У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
про визнання висновку екзаменаційної
комісії неправдивим, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від
13 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду позовом до публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
(далі - ПАТ «Укртелеком») про визнання
неправдивим висновку комісії по
перевірці знань з охорони праці та
техніки безпеки від 29 травня 2013 року,
зобов'язання змінити запис в
екзаменаційній відомості (протоколі) з
охорони праці на позитивний. Зазначала,
що після проходження письмового
опитування по перевірці знань з
охорони праці 29 травня 2013 року вона
отримала негативний результат, з яким
не погоджується, оскільки на більшість
запитань вона відповіла правильно.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
7 жовтня 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з указаним судовим
рішенням, ОСОБА_3 звернулась до суду з
апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13
листопада 2013 року рішення суду
першої інстанції скасовано,
провадження у справі закрито з підстав,
передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржуване судове рішення
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Скасовуючи рішення місцевого суду із
закриттям провадження у справі,
апеляційний суд виходив із того, що
спір не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, оскільки ст. 232
КЗпП України визначено перелік
категорій трудових спорів і такого
способу захисту прав та інтересів
фізичних та юридичних осіб як
звернення працівника до суду за
вирішенням трудового спору із заявою
про визнання висновку екзаменаційної
комісії з перевірки знань з охорони
праці неправдивим та зобов'язання
змінити запис в екзаменаційній
відомості (протоколі) з охорони праці
на позитивний законом не передбачено.
Крім того, висновок комісії від 29
травня 2013 року правового
значення для ОСОБА_3 не має, тому суд
першої інстанції розглянув спір, який
не має правового характеру.

Погодитись із таким висновком
апеляційного суду не можна, оскільки
суд дійшов його з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

До юрисдикції
Конституційного Суду України та судів
загальної юрисдикції належить
вирішення питань, що мають правовий
характер.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що спір
стосується захисту права на працю та
виконання трудових обов'язків.

Статтею 205 ЦПК України визначено
виключний перелік підстав закриття
провадження у справі.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України свідчить
про те, що суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, а не в разі відсутності
правового значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України,
якщо провадження у справі закривається
з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 205 цього
Кодексу, суд повинен повідомити
заявникові, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд таких справ.

Згідно зі ст. 124 Конституції України
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами. Делегування функцій
судів, а також привласнення цих функцій
іншими органами чи посадовими особами
не допускаються.

У порушення зазначених норм закону, у
разі закриття провадження у справі з
підстав п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
апеляційним судом не було зазначено до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд справи.

Ураховуючи викладене, оскаржувана
ухвала апеляційного суду не може
вважатись законною й підлягає
скасуванню, а справа - направленню на
новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13
листопада 2013 року скасувати,
справу передати на новий апеляційний
розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська