Справа № 383/117/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року Бобринецький
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

при секретарі - Остапчук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Бобринець
Кіровоградської області в залі судових
засідань Бобринецького районного суду
Кіровоградської області подання
відділу Державної виконавчої служби
Бобринецького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Відділ Державної виконавчої
служби Бобринецького районного
управління юстиції в Кіровоградській
області 24 січня 2014 року звернувся до
суду із поданням про обмеження права
виїзду за межі України боржника
ОСОБА_1, в якому посилається на те, що на
виконанні у відділі ДВС Бобринецького
РУЮ знаходиться виконавчий лист №
2-1111 виданий 30.12.2000 року Бобринецьким
районним судом Кіровоградської
області про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі
чверті заробітку (доходу), але не менше ?
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян на кожжну дитину починаючи з
06.12.2000 року до повноліття доньки, але
ОСОБА_1 ухиляється від сплати
аліментів та самостійно не виконує
рішення суду, в результаті цього
виникла заборгованість, яка станом на
01.01.2014 року становить 33329,50 грн.

В судове засідання
представник ВДВС Бобринецького РУЮ не
з'явився до суду надали заяву про
розгляд справи за їх відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явився про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, від нього до суду надійшла заява
в якій просить відмовити в задоволенні
подання та розглянути справу без його
участі.

Вивчивши матеріали подання, суд
вважає, що подання задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Випадки тимчасового обмеження
права громадян на виїзд з України
визначено в Законі України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України».

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право в разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладеним на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за поданням державного
виконавця, обов'язково погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, за умови доведення
та документального підтвердження
факту ухилення боржника, який має
паспорт для виїзду за кордон і з цією
метою має намір та реальну можливість
вибути за межі України, від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду чи іншого органу
(посадової особи). Таке обмеження може
бути встановлено лише строком до
виконання боржником своїх зобов'язань.

Судом встановлено, що на
виконанні у відділу державної
виконавчої служби Бобринецького
районного управління юстиції
знаходиться виконавчий лист № 2-111
виданий 30.12.2000 року Бобринецьким
районним судом Кіровоградської
області про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі
чверті заробітку (доходу), але не менше
1/2 неоподаткованого мінімуму доходів
громадян на кожну дитину починаючи з
06.12.2000 року до повноліття доньки, але
аліменти не сплачуються, в результаті
чого виникла заборгованість, яка на
момент звернення до суду становить
33329,50 грн.

В матеріалах подання відсутні
будь-які акти державного виконавця з
понятими та представником стягувача
про виїзд за місцем проживання
боржника та встановленням того, що за
вказаною у поданні адресою ОСОБА_1 не
проживає.

Ні в самому поданні, ні в ході
розгляду його судом, державним
виконавцем не наведено жодних
обставин, які дійсно свідчили б про
цілеспрямоване ухилення боржника
ОСОБА_1 від виконання покладених на
нього судовим рішенням грошових
зобов'язань та його намір вибути за
межі України з цією метою. Крім того
сама форма подання, що розглядається,
не відповідає вимогам ст. 377-1 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, однак
державним виконавцем не надано суду
доказів того, що ними було вичерпано
весь передбачений зазначеним Законом
перелік заходів щодо примусового
виконання судових рішень або вони
виявилися безрезультатними.

Суд вважає, що застосування таких
обмежень може мати місце лише у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України, особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

На підставі наведеного, суд
дійшов висновку, що правові підстави
для встановлення щодо боржника ОСОБА_1
обмеження у праві виїзду за межі
України відсутні, а подання державного
виконавця є необґрунтованим та таким
що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 210, ч. 1 ст. 377-1
ЦПК України, ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»,-

УХВАЛИВ:

Відділу Державної
виконавчої служби Бобринецького
районного управління юстиції в
Кіровоградській області в задоволенні
подання про обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, проживаючого за
адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

На ухвалу може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного
суду Кіровоградської області протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
І.М. Адаменко