Ухвала

іменем україни

05 лютого 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.

суддів: Євграфової
Є.П., Завгородньої І.М.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи підприємця ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_5, про захист прав споживача,
розірвання договору купівлі-продажу та
стягнення вартості товару, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 05
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, у якому просив
розірвати договір купівлі-продажу
зварювального інвертора MOS 170 GEN
вартістю 4 768 грн, укладеного 20 липня
2012 року між ним та ФОП ОСОБА_4,
стягнути з останнього майнову шкоду в
розмірі 4 768 грн та моральну шкоду в
розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що 20 липня 2012
року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якому
відповідач ОСОБА_4 здійснює свою
підприємницьку діяльність, ним був
придбаний зварювальний інвертор MOS 170 GEN
вартістю 4 768 грн.

Ознайомившись в цей же день з
технічними характеристиками товару,
виявив, що він не підходить йому для
користування, а тому повідомив
відповідача про намір повернути
інвертор. Відповідач, в свою чергу,
запропонував до повернення сплатити 300
грн, після чого забере товар, на що він
не погодився та написав письмову
претензію про розірвання договору
купівлі-продажу, яку ОСОБА_4 відмовився
прийняти.

Посилаючись на Закон України «Про
захист прав споживачів», просив
задовольнити позов.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 21
травня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу
зварювального інвертора вартістю 4 768
грн, укладений 20 липня 2012 року між
ОСОБА_3 та СПД ФОП ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
вартість зварювального інвертора 170 GEN
в розмірі 4 768 грн та моральну шкоду 2 000
грн.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від
05 листопада 2013 року скасовано рішення
суду першої інстанції та ухвалено нове
про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення
місцевого суду від 21 травня 2013
року, мотивуючи свою вимогу порушенням
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції під час
розгляду справи встановлено, що 20 липня
2012 року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованому по АДРЕСА_1,
ОСОБА_3 придбав зварювальний інвертор
MOS 170 GEN, заводський № S.N.11/074679 вартістю 4
786 грн (а.с. 8).

Ознайомившись вдома з інструкцією
даного виробу, позивач дійшов висновку,
що даний інвертор за технічними
характеристиками йому не підходить для
використання, про що того ж дня
повідомив відповідача й зазначив, що
бажає повернути товар в магазин.

23 липня 2012 року ОСОБА_3 відправив поштою
рекомендованим листом на адресу ОСОБА_4
претензію щодо розірвання договору
купівлі-продажу, яку адресат
відмовився прийняти (а.с. 13-15).

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 в частині розірвання договору
купівлі-продажу товару, повернення
його вартості та стягуючи майнову
шкоду, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем ОСОБА_4 порушено
права позивача як споживача,
передбачені ст. 9 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд зазначив, що
ОСОБА_3 всупереч вимог ст. 9 Закону
України «Про захист прав споживачів»
звернувся до продавця з вимогою про
розірвання договору купівлі-продажу
якісного товару, який не задовольнив
його за технічними характеристиками
без попереднього врегулювання питання
шляхом обміну такого товару на
аналогічний.

Однак з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Так, відповідно до рішення
Конституційного Суду України від
09 липня 2002 року №15-рп 2002
кожна особа має право вільно обирати
незаборонений законом спосіб захисту
прав і свобод, у тому числі й судовий.

Можливість судового захисту не може
бути поставлена законом, іншими
нормативно-правовими актами в
залежність від використання суб'єктом
правовідносин інших засобів правового
захисту Держава може стимулювати
вирішення правових спорів у межах
досудових процедур, однак їх
використання є правом, а не обов'язком
особи, яка потребує такого захисту.

Проте апеляційний суд на зазначені
вище правові норми уваги не звернув, а
на свій розсуд витлумачив норми ст. 9
Закону України «Про захист прав
споживачів», яка передбачає право
споживача на обмін товару або
розірвання договору у разі відсутності
можливості обміну.

Крім того, відмовляючи в задоволенні
позову з підстав недотримання
позивачем досудового способу
врегулювання спору, суд не звернув
уваги на те, що згідно з квитанцією № 8589
від 23 липня 2012 року,
копією претензії від 23 липня 2012 року та
копіями рекомендованого повідомлення
про вручення й конвертом, на якому
зазначено, що адресат відмовився
прийняти лист (а.с.13-15),
ОСОБА_3 направляв поштою
рекомендованим листом на адресу
відповідача претензію щодо розірвання
договору купівлі-продажу, а також
залишив поза увагою й ту обставину, що
відповідач сам не заперечував
намагання ОСОБА_3 досудового
врегулювання спору.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що апеляційний суд не виконав
своїх обов'язків, визначених законом,
всебічно, повно й об'єктивно не з'ясував
обставини справи та не надав їм
належної оцінки й ухвалив судове
рішення, що не відповідає вимогам
законності і обґрунтованості, у зв'язку
з чим таке рішення підлягає скасуванню
з направленням справи на новий
апеляційний розгляд

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від
05 листопада 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко