Справа № 229/748/14-ц
Провадження № 2/229/335/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

при секретарі Костіній І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 15 квітня 2010року працював директором відділення №26 у м. Краматорську АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ". Згідно розпорядження №51-3в від 23 січня 2014року він був звільнений з 28 січня 2014року з займаної посади згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв"язку з втратою довір"я.

Фактично він був звільнений без будь-якої мотивації і обгрунтування причин звільнення. Вважає звільнення необгрунтованим і незаконним, тому звертається до суду.

У зв"язку з незаконним звільненням він дуже хвилювався, втратив спокій та сон, позбавив сім"ю постійного заробітку, не має можливості сплачувати аліменти своїй доньці, платити кредити, втратив віру у справедливість, погіршились взаємовідносини в його родині. Всі ці наслідки викликають у нього моральні страждання та спричиняють йому тривалу моральну шкоду, яку оцінює в 10 000грн.

Просить визнати його звільнення незаконним та поновити на роботі на тій самій посаді директора відділення № 26 у м.Краматорську АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" відповідно до штатного розкладу; стягнути з відповідача середньомісячну зарплату за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду в розмірі 10 000грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Пояснили, що вважають звільнення незаконним, оскільки фактично з жовтня 2013року змінилися посадові функції директора відділення. На директора було покладено активну роботу з притягнення нових клієнтів, робота з персоналом на кожній точці продаж з покращення ситуації. Тому він майже кожного дня перебував в точках продажу. Не заперечує, що в цей період він дійсно не відкривав сховище з контролером касиром. Всі питання з касового контролю були передані контролеру касиру. Комп"ютерна система вже не показувала йому проводки касира і він не мав можливості контролювати операції, які проводив касир-контролер. Вважає, що він не винен був вже контролювати цю діяльність і в тому числі контролювати контролерів. Він не надавав ніяких розпоряджень спеціалісту ОСОБА_5 і не вимушував її відкривати рахунок ОСОБА_6. Також він не надавав ніяких розпоряджень ОСОБА_7, щодо поповнення рахунку ОСОБА_6. Зникнення відеорегистратора відбулося у його відсутність, оскільки з 03 грудня 2013року по 05 грудня 2013року він перебував у відпустці.

02 грудня 2013року приблизно о 17год йому подзвонила ОСОБА_7 і повідомила про зняття грошових коштів більше ніж 150тис грн . Для такої суми клієнт винен був надати копію паспорту, код, документ, який підтверджував походження цих коштів. За вказівкою ОСОБА_7, ОСОБА_8 видала 150тис, хоча знала про порядок видачі. Як йому відомо, у ОСОБА_6 було на карточці 90тис грн, а ОСОБА_7 поповнила їй рахунок ще на 90 тисяч грн помилково. Через годину з банкоматів почали знімати кошти з рахунку ОСОБА_6 приблизно на суму 25тис. А потім клієнт прийшов у банк і запросив видати 150 000грн і йому було здійснено видачу. Клієнт не відповідав паспорту. Вважає, що його вини в цій ситуації немає.

Також вважають, що банком пропущений місячний строк притягнення його до відповідальності. Банком не враховано, що всі дії щодо контролю були перекладені на контролера - касира. Відповідно до п. 3.12 посадової інструкції директор зобов"язаний виконувати інші завдання, доручення, вказівки і розпоряджння керівництва, які викликані службовою необхідністю, що він і робив.

Також вважають, що наказ про звільнення не містить описової частини , що суперечить вимогам ст. 149 КЗпП України.

Просять позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.Вважає, що позивача правомірно звільнено на підставі ст. 41 п.2 КЗпП України у зв"язку з його винними діями, що були підставою для втрати довір"я до нього з боку керівництва банку.

Позивач, відповідно до покладених на нього посадових обов"язків, займав посаду, що пов"язана з безпосереднім обслуговуванням грошових коштів та інших цінностей. На позивача відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність №45 від 15.04.2010року покладалась повна матеріальна відповідальність за збереження довірених йому цінностей, у зв"язку з чим останній зобов"язався суворо дотримуватись правил здійснення операцій з цінностями та їх зберігання, встановлених роботодавцем та вимогам Національного банку України. Відповідно до посадової інструкції позивач зобов"язаний виконувати обов"язки щодо організації контрольно-касових операцій; здійснювати відкриття/закриття каси; нести персональну відповідальність за забезпечення збереження цінностей, що знаходяться в сейфі відділення банку.

Підставою для звільнення позивача став Акт службового розслідування від 13.01.2014року. В результаті проведенного розслідування комісією виявлено факти протиправних дій працівниками Відділення банку № 26 у м.Краматорськ при здійсненні розрахунково-касових операцій по рахунку клієнта ОСОБА_6, в результаті яких банку було завдано збитків на 177 100грн .

18.10.2013р кредитним спеціалістом відділення банку ОСОБА_5 відкрито рахунок та видано платіжну картку на ім"я ОСОБА_6 за фактичної відсутності клієнта у відділенні банку та без додержання правил ідентифікації клієнта за паспортом. Фактично ОСОБА_6 не вступала в будь-які правовідносини з банком, а паспорт, на який було оформлено рахунок вона втратила, і отримала новий.

