Провадження №22-ц/784/409/14
Провадження № 22-ц/784/409/14
інстанції: Батченко О.В.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М..,

суддів:
Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Руднік Є.М.,

за участі представників: позивача -
Степаненко ., відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 08 листопада 2013 року за
позовом публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго» до
ОСОБА_3 про стягнення збитків,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 р. публічне акціонерне
товариство «Миколаївобленерго» (далі -
ПАТ «Миколаївобленерго») звернулося з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
збитків.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вказував, що 17 липня 2012 р. при
перевірці дотримання правил
користування електричною енергією у
належному відповідачці нежитловому
приміщенні по АДРЕСА_1 працівниками
позивача було виявлено порушення,
зазначене у п. 7.6 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ від 31 липня 1996 р. № 28
(далі - ПКЕЕ), а саме: самовільне
підключення електроустановки,
струмоприймачів, електропроводки, яке
неможливо виявити при контрольному
огляді приладу, без оформлення
особового рахунку, про що у присутності
ОСОБА_4 було складено акт про порушення
№ 4903, а рішенням комісії по розгляду
актів про порушення ПКЕЕ відповідачці
нараховано до сплати 38952 грн. 49 коп.
вартості безобліково спожитої
електричної енергії.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідачки 38952 грн. 49 коп. та 389 грн. 52
коп. судового збору.

В подальшому представником
позивача позовні вимоги були зменшені
та на підставі уточненого розрахунку
ПАТ «Миколаївобленерго» просило
стягнути з ОСОБА_3 23182 грн. 07 коп.
вартості безобліково спожитої
електроенергії.

Рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 08 листопада 2013 р.
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Миколаївобленерго» 23182
грн. 07 коп. збитків та 231 грн. 82 коп.
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
вказує на неправильне застосування
судом нормативних актів, що регулюють
спірні правовідносини, і просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
про відмову у позові.

У запереченні на апеляційну
скаргу представник позивача вказує на
безпідставність її доводів і просить
скаргу відхилити, рішення суду -
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню із таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що на підстав
договору купівлі-продажу від 05
листопада 2008 р. ОСОБА_3 є власником
нежитлової будівлі-магазину,
розташованого по АДРЕСА_1.

17 липня 2012 р. при перевірці
дотримання правил користування
електричною енергією у належному
відповідачці нежитловому приміщенні
по АДРЕСА_1 працівниками ПАТ
«Миколаївобленерго» було виявлено
самовільне підключення
електроустановки, струмоприймачів,
електропроводки, яке неможливо виявити
при контрольному огляді приладу, без
оформлення особового рахунку, про що у
присутності ОСОБА_4 було складено акт
про порушення № 4903. Рішенням комісії по
розгляду актів про порушення ПКЕЕ
відповідачці нараховано до сплати 38952
грн. 49 коп. вартості безобліково
спожитої енергії. Рішенням комісії від
21 жовтня 2013 р. розмір збитків, завданих
безобліковим споживанням, зменшено до
23182 грн. 07 коп. у зв'язку із
застосуванням при розрахунку
найменшої величини перерізу проводу.

На час виявлення порушення ОСОБА_3
договір на постачання електричної
енергії з позивачем укладено не було.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику».

Відповідно до ст. 714 ЦК України, ст. 26
Закону України «Про
електроенергетику» споживання
електричної енергії можливо лише на
підставі договору з постачальником або
виробником електричної енергії.

В порушення даних приписів
відповідачка самовільно підключила
належні їй електроустановки до мереж
позивача.

Факт встановленого представниками
позивача порушення у вигляді
самовільного підключення до
електромереж та безоблікового
споживання електричною енергією нею не
оспорюється.

У частині 4 ст. 26 Закону передбачено, що
споживач електричної енергії несе
відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов
договору та Правил користування
електроенергією, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1 ПКЕЕ ці
Правила регулюють взаємовідносини, які
виникають в процесі продажу і купівлі
електричної енергії між виробниками
або постачальниками електричної
енергії та споживачами (на роздрібному
ринку електричної енергії). Дія цих
Правил поширюється на всіх юридичних
осіб та фізичних осіб (крім населення).
Пунктом 1.2 Правил визначено, що
населення - це споживачі електричної
енергії - фізичні особи, які з метою
задоволення власних побутових або
господарських потреб споживають
електричну енергію для потреб
електроустановок, що належать їм за
ознакою права власності або
користування, за винятком
електроустановок, які
використовуються для здійснення у
встановленому законодавством порядку
підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів
справи, безоблікове споживання
електричної енергії було виявлено у
належному відповідачці нежитловому
приміщенні магазину, а тому неможна
вважати, що таке споживання
відбувалося для забезпечення її
власних побутових та господарських
потреб.

За такого, як позивач, так і суд
правомірно вважали, що правовідносини,
які виникли між сторонами з приводу
безоблікового споживання електричної
енергії, регулюються саме ПКЕЕ.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування до спірних
правовідносин ПКЕЕ замість Правил
користування електричною енергією для
населення не заслуговують на увагу,
оскільки, як встановлено судом,
використання електричної енергії
відбувалося не для задоволення власних
побутових та господарських потреб, а
для обслуговування нежитлового
приміщення - магазину.

Таке цільове призначення
використання електричної енергії (для
здійснення торгівлі в магазині) було
зафіксоване у виданих на замовлення
ОСОБА_3 23 березня 2012 р. технічних умовах
(а.с. 39) та в укладеному в подальшому
сторонами 27 серпня 2012 р. договорі про
постачання електричної енергії № 44/3327
(а.с. 16-21).

Виявлене 17 липня 2012 р. порушення
визначено в п. 7.6 ПКЕЕ і є підставою для
складання акту та проведення
розрахунку вартості спожитої, але
необлікованої електричної енергії
відповідно до п. 2.1, 2.7 Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачем правил
користування електричною енергією,
затвердженої постановою НКРЕ України
від 4 травня 2006 р. № 562.

Відповідно викладених обставин, з
урахуванням наведених норм закону,
положень ПКЕЕ суд обґрунтовано
прийшов до висновку, що на відповідачку
необхідно покласти обов'язок по
відшкодуванню позивачу збитків,
спричинених безобліковим споживанням
електричної енергії.

Колегія суддів не може погодитись
з доводами відповідачки в апеляційній
скарзі про те, що акт про порушення ПКЕЕ
є неналежним доказом, оскільки його
підписано не уповноваженою особою.

Так, акт про порушення ПКЕЕ
підписано членом родини відповідачки -
ОСОБА_4, який з дозволу та за дорученням
власниці магазину знаходився у ньому
та назвався при здійсненні перевірки
власником.

Крім того, наявність самого факту
порушення - самовільного підключення
до електричних мереж позивача та
правильність фіксування цього факту у
складеному представниками ПАТ
«Миколаївобленерго» за участі ОСОБА_4
акті відповідачкою не оспорюється.

За такого, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 08
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законною сили.

Головуючий:

Судді: