Справа № 683/3942/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року
м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючої -
судді Сагайдак І.М.

секретаря
Загоруйко О.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2;

відповідачки ОСОБА_3;

представника органу опіки та
піклування Старокостянтинівської

райдержадміністрації Кантонистого
І.В.;

представника органу опіки та
піклування виконкому Стецьківської
сільської ради

Красноголовець Л.Я.;

представника органу опіки та
піклування виконкому
Старокостянтинівської

міської ради Деруна А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинів
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в
и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_3 і просить
визначити місце проживання їх
малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5
разом із ним за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що перебував
із відповідачкою в зареєстрованому
шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилась донька ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 року - донька ОСОБА_5. З
вересня 2013 року вони з відповідачкою
припинили спільне проживання й з того
часу діти проживають разом із ним та
його батьками за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_2.

Зазначає, що відповідачка не
ставила питання про проживання дітей
разом із нею, не цікавиться вихованням
дітей та не приймає участі в їх
забезпеченні. Натомість ним створено
усі необхідні умови для проживання та
розвитку дітей.

Оскільки вони не можуть дійти
згоди щодо того, з ким із них будуть
проживати малолітні діти в подальшому,
й відповідачка з метою уникнення
сплати аліментів в будь-який час може
без його згоди забрати у нього дітей,
тому просить визначити місце
проживання доньок разом із ним.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі та наполягає на
задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_2
також підтримав заявлені позовні
вимоги, пояснивши, що батьком дітей
створено усі належні умови для
проживання, виховання та розвитку
дітей, натомість мати дітей з ними не
спілкується, не проявляє материнської
турботи та не цікавиться дітьми, вона
не може забезпечити належних умов для
проживання дітей, що є виключними, на
його думку, обставинами для того, щоб
визначити місце проживання дітей із
батьком.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не
визнала, вказавши, що заперечує проти
визначення постійного місця
проживання дітей разом із батьком. При
цьому зазначила, що на даний час вона не
може забрати дітей до себе через
відсутність нормальних умов для їх
проживання, а тому не заперечує, щоб
діти до літа проживали із батьком, поки
вона не створить умов для їх
проживання. Вказує, що через неприязні
відносини із батьком дітей та його
сім»єю вона не може належним чином
спілкуватись з дітьми, оскільки
останні чинять їй перешкоди.

Представник органу опіки та
піклування Старокостянтинівської
райдержадміністрації Кантонистий І.В.
підтримав позовні вимоги, вказавши, що
позивач створив належні умови для
проживання та розвитку дітей.

Представник органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Стецьківської сільської ради
Красноголовець Л.Я. також підтримала
позов та вважає, що дітям буде краще
проживати з батьком.

Представник органу опіки та
піклування виконкому
Старокостянтинівської міської ради
Дерун А.І. підтримав позов, вказавши, що
у відповідачки відсутні нормальні
житлово-побутові умов для того, щоб
діти проживали разом із нею.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з 20 жовтня
2004 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька
ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року - донька
ОСОБА_5. З вересня 2013 року сторони
припинили спільне проживання і
рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 26 листопада 2013 року
шлюб між ними розірвано. З моменту
припинення спільного проживання між
сторонами склались неприязні
відносини.

До 11 вересня 2013 року діти проживали
разом із матір»ю у найманому будинку по
АДРЕСА_3. 11 вересня 2013 року ОСОБА_1
забрав дітей та перевіз їх до будинку
своїх батьків в АДРЕСА_1, де діти разом
із ним та його батьками проживають по
даний час. ОСОБА_4 навчається у 3 класі
Стецьківської загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступеня, а ОСОБА_5 відвідує старшу
підготовчу групу, яка створена при цій
же школі.

У будинку АДРЕСА_1, окрім дітей та
позивача, проживають батьки останнього
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та його сестра ОСОБА_8
Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 24 вересня 2013
року, складеним комісією органу опіки
та піклування Старокостянтинівської
райдержадміністрації (а.с.18), а також
акту обстеження житлово-побутових умов
від 20 січня 2014 року, складеним комісією
органу опіки та піклування виконавчого
комітету Стецьківської сільської ради
(а.с.19) у будинку створено усі належні
умови для проживання дітей: є 3 кімнати,
газове опалення, уся необхідна
побутова техніка, діти мають окрему
мебльовану кімнату.

До січня 2014 року ОСОБА_1 працював
водієм в ПП ОСОБА_9, а з січня 2014 року
звільнився з роботи й на час розгляду
даної справи - не працює.

Відповідачка ОСОБА_3
зареєстрована за місцем проживання
дітей та позивача - в АДРЕСА_1, однак
фактично проживає в будинку своєї
матері ОСОБА_10 по АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 має постійне місце роботи і
працює продавцем у ПП ОСОБА_11

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов проживання
відповідачки, складеного комісією
органу опіки та піклування виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради від 06 лютого 2014 року,
санітарно-гігєнічний стан помешкання
по АДРЕСА_2 задовільний, у будинку 3
кімнати та пічне опалення, однак
опалюється лише дві кімнати, в
помешканні відсутня вода та комунальні
зручності. Окрім ОСОБА_3 у будинку
проживають: її мати ОСОБА_10, малолітня
сестра ОСОБА_12, вітчим ОСОБА_13 та брат
ОСОБА_14

Вищезазначені обставини сторонами не
оспорюються.

За весь час, поки діти проживають із
батьком, відповідачка ОСОБА_3 через
неприязні відносини із позивачем лише
один раз у листопаді 2013 року
відвідувала дітей, однак спілкується
із дітьми по телефону, передає їм
подарунки, що підтверджується
поясненнями сторін, а також
показаннями допитаних судом свідків:
матері відповідачки ОСОБА_10, медичного
працівника с. Кучівка ОСОБА_15, а також
матері позивача ОСОБА_7 При цьому,
свідок ОСОБА_7 показала, що візит
відповідачки до дітей у листопаді 2013
року був не тривалим близько 10 хвилин,
діти неохоче з нею спілкувались, а
після її від»їзду - плакали. Також
свідок підтвердила, що ОСОБА_3
телефонує до дітей, однак за її рахунок,
а тому вона перестала підіймати
слухавку, коли та телефонує.

Відповідно до ч.1 ст.157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов»язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов»язків щодо дитини.

Статтею 6 СК України визначено, що
правовий статус дитини має особа до
досягнення нею повноліття. Малолітньою
вважається дитина до досягнення нею
чотирнадцяти років.

Згідно з ч.ч.1 ст.ст.160, 161 СК України
місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
згодою батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов»язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров»я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не
можуть передавати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2
ст. 161 СК України).

Вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо (в тому числі в одній
квартирі), про те, з ким із них і хто
саме з дітей залишається, суд, виходячи
з рівності прав та обов'язків батька й
матері щодо своїх дітей, повинен
ухвалити рішення, яке відповідало б
інтересам неповнолітніх. При цьому суд
ураховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір»ю.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено й не встановлено
такого судом, що ОСОБА_3 зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, веде аморальний спосіб життя,
що може зашкодити розвиткові дітей, а
також наявність в її поведінці інших
будь-яких виключних обставин, які б
викликали необхідність розлучення
малолітніх дітей з нею.

Згідно ч.5 та ч.6 ст.19 СК України орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв»язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи. Суд може не
погодитись з висновком органу опіки та
піклування, якщо він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Старокостянтинівської
райдержадміністрації від 14 листопада
2013 року проживання дітей ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з батьком визнано доцільним і
таким, що відповідає інтересам дітей.

Аналогічний висновок надав суду також
і орган опіки та піклування виконкому
Стецьківської сільської ради від 05
лютого 2014 року.

Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради у своєму висновку від 07
лютого 2014 року не заперечує проти
проживання дітей з батьком ОСОБА_1

Як пояснив в судовому засіданні
представник органу опіки та піклування
Старокостянтинівської
райдержадміністрації Кантонистий І.В.
при формуванні свого висновку орган
опіки та піклування не проводив
обстеження житлово-побутових умов
матері дітей ОСОБА_3 та не з»ясовував
думку старшої дитини щодо вирішення
спору, яка на час складання висновку
досягла 9 років.

При формуванні свого висновку орган
опіки та піклування Стецьківської
сільської ради також не проводив
обстеження умов проживання
відповідачки, не викликав її на
комісію, не з»ясовував думку старшої
дитини, що підтвердила в судовому
засіданні представник цього органу
Красноголовець Л.Я.

Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради взагалі обмежився лише
оглядом умов проживання відповідачки,
дійшовши висновку, що дітям буде краще
з батьком.

З огляду на викладене, суд не може
прийняти до уваги висновки
вищезазначених органів опіки та
піклування щодо вирішення даного
спору, оскільки вони є недостатньо
обґрунтованими, зроблені однобічно,
без повного з»ясування та перевірки
усіх необхідних даних.

Згідно ст.12 Конвенції ООН «Про права
дитини» від 20 листопада 1989 року, яка
ратифікована Україною у 1991 році,
держави учасниці забезпечують дитині,
здатній сформулювати власні погляди,
право вільно висловлювати ці погляди з
усіх питань, що стосуються дитини,
причому поглядам дитини приділяється
належна увага згідно з її віком і
зрілістю.

Відповідно до положень ст.171 СК
України дитина має право на те, щоб бути
вислуханою батьками, іншими членами
сім»ї, посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто, а також з
питань сім»ї. Дитина, яка може
висловити свою думку, має бути
вислухана при вирішенні між батьками,
іншими особами спору щодо її виховання,
місця проживання, у тому числі при
вирішенні спору про позбавлення
батьківських прав.

В зв»язку із вищезазначеними
нормативними положеннями, судом було
заслухано старшу доньку сторін
Крістіну, якій виповнилось 9 років. Під
час спілкування дитина перебувала у
пригніченому стані, неохоче
відповідала на запитання, лише вказала,
що проживає з батьком, відвідує місцеву
школу, що її доглядає батько і тітка -
рідна сестра позивача, і що бажає
проживати з батьком.

Отже, враховуючи, що на час
розгляду справи малолітні діти сторін
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом із
батьком, який перебуває з матір»ю дітей
у неприязних відносинах, й таке
тимчасове проживання дітей із батьком
позивачкою не заперечується, принаймні
доки вона не створить належних умов для
проживання дітей, що відповідач на час
розгляду справи не працює й не надав
доказів того, що він має дохід,
враховуючи вік малолітніх доньок
сторін 9 та 5 років, потребу у цьому віці
в материнській турботі та догляді,
відсутність, передбачених ч.2 ст.161 СК
України, чи будь-яких інших виключних
обставин, які б викликали необхідність
розлучення малолітніх дітей з їх
матір»ю, на що наголошено у Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення даного позову.

Посилання позивача на те, що він
має більше можливостей створити
належні умови для проживання і
виховання дітей, а також те, що
відповідачка, на думку позивача, була
поганою дружиною та матір»ю для дітей,
не є достатньою підставою для
визначення місця проживання дітей з
ним.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.6, 19, 141, 157, 160-161 СК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визначення місця проживання
дітей відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: