АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

06 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва в
складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Панченка М.М., Вербової І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Святошинського
районного суду м. Києва, судді
Кириленко Тетяни Валентинівни про
відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконними діями суду, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Печерського районного суду м.Києва
від 27 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

13.12.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Святошинського районного
суду м. Києва, судді Кириленко Т.В. про
відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконними діями суду.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 27 грудня 2013 р. у відкритті
провадження у справі відмовлено на
підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначену ухвалу суду та
ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Зазначив, що виходячи з тлумачень ст.
ст.55, 64, 124 Конституції України, ухвала
суду про відмову у відкритті
провадження по справі є неправосудною
та антиконституційною.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, просить
слухати справу в його відсутність.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що вона
підлягає відхиленню з таких підстав.

При постановленні ухвали про відмову
у відкритті провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
даний спір не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Конституцією України встановлено, що
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється і що однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
установлених законом. Матеріальна і
моральна шкода, заподіяна при
здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного (
ст.ст. 62, 126, 129).

Згідно із зазначеними положеннями
Конституції України судові рішення і
відповідно дії або бездіяльність судів
(суддів) з питань здійснення
правосуддя, пов'язаних з підготовкою,
розглядом справ у судових інстанціях
тощо, можуть оскаржуватись у порядку,
передбаченому процесуальними
законами.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви, предметом позовних вимог є, по
суті, оскарження процесуальних дій
судді Святошинського районного суду
м. Києва, пов'язані з розглядом нею
заяв ОСОБА_1, поданих до цього суду.

Оскільки оскарження процесуальних
дій судді (суду), пов'язаних з розглядом
справи (від стадії відкриття
провадження у справі до розгляду по
суті, перегляду судових рішень у
передбачених процесуальним законом
порядках і їх виконання) нормами ЦПК
України чи іншими законами України не
передбачено, суд першої інстанції
правильно відмовив у відкритті
провадження на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК
України, що, виходячи із
вищезазначеного, не суперечить
Конституції України.

Таке законодавче врегулювання
відповідає вимогам статей 6, 41
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

У низці рішень Європейський суд з
прав людини неодноразово зазначав, що
право на суд, окремим аспектом якого
є право н а доступ до правосуддя, не є
абсолютним ( у рішеннях «Голдер проти
Великої Британії» від 21 лютого 1975
року , «Де  Жуффр де ля Прадель проти
Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до ч. 2 ст.124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі. Проте в зазначеному в
позовній заяві випадку між ОСОБА_1
та судом, суддею Святошинського
районного суду м. Києва такі
правовідносини не виникли.

У пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня
2007 року «Про незалежність судової
влади» роз'яснено, що виключне право
перевірки законності та
обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів
щодо розгляду та вирішення справи
поза передбаченим процесуальним
законом порядком у справі не
допускається; суди повинні відмовляти
у прийнятті позовів та заяв з таким
предметом.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду, а тому колегія суддів вважає за
необхідне її відхилити, а ухвалу суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК
України , колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 27 грудня 2013 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/2378/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Литвинова  І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.