В подальшому 24.10.2013р, 31.10.2013року касир відділення ОСОБА_8 провела операції з поповнення рахунку , відкритого на ім"я ОСОБА_6, на 40000грн та 50000грн відповідно без присутності ОСОБА_6 у відділенні. Грошові кошти для поповнення рахунку отримувались контролером касиром ОСОБА_7 зі сховища цінностей операційної каси. ОСОБА_7 одноособово відкривала операційну касу відділення, брала необхідну суму грошей для поповнення рахунку ОСОБА_6 та передавала їх касиру для проведення операції.

Відповідно до положення про порядок здійснення касових операцій у відділеннях відкриття і закриття сховища здійснюється виключно 2- ма відповідальними особами, одна з яких є завідуючою касою (касир), а друга директорм відділення.

Директор відділення ОСОБА_1 та контролер касир ОСОБА_7 є відповідальними особами за відкриття та закриття сховища цінностей відділення № 26.

Позивач не виконував покладених на нього обов"язків щодо відкриття та закриття сховища операційної каси відділення, що дало можливість контролеру касиру використовувати кошти в особистих цілях - з метою поповнення рахунку ОСОБА_6.

В подальшому , а саме 02.12.2013р , ОСОБА_7 провела операцію з ніби то помилковим поповненням рахунку ОСОБА_6 на 89000грн, тобто контролер замість зняття 89000грн провела операцію поповнення рахунку ОСОБА_6 на зазначену суму, в результаті чого на рахунку обліковувалась сума в загальному розмірі 179 000грн, яка в подальшому була знята невстановленою особою.

Були оглянуті записи з камери відеоспостереження, встановленої біля операційної каси, за результатами чого встановлено, що сховище відділення відкривалося контролером - касиром одноособово, за відсутності позивача.

Вважають, що позивач, як матеріально-відповідальна особа, не здійснював свої обов"язки згідно посадової інструкції та нормативних актів банку, що призвело до виникнення нестачі в касі, і підірвало довіру банку до нього.

Просять в позові відмовити.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає здоволенню.

Згідно п.2 ст. 41 КЗпП Укрїни трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові,товарні, або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір"я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Судом встановлено, що згідно розпорядження №134 -прв від 15.04.2010року позивач був прийнятий на роботу до відповідача на посаду директора відділення № 26 у м.Краматорську АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" (а.с. 3 ).

Згідно посадової інструкції директора віділення №26 в м.Краматорську АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПИТАЛ" (а.с.60-67) керівник відділення здійсннює керівництво діяльністю підрозділу (п.3.1). Керівник зобов"язаний (п.3.2.4) контролювати проведення підлеглими працівниками ідентифікації клієнтів згідно законодавству України, контролювати виконання працівниками вимог внутрішніх політик і процедур Банку (п.3.11.5). Несе персональну відповідальність за забезпечення збереження цінностей, які перебувають в спеціальному сховищі відділення банку.

Судом встановлено, що згідно договору про повну матеріальну відповідальність № 45 від 15.04.2010року , який укладено між позивачем та відповідачем, позивач приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження довірених йому роботодавцем цінностей, і в зв"язку з чим зобов"язується: суворо дотримуватися встановлених правил здійснення операцій з цінностями та їх зберігання. (а.с.72-73)

Судом встановлено, що згідно наказу № 1191 від 14 серпня 2013року відповідальними особами сховища цінностей, на яких покладаються обов"язки щодо зберігання цінностей у сховищі цінностей відділень АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ", а також відкриття/закриття сховища у відділені № 26 у м.Краматорську призначені директор відділення ОСОБА_1.(ключ№1) та контролер касир ОСОБА_7 (ключ №2). (а.с. 74-76).

Судом встановлено, що згідно розпорядження № 51-3в від 23.01.2014року ОСОБА_1 було звільнено з 28 січня 2014року у зв"язку із втратою довір" я, п.2 ст. 41 КЗпП України.

Підставою для звільнення зазначено Акт проведення службового розслідування від 13.01.2014року (а.с.4).

Актом проведення службового розслідуваня від 13.01.2014року, встановлено , що в жовтні 2013року керівник відділення №26 ОСОБА_1 доручив кредитному спеціалісту ОСОБА_5 відкрити поточний рахунок клієнту ОСОБА_6 за фактичної відсутності клієнта у відділенні Банку та без додержання правил ідентифікації клієнта за паспортом громадянина України та іншими документами згідно законодавства , використовуючи надані ним ксерокопії документів та за фактичної відсутності цього клієнта на відділенні, чим порушив Положення про порядок відкриття, використання і закриття рахунків клієнтів у національній та іноземній валютах, а також нормативно правові акти НБУ щодо відкриття поточних рахунків клієнтам фізичним особам, за фактичної відсутності клієнітв у відділенні банку; не виконував обов"язки щодо відкриття/закриття каси відділення, чим порушив розділ 5 Положення про порядок здійснення касових операцій в АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" , що регулюють порядок відкриття сховища, а також обліку прийнятої-виданої готівки та інших цінностей.

Також ОСОБА_1 порушено п. 3.5.3 посадової інструкції, відповідно до якого працівник зобов"язаний здійснювати відкриття/закриття каси: перерахунок готівкових коштів, які знаходяться в касі Відділення, підписувати касові книги;

незабезпечено політику безпеки Банку, а також схоронність майна банку (відсутність відеореєстратора на відділенні), чим порушено п.п. 3.11.7,3.11.10 посадової інструкції;

порушено п.3.2 посадової інструкції , відповідно до якого працівник зобов"язаний контролювати проведення підлеглим працівниками ідентифікації і вивчення клієнтів відповідно до законодавства України та відповідних програм банку (а.с.68-71).

Згідно Акту ревізії цінностей, що знаходяться у сховищі Відділення № 26 АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" від 02 грудня 2013року, станом на 03 грудня 2013року встановлено у сховищі Відділення №26 нестачу каси в розмірі 178 200грн (а.с. 50 ).

Згідно положення про порядок здійснення касових операцій в АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" № 89 від 21.10.2013року (п.12.2,12.10, 12.11) у відділеннях відкриття і закриття сховища здійснюється 2-ма відповідальними особами, одна з яких є завідуючою касою (касир), а друга - директор відділення (або уповноважена особа). Перед закриттям сховищ службові особи, відповідальні за схоронність готівки та цінностей у сховищах і операційних касах, зобов"язані без посередньо в сховищах перевірити:

чи всі цінності, книги і документи, які підлягають зберіганню в сховищах, унесені в сховище;

чи відповідає фактична наявність готівки та інших цінностей операційної каси даним бехгалтерського обліку і залишкам, зазначеним у Книзі обліку готівки операційної каси й інших цінностей, Книзі обліку наявності іноземної валюти та платіжних документів в іноземній валюті, що знаходяться в сховищі.

Після вказаної перевірки цінностей сховище (сейф) замикаються посадовими особами, відповідальними за схоронність цінностей, і здається під охорону під розписку в Контрольному журналі на осіб, що допускаються до закриття, відкрриття та опечатування сховищ (а.с.116-117).

Згідно Акту перегляду відеозапису від 17.12.2013року (а.с.82) за період з 01 листопада 2013р по 30 листопада 2013року директор відділення ОСОБА_1 не приймав участі у відкритті та закритті операційної каси відділення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечив цього факту, і пояснив, що в цей період він вже не був зобов"язаний відкривати і закривати сховища, оскільки така функція була перекладена на контролера касира.

Виходячи із встановлених обставин в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, не виконував свої обов"язки щодо відкритя/закриття сховища в період з 01 листопада по 02 грудня 2013року, чим порушив вимоги до забезпечення схоронності касових цінностей та порядок відкриття, закриття сховищ посадовими особами. Суд вважає, що такі порушення позивача створили загрозу завдання шкоди відповідачу, призвели до безконтрльного доступу до сховища і використання коштів банку не за цільовим призначенням іншими працівниками відділення, наслідком чого стала нестача коштів на суму 178 200грн.

Суд вважає, що такі винні дії позивача дають підстави для втрати довір"я до нього з боку керівництва банку, тому звільнення позивача за п.2 ст. 41 КЗпП є законним.

Суд не погоджується з доводами позивача та представника, що відповідачем порушено місячний строк, передбачений ст. 148 КЗпП України.

У відповідності з п. 28 Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 "Про практику розгляду судами трудових спорів " при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст.41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148, 149 КзпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються.

Крім того , суд вважає, що в даному випадку порушення було виявлено після проведення службового розслідування, про що складено Акт 13 січня 2014року, позивача звільнено наказом від 23 січня 2014року з 28 січня 2014року, то б т о протягом місяця з дня виявлення дій, які призвели до втрати довіри.

Суд також не погоджується з доводами позивача, що всі функції щодо контролю касових операцій були перекладені на контролерів касирів, в тому числі і відкриття /закриття сховища.

На підтвердження таких доводів позивач посилається на електронні листи директора департаменту мережі відділень В.Сєроштана (а.с.79,187-190).

Але згідно п.2 електронного повідомлення від 14.10.2013року директора департаменту мережі відділень така передача повноважень повинна здійснюватись на підставі відповідного наказу по відділенню (а.с.79).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, і відповідач не заперечив такий факт, наказ по відділенню №26 м.Краматорськ щодо передачі повноважень на касира контролера, не видавався.

Крім того суд вважає, що електронними листами, на які посилається позивач не вносилися зміни ні до посадової інструкції позивача , ні до договору про матеріальну відповідальність №45 від 15.04.2010року, який укладений між позивачем та відповідачем, в частині відповідальності позивача за забезпечення зберігання цінностей, які перебувають у сховищі відділення банку і не знято з відповідача обов"язки щодо схоронності ним цінностей банку.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача щодо поновлення на роботі, відповідно немає підстав для задоволення вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223 ЦПК України , на підставі ст. 41 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ " про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Л. Панова