Справа № 298/514/13-ц
Номер провадження 2/298/258/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Лютянської М.С.

при секретарі Чорняковій О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Великий
Березний цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
спільної сумісної власності на
нерухоме майно, розподіл майна
подружжя, встановлення порядку
користування нерухомим майном,
припинення іпотеки та обтяження
нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду
із зазначеним вище позовом,
посилаючись на те, що з відповідачем
по справі перебуває у шлюбі, який
зареєстрований 24 червня 1978 року
виконкомом Малоберезнянської
сільської Ради Великоберезнянського
району за записом № 17, про що свідчить
копія свідоцтва про укладення шлюбу,
серії НОМЕР_1. У 1997 році, відповідно до
заповіту, посвідченого секретарем
виконкому Малоберезнянської сільської
Ради, її чоловік (відповідач), після
смерті свого батька, отримав у спадщину
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1,
яка була юридично оформлена 20.12.2004 року
державним нотаріусом
Великоберезнянської державної
нотаріальної контори та зареєстрована
у Великоберезнянському районному
підприємстві технічної інвентаризації
27.12.2004 року за реєстраційним номером
8525279. Позивачка зазначала, що
протягом 2004-2013 років вона з чоловіком
за спільні грошові кошти провели
капітальний ремонт зазначеного
будинковолодіння: проводилась заміна
підлоги, вікон, дверей; здійснено
ремонт в усіх приміщеннях будинку
(кімнатах, коридорі). Для проведення
такого ремонту закуплявся пісок,
цемент, гравій, дошка, плитка кахельна
тощо, що підтверджується накладними: №
178 від 15.07.2007 року на суму 19 876 грн.
(купівля вікон); № 41 від 14.09.2006 року на
суму 12 185 грн. (купівля будматеріалів); №
71 від 10.10.2007 року на суму 5 760 грн.
(купівля будматеріалів); № 39 від 18.08.2005
року на суму 11 900 грн. (купівля
пиломатеріалів). Всього на загальну
суму 49 721 грн. Крім того, за її власні
кошти оплачувалась робота майстрів,
які здійснювали ремонт будинку. Всього
на суму 19 910 грн.

Таким чином, на момент отримання
свідоцтва про право на спадщину,
вартість даного будинку, виходячи з
технічного паспорту БТІ та витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно, була такою:

- Літ. А житловий будинок, загальною
площею 120,6 кв.м, житловою площею 56,7 кв.м,
інвентаризаційна вартість 15 508 грн.;

- Літ. Б гараж, загальною площею 17,8 кв.м,
інвентаризаційна вартість 2 062 грн.;

- Літ. В літня кухня, загальною площею 22,1
кв.м, інвентаризаційна вартість 3 153
грн.;

- Літ. Г майстерня, загальною площею 68,8
кв.м, інвентаризаційна вартість 4 168
грн.;

- Літ. Д стайня, загальною площею 67,3 кв.м,
інвентаризаційна вартість 5 400;

- Літ Е туалет, загальною площею 1,5 кв.м,
інвентаризаційна вартість 356 грн.;

- огорожа, інвентаризаційна вартість 1
332 грн.

Всього інвентаризаційна
вартість нерухомого майна дорівнює 31 979
грн.

Разом з тим, відповідно до Звіту
про незалежну оцінку зазначеного вище
домоволодіння з надвірними спорудами
АДРЕСА_1, станом на 09.04.2013 року, його
вартість становить 120 600 грн. Крім того,
згідно листа КП "Великоберезнянське
районне БТІ" № 55 від 15.04.2013 року, у
даному домоволодінні було проведено
поточну інвентаризацію, при обстеженні
виявлені слідуючі поточні зміни:
замінено вікна та підлогу кімнат,
встановлено керамічну плитку, стелю
підшито гіпсокартоном.

Отже, відповідно вартість будинку
збільшилась з 15 508 грн. до 120 600 грн.
Різниця складає: 120 600 грн. - 15 508 грн. = 105
092 грн., що є свідченням істотного
поліпшення вартості вказаного
нерухомого майна.

Позивачка також вказувала на те,
що в силу сімейних негараздів стосунки
між нею та чоловіком погіршилися, на її
вимогу відповідач не бажає
зареєструвати на неї право власності
на 1/2 частину будинковолодіння, що
створює для неї труднощі щодо
забезпечення її прав на цю нерухомість,
розпоряджатися часткою в даному
нерухомому майні на власний розсуд,
договору про набуте майно між ними не
було, позивачка просить визнати за нею
право власності на 1/2 зазначеного вище
будинковолодіння, встановити між нею
та відповідачем право корисування цим
будинковолодінням, а саме:

- за позивачкою наступними
приміщеннями будинку: кімнатою 2,
площею 22,4 кв.м, вартістю 22 400 грн.;
кімнатою 3, площею 16,3 кв.м, вартістю 16 300
грн.; кімнатою 4 (прихожою), площею 12,1
кв.м, вартістю 12 100 грн.; кімнатою 5
(верандою), площею 11,7 кв.м, вартістю 11 700
грн. Всього - право користування площею
62,5 кв.м, загальною вартістю 62 500 грн.,
тобто частка позивачки в основній
частині будинку становитиме 51,9 %;

- за відповідачем наступними
приміщеннями будинку: кімнатою 1,
площею 18 кв.м, вартістю 18 000 грн.;
кімнатою 6 (кухнею), площею 15,2 кв.м,
вартістю 15 200 грн.; кімнатою 7
(кладовою), площею 10,6 кв.м, вартістю 10 600
грн.; кімнатою 8 (коридором), площею 6,8
кв.м, вартістю 6 800 грн.; кімнатою 9
(кочегавркою), площею 7,5 кв.м, вартістю 7
500 грн. Всього - право користування
площею 58,1 кв.м, загальною вартістю 58 100
грн., тобто частка відповідача в
основній частині будинку становитиме
48,1 %. 19 листопада 2014 року позивачка
ОСОБА_2 подала заяву про збільшення
позовних вимог, а саме просить визнати
право спільної сумісної власності на
будинковолодіння, припинити іпотеку та
обтяження нерухомого майна,

09 жовтня 2014 року ухвалою
Великоберезнянського районного суду
було залучено до участі у справі як
третю особу, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору ПАТ «
Приватбанк».

Позивачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася , однак подала до
суду заяву про розгляд справи у її
відсутності, позов підтримує повністю,
просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 також в судове
засідання не з'явився, однак подав до
суду заяву про розгляд справи без його
участі, позов визнає повністю та не
заперечує проти його задоволення.

Представник третьої особи без
самостійних вимог ПАТ ПриватБанк» в
судове засідання не з'явився, однак
надіслав заперечення на позов, в якому
просить відмовити в задоволенні
позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає до задоволення.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
24 червня 1978 року, що стверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу,
серії НОМЕР_1.

На підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 20 грудня
2004 року ОСОБА_3 є власником будинку
АДРЕСА_1, що належав спадкодавцю ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, і є батьком
спадкоємця.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але на підставі договору
дарування або в порядку спадкування.

Статтею 62 СК України
передбачено,якщо майно дружини,
чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Як встановлено в судовому
засіданні, на момент отримання
свідоцтва про право на спадщину, оцінка
спадкового майна становила 31979 грн.
Відповідно до Звіту про незалежну
оцінку домоволодіння з надвірними
спорудами АДРЕСА_1, станом на 09.04.2013
року, його вартість становить 120 600,00
грн. Також КП « Великоберезнянське
районне бюро технічної
інвентаризації» від 15.04.2013 року при
обстеженні виявлені поточні зміни та
було виготовлено оцінку будинку станом
на час обстеження з врахуванням
індексів зміни ринкової вартості.
Вартість будинку становить 133917,00 грн.

Тобто,з дня прийняття спадщини
відповідачем ОСОБА_3 і до проведення
поточної інвентаризації домоволодіння
в АДРЕСА_1 КП « Великоберезнянське
районне бюро технічної
інвентаризації» станом на 15 квітня 2013
року, відповідно вартість будинку
збільшилась з 31979,00 грн. до 133917,00 грн.
Різниця складає: 133917,00 грн. -31979,00 грн. = 101
938,00 грн., що є свідченням істотного
поліпшення вартості вказаного
нерухомого майна.

Протягом 2004-2013 років за спільні
грошові кошти сторонами було проведено
капітальний ремонт зазначеного
будинковолодіння: проводилась заміна
підлоги, вікон, дверей; здійснено
ремонт в усіх приміщеннях будинку
(кімнатах, коридорі). Для проведення
такого ремонту закуплявся пісок,
цемент, гравій, дошка, плитка кахельна
тощо, що підтверджується накладними:
№ 178 від 15.07.2007 року на суму 19876 грн.
(купівля вікон); № 41 від 14.09.2006 року на
суму 12 185 грн. (купівля будматеріалів); №
71 від 10.10.2007 року на суму 5 760 грн.
(купівля будматеріалів); № 39 від 18.08.2005
року на суму 11 900 грн. (купівля
пиломатеріалів). Всього на загальну
суму 49 721 грн. Крім того, за власні кошти
позивачки оплачувалась робота
майстрів, які здійснювали ремонт
будинку. Всього на суму 19 910 грн.

Отже, що вимога позивача про
визнання спірного будинку об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя є обґрунтованою.

Статтею 63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Згідно частин 1, 2 ст. 69 СК України,
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу. Дружина і чоловік
мають право розділити майно за
взаємною згодою.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Частиною 1 статті 71 СК України
передбачено, що майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.

Також, відповідно до частин 3, 4 ст.
368 ЦК України, майно, набуте подружжям
за час шлюбу, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Виходячи з положень частин 1, 2 ст.
372 ЦК України, майно, що є у спільній
сумісній власності, може бути поділене
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Крім того, згідно з п. 22
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року за № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вартість
майна, що підлягає поділу, визначається
за погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Отже, згідно приписів
законодавства, яке застосовується до
правовідносин між сторонами, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є співвласниками вказаного
майна і частки кожного в даному майні є
рівними.

З поданих сторонами заяв слідує,
що вони домовилися про поділ спільного
майна, однак бажають його здійснити у
судовому порядку, тому враховуючи
вищенаведені обставини справи та
аналізуючи зазначені вище норми
сімейного і цивільного законодавства,
суд дійшов висновку, про задоволення
позовних вимог позивачки в повному
обсязі.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 174, 212-214 ЦПК
України, ст.ст. 62, 69, 70, 71 СК України,
ст.ст. 368, 372 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року за № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної
сумісної власності на
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
1/2 частину будинковолодіння за адресою:
АДРЕСА_1.

Встановити право користування
будинковолодінням за адресою: АДРЕСА_1,
наступним чином:

- визнати за ОСОБА_2 право особистого
користування:

кімнатою 2, площею 22,4 кв.м, вартістю 22
400 грн.; кімнатою 3, площею 16,3 кв.м,
вартістю 16 300 грн.; кімнатою 4 (прихожою),
площею 12,1 кв.м, вартістю 12 100 грн.;
кімнатою 5 (верандою), площею 11,7 кв.м,
вартістю 11 700 грн. Всього - право
користування площею 62,5 кв.м, загальною
вартістю 62 500 грн., що становить 51, 9 % в
основній частині будинку;

- визнати за ОСОБА_3 право особистого
користування: кімнатою 1, площею
18 кв.м, вартістю 18 000 грн.; кімнатою 6
(кухнею), площею 15,2 кв.м, вартістю 15 200
грн.; кімнатою 7 (кладовою), площею 10,6
кв.м, вартістю 10 600 грн.; кімнатою 8
(коридором), площею 6,8 кв.м, вартітсю 6 800
грн.; кімнатою 9 (кочегавркою), площею 7,5
кв.м, вартістю 7 500 грн. Всього - право
користування площею 58,1 кв.м, загальною
вартістю 58 100 грн., що становить 48,1 % в
основній частині будинку.

Припинити іпотеку та обтяження
нерухомого майна, а саме:
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Закарпатської
області протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуюча
М.С.
Лютянська