№ 436/117/14-ц
УХВАЛА

20 січня 2014 року
м. Луганськ

Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська у складі судді Пташкіної А.О.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська з позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене в позові,
вказаних в ньому вимог та долучених
копій документів, суд вважає, що
позовна заява подана без додержання
вимог передбачених ст. 119 Цивільного
процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача, що позов, з
яким він звернувся, носить
матеріальний характер, оскільки мова в
ньому йдеться про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. При
подачі даного позову, позивач повинен
обов'язково вказувати ціну позову, з
якої суд повинен враховувати
правильність сплати судового збору.

Так, позивачем надано оригінал
квитанції про сплату судового збору в
розмірі 187,00 гривень та копію квитанції
про сплату судового збору в розмірі 106
гривень, однак, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати - 1218
гривень, яка встановлена станом на
01.12.2013 року Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» та
буде діяти станом на 01.01.2014 року до
утвердження нового розміру
мінімальної заробітної плати, позивачу
за подання позовної заяви майнового
характеру слід сплатити судовий збір у
розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати,
тобто 243,60 гривень, та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.
Крім того, за подання позовної заяви
про відшкодування моральної шкоди з
ціною позову від 5 до 50 розмірів
мінімальної заробітної плати, позивачу
слід сплатити судовий збір у розмірі 1%
ціни позову на рахунок: 0005, код
ЄДРПО суду 05381751, код бюджетної
класифікації: 22030001, код ОКПО: 24046582, МФО:
804013, Банк: ГУДКУ у Луганській обл.,
Одержувач:УДК у м. Луганську.

До цього ж. суд звертає увагу позивача,
що документом про сплату судового
збору є квитанція установи банку або
відділення зв'язку, які прийняли платіж
або платіжне доручення, підписане
уповноваженою посадовою особою банку і
скріплене печаткою установи банку з
відміткою про дату виконання
платіжного доручення. Документ про
сплату судового збору додається до
позовної заяви, апеляційних і
касаційних скарг на рішення та
постанови суду, до інших заяв щодо
здійснення судом певних дій, за які
передбачено сплату судового збору
відповідно до Закону України «Про
судовий збір», отже позивачу слід
надати до суду оригінал квитанції про
сплату судового збору від 17.12.2013 року.

У п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
передбачено, що позивач повинен
викласти у позові обставини і належним
чином обґрунтувати їх, зазначити
наявність доказів, що можуть
підтвердити кожну обставину та вказати
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Так, в мотивувальній частині позову
позивач посилається на те, що в
провадженні Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська
знаходилася справа про
адміністративне правопорушення у
відношенні ОСОБА_2, однак до матеріалів
справи не долучена у якості доказу
постанова про визнання останнього
винним та притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Суд також звертає увагу позивача на
зміст вимоги, яка викладена ним не
конкретно в п. 1 резолютивної частини
щодо стягнення з відповідача на його
користь матеріальної шкоди в розмірі
19106,63 грн., оскільки з наданого до
матеріалів справи висновку
автотоварознавчого дослідження
спеціаліста від 13.10.2013 року вартість
матеріальної шкоди складає 11472,82 грн., у
зв'язку із чим позивачу слід уточнити
розмір спричиненої йому матеріальної
шкоди.

В матеріалах доданих до позову
вбачається, що відповідач є
застрахованою особою ЗАТ «Страхова
група «ТАС», однак в позові не
зазначено та не долучено до матеріалів
справи у якості доказу чи звертався
позивач з заявою до ЗАТ «Страхова група
«ТАС» про відшкодування матеріальної
шкоди, чи визнано цей випадок
страховим, чи отримана позивачем сума
страхового відшкодування, якщо так, то
в якому розмірі.

Враховуючи вищевказане, суд, звертаючи
увагу позивача ОСОБА_1 на вказані
недоліки, які були допущені ним при
подачі позовної заяви, пропонує
детальніше вказати і обґрунтувати, як в
мотивувальній частині позову так і
визначитися з вимогами в резолютивній
його частині з зазначенням того, що
саме суду слід взяти до уваги при
вирішенні позову по суті.

Отже, оскільки поданий ОСОБА_1 позов не
містить конкретно викладеного змісту
вимог, не вказані належні докази, які б
мали підтверджувати та обґрунтовувати
ті обставини та вимоги на які він
посилається і які можуть бути
використані судом, відповідно до вимог
ст. 121 ЦПК України, суд вважає за
необхідним залишити поданий позов без
руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення
недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
залишити без руху.

Позивачу слід виправити недоліки
позовної заяви у строк п'ять днів з дня
отримання копії цієї ухвали. У разі
невиконання вимог суду у встановлений
строк заява вважатиметься неподаною і
буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Пташкіна А.О.