Справа № 658/2478/14-ц
(провадження № 2/658/808/2014)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Рахімової О.В.,

при секретарях Завізьон С.А.,

ОСОБА_1,

за участі позивачки ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4,

представника третьої особи - Сухомлин -ОСОБА_5

розглянувши в місті Каховці у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Каховський районний сектор УДМС України в Херсонській області, Каховський міський центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 11 будинку № 190 по вул. Мелітопольській, м. Каховка та зобовязання Каховського районного сектору УДМС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку відповідача.

В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. З травня 2011 року в зазначеній квартирі зареєстрована онука позивача ОСОБА_4. Однак, з серпня 2011 року, після чергової сварки, ОСОБА_4 з власної ініціативи виїхала з квартири та з того часу не проживає в ній. Протягом всього часу позивач сплачує по рахунках за фактично відсутню онуку. ОСОБА_4 по факту проживає з матірю ОСОБА_6 за адресою: м. Каховка, вул. Осетрова, 41. На думку позивача, ОСОБА_4 втратила право користування квартирою № 11 будинку № 190 по вул. Мелітопольській, м. Каховка, оскільки постійно проживає за іншою адресою, де відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» повинна бути зареєстрована.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15.08.2014 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача залучено Каховський міський центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі на підставах викладених в позові.

Відповідач у судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки виїхала з квартири, у зв»язку з погіршенням відносини з позивачкою, остання не впускала відповідача в квартиру, тобто вигнала.

Представник третьої особи Каховський районний сектор УДМС України в Херсонській області в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Каховської міської ради Херсонської області просила не задовольняти позовні вимоги позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків та перевіривши доводи позивача , суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

У відповідності до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та повинні довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. (а.с. 9).

За вказаною адресою зареєстровано ОСОБА_2 12.10.1982 року, її сина ОСОБА_7 15.09.2005 року та онуку ОСОБА_4 17.05.2011 року (а.с. 10-12).

10 квітня 2013 року, 17 червня 2013 року, 17 грудня 2013 року, 13.08.2014 року членами комісії КП «Каховська керуюча компанія» складено акти про відсутність ОСОБА_4 за місцем реєстрації м. Каховка, вул. Мелітопольська, 190/11( а.с. 14-16, 110).

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Каховського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді із заявою про отримання допомоги у вирішенні складних життєвих обставини, а саме усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення у судовому порядку ( а.с. 19-20).

ОСОБА_8 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше , як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

ОСОБА_8 ч. 4 ст. 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Право користування спірною квартирою позивачка , яка є онукою відповідачки, набула як член сім»ї власника жилого приміщення.

Свідок, ОСОБА_7 , батько відповідачки та син позивачки, в судовому засіданні зазначив, що між позивачем та відповідачем склалися неприязнені відносини , через що відповідач пішла з квартири. Свідком конфліктів не був, але і позивач і відповідач постійно скаржились один на одного.

Свідок, ОСОБА_6, мати відповідача, у судовому засіданні пояснила, що позивач постійно провокує сварки в тому числі з її донькою ОСОБА_4, постійно ображає навіть коли відповідач не мешкає в квартирі позивача. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 залишилась мешкати з батьком у спірній квартирі, де останню і було зареєстровано. В серпні 2011 року ОСОБА_2 вигнала відповідачку з квартири, остання ночувала у хресної, про що ОСОБА_4 повідомила їй за телефоном. Свідок знає зі слів ОСОБА_7, що позивачка не дозволяє жити відповідачці разом з ним в спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_9 сусідка та подруга позивачки, в судовому засіданні показала, що між сторонами склалися неприязнені відносини , так як ОСОБА_4 не доглядала за бабусею-позивачкою. Свідком конфліктів не була, від позивача дізналась, що відповідач погрожувала ОСОБА_2 і поливала останню водою. Яким чином ОСОБА_4 покидала квартиру знає від позивачки, тобто з матір»ю виїхала.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, сусіди та подруги позивачки, дали аналогічні показання показанням ОСОБА_9 Від ОСОБА_12 дізнались, що відповідач погрожувала отруїти позивача, підливала воду останній в ліжко , присутніми при даних конфліктах свідки не були.

Свідок ОСОБА_13, міський голова, в судовому засіданні пояснив, що два- три роки назад, у зв»язку з виконанням своїх професійних обов»язків в зимовий період, відвідував квартиру АДРЕСА_2 і присутнім, коли відповідач нецензурною лайкою висловилась в бік позивачки. Причину конфлікту не пам»ятає, рахує, що даний спір є наслідком поганого виховання дитини на той момент неповнолітньої ОСОБА_4, як самою позивачкою так і її батьками.

Відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

ОСОБА_8 ч. 1 ст. 71 та ст. 72 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності знаймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 17 травня 2011 року була зареєстрована за місцем проживання батька ОСОБА_7.

ОСОБА_8 соціального інспектування від 04 лютого 2014 року ОСОБА_4, на той час неповнолітня, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Будинок за зазначеною адресою належить бабусі та дідусю ОСОБА_4. Опалення в домі пічне, відсутнє спальне місце для дитини та місце для навчання, в будинку площею 30 кв.м, в якому зареєстровано сім осіб, фактично проживає три особи, що не оспорюється сторонами по справі. Власного житла не має. (а.с.19).

З письмового пояснення ОСОБА_7 від 29.01.2014 року, адресованого до відділу у справах дітей, вбачається, що у 2011 році мати ОСОБА_2 не пустила ОСОБА_4 додому ( а.с. 50).

ОСОБА_8 повідомлення Каховського РВ УМВС України в Херсонській області від №50/2480 від 11.02.2014 року, ОСОБА_2 не дає доступу до квартири для проживання своїй онучці ОСОБА_4, рекомендовано звернутись з позовною заявою до суду (а.с.21).

ОСОБА_8 ч.2 статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначаються його власником.

Таким чином, враховуючи, що будучи неповнолітньою, відповідач була відсутня в квартирі за місцем своєї реєстрації через неприязні стосунки, що склалися у неї з позивачкою, яка перешкоджали онуці у входженні до житла та проживанні в ньому підстав вважати відповідачку такою, що втратила право на користування спірною квартирою, як на цьому наполягає позивачка та її представник, відсутні.

Суд не приймає до уваги, доводи позивачки та її представника, що відповідачка протягом більш ніж два роки, будучи відсутньою в спірній квартирі не вживала заходів для захисту своїх прав на проживання в ній, в тому числі і для вселення в квартиру, оскільки лише 07.02.2014 року ОСОБА_4 досягла повноліття, а отже: повної цивільної та цивільної процесуальної дієздатності і відразу 13.02.2014 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа міський центр соціальних служб для сім»ї. дітей та молоді Каховської міської ради Херсонської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 квітня 2014 року ОСОБА_2 зобов»язано не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_3. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 24 червня 2014 року рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 квітня 2014 року залишено без змін. ( а.с. 58-68).

Суд не приймає до уваги твердження позивачки, що відповідач добровільно виселилася із спірної квартири на інше місце проживання, так як було в судовому засіданні встановлено, що остання вимушено залишила квартиру, а іншого житла у неї нема. Позивач не заперечує, що першу ніч онука провела у своєї хресної, речі позивач дозволила забрати онуці тільки в присутності іншої сусідки, що не заперечується сторонами і суд рахує встановленим.

Тобто доказів того, що відповідачка втратила право користування спірною квартирою, позивачкою та її представником суду не надано і тому підстав для задоволення позову відсутні..

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 27, 60, 64, 209, 212, 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Каховський районний сектор УДМС України в Херсонській області, Каховський міський центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги до Каховського міськрайонного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня тримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Рахімова