Справа №256/7569/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне рішення)

07.02.2014 року Калінінський районний суд
міста Донецька Донецької області у
складі:

Головуючий -
суддя Сватіков А.В.,

при секретарі
- Клименко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Страхового
Товариства з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ», про
стягнення страхового відшкодування та
стягнення моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Калінінського районного суду м.
Донецька із позовом до Страхового
Товариства з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ», про
стягнення страхового відшкодування та
стягнення моральної шкоди.

В позовній заяві позивач зазначив, що
13.12.2012 року у 14 годин 15 хвилин, водій
ОСОБА_2 керуючи автомобілем АЗЛК 21412
державний номер НОМЕР_3, перетинаючи
перехрестя вул. Кірова та вул. Довженко
в м. Макіївка Донецької області,
порушив вимоги Правил Дорожнього Руху
України та скоїв зіткнення із належним
позивачу автомобілем марки Форд
державний номер НОМЕР_2. Провина ОСОБА_2
у скоєнні зазначеного ДТП підтверджена
постановою суду. Водій ОСОБА_2
відмовився у добровільному порядку
відшкодувати заподіяну матеріальну
шкоду, пославшись на наявність поліса
обов'язкового страхування, яким у
момент ДТП була застрахована його
цивільно-правова відповідальність у
Страхового Товариства з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ», поліс
АЕ-1774649. Виконуючи умови поліса
обов'язкового страхування, позивач
звернувся в Донецьку філію зазначеної
страхової компанії із заявою про
виплату страхового відшкодування, і
надав всі необхідні документи, що
підтверджують обставини події, і
розмір заподіяного збитку. Страхове
Товариство з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ»,
зазначене ДТП документально визнало
страховим випадком. Виконуючи вимоги
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», відповідач був
зобов'язаний на протязі 90 днів з
моменту звернення позивача, провести
виплату страхового відшкодування у
сумі - 19059,15гр., що підтверджено довідкою
СК. Однак до теперішнього часу
відповідачем у порушення вимог Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ЦК України, заподіяний
матеріальний збиток не відшкодований.
Всі звернення позивача до відповідача
залишені без уваги. Своїми діями
відповідач спричиняє позивачу
моральну шкоду, та душевні страждання,
які позивач оцінює у суму 3000 гр. Статтею
3 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» встановлені
цілі та завдання даного виду
страхування, а саме - обов'язкове
страхування здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди
заподіяного майну потерпілого
внаслідок ДТП, і захисту майнових
інтересів страхувальника. Таким чином,
Страхова компанія своїми діями
порушила вимоги даного Закону, що
виявилось в необґрунтованому
порушенні строків виплати страхового
відшкодування. Страхова компанія, не
оплатила витрати пов'язані із ремонтом
автомобіля позивача, таким чином грубо
порушивши майнові права позивача.
Порушення майнового права потерпілого
виразилось в тому, що через затримку
виплати відшкодування на кілька
місяців позивач змушений був
самостійно оплатити ремонт автомобіля.
Відповідач до теперішнього часу
продовжує порушувати майнові права
позивача, тому що страхове
відшкодування дотеперішнього часу не
виплачене, чим був порушений звичний
спосіб життя позивача, що виразилось в
наступному: через відсутність коштів у
необхідних кількостях позивач не міг у
потрібних кількостях купувати
лікарські препарати для підтримання
свого здоров'я, витративши кошти на
ремонт автомобіля, позивач не зміг
надати матеріальну підтримку своїй
родині в необхідному обсязі. З цих
підстав позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь: -
невиплачене страхове відшкодування в
сумі 19 059 гр. 15 коп., - моральну шкоду у
сумі 3000 гр., та стягнути з відповідача
судові витрати понесені позивачем.

Позивач по справі та його представник
адвокат ОСОБА_4 надали до суду письмові
заяви, в яких просили суд розглянути
справу у їх відсутності і задовольнити
вимоги позивача у повному обсязі, проти
винесення заочного рішення вони не
заперечували, тому суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
позивача та його представника на
підставі наявних у справі доказів,
відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК
України.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився, про
причини не явки суд не повідомив, про
місце та час розгляду справи
повідомлявся належним чином, про що
свідчать документи, які знаходяться в
матеріалах справи, на адресу суду від
нього не надходило повідомлень про
причини неявки. При таких обставинах
суд, зі згоди позивача та представника
позивача, вважає за можливе розглянути
цивільну справу у відсутність не
з"явившогося в судове засідання
представника відповідача, тобто
ухвалити рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 до Страхового
Товариства з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ», про
стягнення страхового відшкодування та
стягнення моральної шкоди, знайшли
своє часткове підтвердження в судовому
засіданні, тому підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13
грудня 2012 року у 14 годин 15 хвилин, водій
ОСОБА_2 керуючи автомобілем АЗЛК 21412
державний номер НОМЕР_3, перетинаючи
перехрестя вул. Кірова та вул. Довженко
в м. Макіївка Донецької області,
порушив вимоги п. 16.11 Правил Дорожнього
Руху України та скоїв зіткнення із
належним позивачу автомобілем марки
Форд державний номер НОМЕР_2.

Винним у вчинені дорожньо-транспортної
пригоди був визнаний водій ОСОБА_2, що
підтверджується постановою
Гірницького районного суду м. Макіївки
від 11 січня 2013 року за справою
№3/0510/1635/2012, 3/267/60/13р.

Між ОСОБА_2 та Страховим Товариством з
Додатковою відповідальністю
«ГАРАНТІЯ», був укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що підтверджено полісом
АЕ-1774649. Таким чином суд приходить до
висновку, що зазначеним полісом
застрахованою є цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1, виконуючи умови поліса
обов'язкового страхування, звернувся в
Донецьку філію Страхової компанії
«ГАРАНТІЯ» із заявою про виплату
страхового відшкодування, і надав всі
необхідні документи, що підтверджують
обставини події, і розмір заподіяного
збитку.

Страхове Товариство з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ»,
зазначене ДТП документально визнало
страховим випадком, і встановило
страхове відшкодування у розмірі 19 059
гр. 15 коп., що підтверджено листом
страхової компанії до позивача від
17.09.2013 року №2570.

Судом встановлено, що виниклі
правовідносини між сторонами
регулюються вимогами Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV.
Відповідно до вимог ст.5 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.
Пунктом 1.1. ст. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що
«страхувальники - це юридичні особи та
дієздатні громадяни, що уклали із
страховиками договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб під
час експлуатації наземного
транспортного засобу. А пунктом 1.4.
цього ж Закону передбачено, що «особи,
відповідальність яких застрахована,
визначені в договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності особи,
цивільно-правова відповідальність
яких застрахована згідно з цим
договором, або, залежно від умов
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-які особи, що експлуатують
забезпечений транспортний засіб.

Статтею 6 зазначеного Закону
передбачено, що страховим випадком є
подія, внаслідок якої заподіяна шкода
третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1,
як постраждала в ДТП особа, виконав всі
свої зобов'язання для відшкодування
йому матеріальної шкоди (повідомив про
страховий випадок, надав всі документи
для здійснення страхового
відшкодування, надав пошкоджений
автомобіль для огляду).

Відповідно до вимог Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідач - Товариство з
Додатковою відповідальністю
«ГАРАНТІЯ», був зобов'язаний на протязі
90 днів з моменту звернення позивача до
страхової компанії, провести виплату
страхового відшкодування у сумі - 19 059
гр. 15 коп., яке було встановлено СК,
однак до теперішнього часу
відповідачем не виплачено позивачу
зазначену суму страхового
відшкодування.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 до Страхового
Товариства з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ», про
стягнення страхового відшкодування,
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 до
Страхового Товариства з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ», про
стягнення моральної шкоди, суд вважає
зазначені позовні вимоги не
обґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ні полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АЕ-1774649, ні діючим
законодавством України не передбачена
можливість стягнення моральної шкоди
із страхової компанії, особою, якій
була заподіяна матеріальна шкода у
результаті ДТП, з підстав не виплати
страхового відшкодування, тому суд ці
вимоги вважає не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, Закону
України «Про судовий збір», з
відповідача на користь позивача
потрібно стягнути витрати по оплаті
судового збору у сумі 229 гр.40 коп.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. ст. 57, 60, 61, 84,
88, 130, 131, 158, 169, 209, 214, 215, 223, 224 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Страхового Товариства з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ», про
стягнення страхового відшкодування та
стягнення моральної шкоди,
задовольнити частково.

Стягнути з Страхового Товариства з
Додатковою відповідальністю
«ГАРАНТІЯ», яке розташоване за адресою
м. Київ 03067 бул. Лепсе 4, на користь
ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в
сумі 19 059 гр. 15 коп. та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 229 гр. 40 коп., а
всього у сумі 19288 гр. 55 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Страхового Товариства з Додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ», про
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
Апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ
СВАТІКОВ А.В.

07.02.2014