У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В.,
Хилевича С.В.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дубровицького районного суду
Рівненської області від 09 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дубровицького районного суду
Рівненської області від 09 грудня 2013
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.
на дитину щомісяця, починаючи з дня
подачі заяви до суду, а саме з 12
листопада 2013 року і до досягнення
дитиною повноліття та стягнуто з
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 229,40 грн. в
дохід держави.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
та неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, ОСОБА_1
подав на нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що суд
першої інстанції не застосував норму
матеріального права - ст.182 СК України, у
відповідності до якої при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Однак, всупереч цьому положенню, суд
при визначенні розміру аліментів
безпідставно не врахував його
становище, як платника аліментів,
зокрема не надав належної оцінки тому
факту, що на даний час він ніде не
працює та з 2007 року перебуває на обліку
в Дубровицькому районному центрі
первинної медико-санітарної допомоги з
діагнозом гіпертонічна хвороба 2
ступеня, ішемічна хвороба серця, що
змушує постійно лікуватися та у зв'язку
з цим нести витрати на таке лікування.

Крім того, стверджує, що суд першої
інстанції не врахував, що від виконання
батьківських обов'язків по утриманню
дитини він не відмовляється, але
вважає, що за наявності вищенаведених
обставин розмір аліментів в сумі 500 грн.
не є спів мірним з його матеріальним
становищем.

Посилаючись на викладені обставини,
просить оскаржуване рішення змінити,
зменшивши стягнення з нього аліментів
на утримання сина ОСОБА_4 з 500 грн. на
місяць до 300 грн. на місяць

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони від шлюбу мають четверо дітей -
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; дочку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року; дочку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які в даний час досягли
повноліття та неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з матір'ю.

З приводу матеріального утримання
останнього між ними виник спір.

За наведених обставин суд першої
інстанції правильно керуючись ст.180 СК
України постановив рішення про
стягнення з відповідача по справі
ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітнього
сина до його повноліття.

Визначаючи суму аліментів в розмірі
500 грн. щомісячно, судом враховані
вимоги ст.182 СК України, особу
відповідача, який на даний час ніде не
працює, однак є працездатним, інших
утриманців немає та наведені з цього
приводу відповідні мотиви, з якими
погоджується і колегія суддів.

Судом вірно застосовано положення
ст.184 СК України і визначено розмір
аліментів в твердій грошовій сумі,
оскільки відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід.

Встановлений розмір аліментів
визначений з урахуванням засад
розумності та справедливості, він
відповідає інтересам дитини.

Доводи апелянта, які викладені в його
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду, з якими погоджується і
колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно
та всебічно з'ясував дійсні обставини
по справі, дав належну оцінку зібраними
доказам і постановив рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Дубровицького районного
суду Рівненської області від 09 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційної
інстанції в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П.Ковалевич

Судді:
С.В.Демянчук

С.В.Хилевич