судовому засіданні, також
характеристики сусідів, оскільки про
їх виклик та допит в якості свідків
клопотання суду не заявлялося, тому суд
позбавлений можливості перевірити
достовірність викладеного.

Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вони ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини,
жорстоко з ним поводяться, є хронічними
алкоголіками або наркоманами.

Відповідно до п. 16 Постанови ПВСУ від
30.03.2007 року №3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» жорстоке
поводження з дитиною полягає у
фізичному або психічному насильстві,
застосуванні недопустимих методів
виховання, приниженні людської
гідності дитини тощо.

На підставі встановлених судом
обставин, у зв'язку з винною поведінкою
відповідача ОСОБА_2, який вже був один
раз позбавлений батьківських прав
відносно свого малолітнього сина
ОСОБА_4, та після відновлення
батьківських прав продовжує свідомо
нехтувати своїми обов'язками,
неналежним чином виконує свої
обов'язки по вихованню дитини у
способи, що принижують гідність дитини,
допускає застосування фізичного
насильства відносно нього, внаслідок
чого дитина вимушена тікати з дому,
його слід позбавити батьківських прав.

При розгляді справи встановлено, що
особи, які б бажали та мали реальну
можливість взяти на себе обов'язок по
опіці над неповнолітнім ОСОБА_4, на
сьогоднішній день відсутні, тому до
встановлення над ним опіки необхідно
передати його до органу опіки та
піклування Костянтинівської міської
ради для визначення його подальшої
долі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Костянтинівської міської ради
Донецької області в інтересах
малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Костянтинівка
Донецької області, батьківських прав
відносно сина - ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка
Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду подається в
Апеляційний суд Донецької області
через Костянтинівський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: