АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 2-1214/11
Провадження 22ц/774/452/К/14
суддя Попов В.В.
Суддя-доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі: Булах К.А.

за участю: представника скаржника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від 11
грудня 2013 року по скарзі ОСОБА_3, який
діє в інтересах ОСОБА_2 на
бездіяльність державного виконавця
Інгулецького відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Шафран
Інни Володимирівни, заінтересована
особа: Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль",-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду зі скаргою на бездіяльність
державного виконавця Інгулецького
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Шафран Інни Володимирівни,
заінтересована особа - Публічне
акціонерне товариство "Райффайзен Банк
Аваль"(надалі- ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») в якій просив суд зупинити
виконавче провадження за № 32709104 з
виконання виданого Інгулецьким
районним судом міста Кривого Рогу
07.12.2011р. виконавчого листа № 2-1214 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «
Райффайзен Банк Аваль» заборгованості
по відсоткам та пені по кредитному
договору № 014/03-03/10/1148 від 27.12.2007р. та по
кредитному договору № 014/11-11/006/08 від
26.06.2008р. в загальній сумі 654790,65 грн.;
витребувати у Інгулецького відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції вищевказане виконавче
провадження ВП № 32709104; визнати
протиправною бездіяльність державного
виконавця Інгулецького відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Шафран І.В. щодо невиконання
вимог ч. 4 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження», що полягає у не
вжитті заходів щодо призначення
рецензування звіту про оцінку від
05.09.2013р., наданого суб'єктом оціночної
діяльності фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_7 в рамках
виконавчого провадження ВП № 32709104;
зобов'язати державного виконавця
Інгулецького відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Шафран І.В.
або іншу особу зазначеного відділу
державної виконавчої служби, на яку
буде покладено відповідні функції,
призначити рецензування звіту про
оцінку від 05.09.2013р., наданого суб'єктом
оціночної діяльності фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_7 в рамках
виконавчого провадження ВП № 32709104.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.
Кривого рогу від 11 грудня 2013 року
скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_2 просить скасувати
ухвалу та передати справу до суду
першої інстанції для вирішення питання
про прийняття скарги до розгляду,
посилаючись на те, що судом порушено
норми процесуального права.

Так суд першої інстанції прийшов до
хибного висновку, щодо пропуск
скаржником строку на оскарження дії чи
бездіяльності державного виконавця,
встановлених ст.. 385 ЦПК України (десять
днів), оскільки помилково послався на
26.11.2013 рік як на дату початку перебігу
строку для оскарження бездіяльності
державного виконавця. Оскільки в цей
день скаржник дізнався про те, що
оцінене майно буде передане на
реалізацію і що рецензування ще не
призначено. Сама по собі обставина, що
майно передано на реалізацію, не дає
підстав вважати, що саме в цей день
державний виконавець здійснив
порушення закону в частині не
призначення рецензування звіту про
оцінку майна. Також, Законом України
«Про виконавче провадження» не
заборонено державному виконавцю
відкликати майно з реалізації і
призначати рецензування.

Крім того якщо обов'язок державного
виконавця здійснити певну дію прямо
передбачений законом, але строки її
вчинення не зазначені, то
бездіяльність державного виконавця
може бути оскаржена в будь-який час,
коли особа прийде до висновку, що ця
бездіяльність порушує її права чи
свободи, оскільки правопорушення є
триваючим.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» зазначило,
що оскаржувана ухвала суду є законною
та обґрунтованою, постановленою без
порушення норм матеріального та
процесуального права, а тому її слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

В своїх запереченнях на апеляційну
скаргу Інгулецьким відділом державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції зазначено,
що оскаржувана ухвала суду є законною,
тому її слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу без розгляду.

Державний виконавець Інгулецького
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Шафран І.В., будучи завчасно
належним чином повідомленою про час і
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилась, надавши заяву
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з проведенням виконавчих дій,
яка задоволенню не підлягає, оскільки
до суду апеляційної інстанції не
надано жодних документів на
підтвердження причин поважності такої
відсутності.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали судді в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Залишаючи скаргу ОСОБА_2 на
бездіяльність державного виконавця
Інгулецького відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Шафран
Інни Володимирівни, заінтересована
особа - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" без
розгляду, суд першої інстанції
керувався ст..385 ЦПК, з якої вбачається
що скаржником пропущений десятиденний
строк на звернення до суду з даною
скаргою, клопотання про поновлення
строків окремою заявою до суду не
подавалось.

Проте колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суд
першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи на
примусовому виконанні у відділі ДВС
Інгулецького відділу Криворізького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження за
№ 32709104 з виконання виданого
Інгулецьким районним судом міста
Кривого Рогу 07.12.2011р. виконавчого листа
№ 2-1214 про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ПАТ « Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості по відсоткам та пені по
кредитному договору № 014/03-03/10/1148 від
27.12.2007р. та по кредитному договору №
014/11-11/006/08 від 26.06.2008р. в загальній сумі
654790,65 грн.

Спір виник з приводу невідповідності
ринкової вартості ? частини будівлі, що
належить боржнику на праві приватної
власності, і розташована за адресою: м.
Кривий ріг, просп..Перемоги,32,
визначеної експертом, на підставі
звіту про оцінку від 05.09.2013 року, яким
визначено вартість частини будівлі у
розмірі 989097,00 грн. та не призначенням
державним виконавцем рецензування
звіту про оцінку майна.

Відповідно до ч.4 ст.58 Закону України
«Про виконавче провадження» У разі
заперечення однією із сторін проти
результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 не погодився зі звітом про
оцінку від 05.09.2013р., наданого суб'єктом
оціночної діяльності фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_7 в рамках
виконавчого провадження ВП № 32709104 та
звернувся 26.09.2013 року до державного
виконавця, в якій вказав свою незгоду з
результатами оцінки та просив провести
дії відповідно до чинного
законодавства, а саме призначити
рецензування даного звіту.

У зв'язку з вищевказаним запереченням
своєю Постановою від 30.09.2013 року
державним виконавцем Інгулецького
ВДВС КМУЮ Шафран І.В. було призначено
рецензування суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
ОСОБА_8, вказану постанову було
направлено сторонам виконавчого
провадження, в тому числі і на адресу
боржника ОСОБА_2

27.09.2013 року за вих..№ 07-26/19219 Інгулецьким
ВДВС КМУЮ на адресу ОСОБА_2 було
направлене повідомлення в якому
боржнику пропонується здійснити
авансування витрат на проведення
оплати послуг експерта.

Проте без жодних відомостей про її
отримання боржником, Інгулецький
відділ ДВС КМУЮ передчасно направив
пакет документів за зведеним
виконавчим провадженням В5-1607/11 з
виконання виконавчого документа 3
13/5005/6055/2011 від 19.07.2011 року виданого
Господарським судом Дніпропетровської
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь юридичних осіб та держави
заборгованості в загальному розмірі
675640,19 грн. для надання відповідного
погодження на передачу арештованого
майна на реалізацію до ГУЮ
Дніпропетровської області чим
допустив порушення прав та законних
інтересів боржника ОСОБА_2.

Однак, колегія суддів не приймається до
уваги посилання представника боржника
ОСОБА_2 -ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на
те, що замість проведення рецензування
звіту про оцінку майна від 05.09.2013 року,
державним виконавцем було призначено
нову експертизу, враховуючи наступне.

Так норма закону ст. 58 Закону України
"Про виконавче провадження" прямо та
імперативно визначає обов'язок
державного виконавця лише на
призначення рецензування звіту (за
настанням певних умов, передбачених
тим же законом - отримання стороною
звіту, подання заперечень тощо), а не на
здійснення самого рецензування, що є
спеціальною кваліфікованою діяльністю
певних суб'єктів, визначених
законодавством, і на здійснення чого
державний виконавець не має ані
компетенції, ані повноважень.

Щодо здійснення рецензування, то
вказана процедура передбачена Законом
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні».

Таким чином, органи державної
виконавчої служби та окремі державні
виконавці за законом не можуть бути
особами, що проводять рецензування
звітів про оцінку майна і як наслідок
відсутні будь-які законні підстави для
визнання неправомірною бездіяльності
державного виконавця щодо не
проведення рецензування та
зобов'язання його провести таке
рецензування.

Заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги з приводу,
невірного обчислення судом першої
інстанції строків на оскарження
бездіяльності державного виконавця.

Так постановляючи оскаржуємо ухвалу,
суд першої інстанції послався на ст.. 385
ЦПК України якою встановлено загальний
строк для звернення зі скаргою до суду,
при цьому судом не було враховано того
що якщо законом встановлений
спеціальний порядок обчислення
строків звернення зі скаргою до суду,
їх перебіг має визначатися за цими
нормами а не загальними правилами,
встановленими в даній статті.

Аналогічна правова позиція викладена і
у Інформаційному листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення у цивільній справі».

Відповідно до п.6 якої зазначено, що
право на звернення до суду є строковим.
Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод (абзац 2 частини першої статті 385
ЦПК).

Якщо ж обов'язок державного виконавця
здійснити певну дію прямо передбачено
законом, але строки її вчинення не
зазначені (наприклад, за статтею 40
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець за
певних умов зобов'язаний звернутися до
суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника або дитини та ін.),
то бездіяльність державного виконавця
може бути оскаржена в будь-який час,
коли особа прийде до висновку, що ця
бездіяльність порушує її права чи
свободи, оскільки правопорушення є
триваючим.

Нездійснення посадовою особою
(державним виконавцем) своїх
обов'язків, покладених на неї законом,
не повинно будь-яким чином призводити
до порушення чи обмеження прав
суб'єктів права на оскарження її
незаконних дій.

Пропуск зазначених строків, які
визначаються як процесуальні строки,
не є підставою для відмови у прийнятті
скарги, оскільки вони можуть бути
поновлені судом за наявності поважних
причин і на них поширюються правила
статті 72 ЦПК. Тому скарга, подана після
закінчення відповідного строку,
залишається без розгляду, якщо суд за
клопотанням заявника не знайде підстав
для його поновлення.

Крім того, судом першої інстанції, при
розгляді скарги ОСОБА_2 були порушенні
норми процесуального права , а саме
порядку розгляду скарги,що визначено
ст.386 ЦПК України, відповідно до якої
скарга розглядається у десятиденний
строк у судовому засіданні за участю
заявника і державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, рішення, дія чи
бездіяльність якої оскаржуються.

Після прийняття відповідної скарги на
рішення, дії чи бездіяльність
посадової особи державної виконавчої
служби суд повинен виконати всі
необхідні підготовчі дії та призначити
дату і час судового засідання, про що
повинен повідомити заявника та
державного виконавця або іншу посадову
особу державної виконавчої служби,
рішення дія чи бездіяльність якої
оскаржується, що проведено не було.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги спростовують висновки суду
першої інстанції, щодо залишення без
розгляду заявленої скарги ОСОБА_2,
ухвала суду першої інстанції
постановлена з порушенням норм
процесуального права - ст..386 ЦПК
України, і підлягає скасуванню, а
справа - направленню на розгляд до суду
першої інстанції відповідно до вимог п.
3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.3 ч.1ст.312, 313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 11 грудня 2013 року
скасувати, справу направити до суду
першої інстанції для вирішення питання
про прийняття скарги до розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: