АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц /796/1727/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції: Ластовка Н.Д.
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем
України

06 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 вересня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,3-я особа Головне управління
юстиції у м. Києві про визнання права
власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и
л а :

В листопаді 2012 року позивач пред"явила
вказаний позов до відповідача та
зазначала, що квартира АДРЕСА_1
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 16 вересня 1994
року належала в рівних частках ОСОБА_3 ,
його дружині ОСОБА_4 та синам ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, з яким позивач зареєструвала
шлюб .

Посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_5
був зареєстрований в спірній квартирі
на день смерті батька ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому вважається
таким , що прийняв спадщину після
смерті батька, а відповідач не
звернувся з заявою до нотаріальної
контори про прийняття спадщини і таким
чином її чоловік успадкував належну
батьку 1/8 частину квартири. Після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері, ОСОБА_5
не подавав заяву про прийняття
спадщини і таким чином не успадковував
її частину в квартирі. Проте відповідач
прийняв спадщину після смерті матері,
яка складалася з 1/8 частини квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_5 і
вона є єдиним його спадкоємцем, а тому
просила визнати за нею право власності
в порядку спадщини на 1/2 частину
вказаної квартири.

В подальшому зменшила свої вимоги,
посилаючись на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 27 грудня 2012
року, яким визнано додатковий строк для
подання заяви на прийняття спадщини
після померлого батька ОСОБА_3 і вважає,
що відповідач має право на 1/8 частину
квартири успадкувавши після смерті
батька, 1/4 частину - після смерті матері
і з врахуванням його частки в квартирі
має право на 5/8 частини квартири, а їй
повинно бути виділено у власність в
порядку спадкування після смерті
чоловіка 3/5 частини квартири.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 12 вересня 2013 року позов
задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати його та ухвалити нове,яким
відмовити в задоволенні позову.
Зазначає, що позивачем не доведена та
обставина, що на час відкриття спадщини
після ОСОБА_3 з ним постійно проживав
ОСОБА_5. Судом не врахована обставина
відмови ОСОБА_5 від спадщини після
смерті батька , про що ним була подана
заява до нотаріуса.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з»явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної
скарги,обставини справи,колегія суддів
приходить до наступного.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 16 вересня 1994
року належала в рівних частках ОСОБА_3 ,
його дружині ОСОБА_4 та синам ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, тобто по ј кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 29.01.2007 року , виданим Відділом ЗАГС
Трубчевського району управління ЗАГС
Брянської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 24.07.2009 року, виданим Відділом ЗАГС
Бежицького району м. Брянськ ЗАГС
Брянської області.

01.12.2009 року до П»ятнадцятої Київської
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після померлої,ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_4, звернувся ОСОБА_1.

Заявою , посвідченою нотаріусом
Брянського міського нотаріального
округу РФ, зареєстрованого в реєстрі за
№ 476, 30.01.2007 року , ОСОБА_5,
зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1,
від належної йому по всім підставам
долі спадкового майна, в чому воно б не
складалось та де б воно не знаходилось,
яке залишилось після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька ОСОБА_3,
постійно проживаючого по адресу :
АДРЕСА_2, відмовився на користь його
дружини ОСОБА_4 (а.с. 79).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5, про що в
Книзі реєстрації смертей у м. Києві
зроблено відповідний актовий запис за
№ 4432.

06.05.2011 року ОСОБА_2, як дружина ОСОБА_5,
шлюб яких був зареєстрований 27 лютого
2010 року , звернулась з заявою до
Десятої Київської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_5, в тому числі і тієї, яку він
прийняв, але не встиг оформити після
померлого батька - ОСОБА_3 та померлої
матері ОСОБА_4.

Довідкою від 15.08.2012 року нотаріус
Брянського нотаріального округу
Брянської області ОСОБА_6, повідомила,
що в її провадженні знаходиться
спадкова справа № 352/2007 після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3,
зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2. З
заявою про прийняття спадщини по
закону звернулась дружина ОСОБА_4 ( а.с.
80).

На запит суду апеляційної інстанції,
Брянська обласна нотаріальна палата
Брянського нотаріального округу
Брянської області, 30.01.2014 року
повідомила, що в справах нотаріуса
вказаного округу ОСОБА_6 є спадкова
справа № 352/2007 після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3,
зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2. З
заявою про прийняття спадщини по
закону звернулась дружина ОСОБА_4. Син
ОСОБА_1, 21.04.1981 року звернувся з заявою
про відмову від спадщини на користь
ОСОБА_4. Син ОСОБА_5, 16.09.1973 року
звернувся з заявою про відмову від
спадщини на користь ОСОБА_4.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 27.12.2012 року, яке набрало
законної сили, ОСОБА_1 визначено
додатковий строк для подання ним заяви
про прийняття спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька ОСОБА_3
тривалістю в три місяці.

Згідно з довідкою КП УЖГ Дніпровського
району м. Києва від 22.04.2013 року, ОСОБА_3
був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1
з 08.01.1976 року та знятий з реєстраційного
обліку 30.09.2010 року по смерті; ОСОБА_5 був
зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 з
08.01.1976 року та знятий з реєстраційного
обліку 21.04.2011 року по смерті.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України,
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в повному
обсязі,суд першої інстанції виходив з
того,що остання як дружина, померлого
ОСОБА_5 має право на належну йому на
праві власності ј частини квартири
АДРЕСА_1 . Крім того, суд вважав
встановленим той факт, що після смерті
ОСОБА_3, ОСОБА_5 як особа, що постійно
проживала зі спадкодавцем на момент
смерті , що підтверджує факт реєстрації
обох за адресою : АДРЕСА_1, фактично
прийняв ј частки вказаної квартири,
яка належала ОСОБА_3. Оскільки судовим
рішенням ОСОБА_1 надано додатковий
строк на прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_3, то суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_2 в порядку
спадкування належить за законом крім ј
частини ще і 1/8 частина квартири
АДРЕСА_1, що разом складає 3/8 частин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
в частині визнання за ОСОБА_2 права
власності на ј частину квартири
АДРЕСА_1 є законним та обґрунтованим,
оскільки остання як спадкоємець першої
черги після померлого чоловіка ОСОБА_5
має право на спадщину.

Разом з цим , з висновком суду про
спадкування ОСОБА_2 1/8 частини квартири
АДРЕСА_1, яку на думку суду ОСОБА_5
фактично прийняв після смерті ОСОБА_3,
колегія суддів погодитись не може,
оскільки висновки суду в цій частині не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України,
місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця.

Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України,
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України
визначено, що спадкоємець , який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Прийшовши до висновку про прийняття
ОСОБА_5 після померлого ОСОБА_3 ј
частини квартири АДРЕСА_1 на підставі ч
. 3 ст. 1268 ЦК України, суд не звернув
увагу, що заявою , посвідченою
нотаріусом Брянського міського
нотаріального округу РФ,
зареєстрованого в реєстрі за № 476,
30.01.2007 року , ОСОБА_5, зареєстрований за
адресою : АДРЕСА_1, від належної йому по
всім підставам долі спадкового майна, в
чому воно б не складалось та де б воно
не знаходилось, яке залишилось після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька
ОСОБА_3, постійно проживаючого по
адресу : АДРЕСА_2, відмовився на користь
його дружини ОСОБА_4 (а.с. 79).

Отже, відсутні правові підстави
вважати, що ОСОБА_5 прийняв після
померлого ОСОБА_3 спадщину , оскільки
він відмовився від неї на користь своєї
матері ОСОБА_4 , при цьому на час
відкриття спадщини після смерті батька
ОСОБА_5 з ним постійно не проживав, що
підтвердив вищевказаною заявою.

В даному випадку факт реєстрації
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, не може
свідчити про постійне його проживання
за вказаною адресою, оскільки
спростовується місцем відкриття
спадщини після його смерті - Брянська
область , що підтверджується
заведенням нотаріусом Брянського
нотаріального округу Брянської
області спадкової справи № 352/2007 після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3,
зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2.

При цьому колегія суддів звертає увагу,
що спадщину після померлого ОСОБА_3
прийняла його дружина ОСОБА_4, що не
враховано судом при розподілі ј частки
, належної на праві власності померлому
ОСОБА_3.

Тобто, на момент смерті , ІНФОРМАЦІЯ_2
року, ОСОБА_4 належало 2/4 частини
квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, а також той факт,
що 01.12.2009 року з заявою про прийняття
спадщини після померлої ОСОБА_4 в
установленому законом порядку
звернувся лише ОСОБА_1, як спадкоємець
першої черги за законом, то останньому
на даний час належить на праві
власності ѕ частини квартири АДРЕСА_1 (
2/4 частини успадкованих після смерті
матері ОСОБА_4 та ј , належна ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
від 16 вересня 1994 року).

На підставі викладеного, рішення суду
підлягає зміні з визначенням за ОСОБА_2
права власності на ј частину квартири
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 вересня
2013 року змінити та визнати за ОСОБА_2
право власності на ј частину квартири
АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду м. Києва з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -