У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Нагорняка
В.А.,Писаної Т.О.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Акцент-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни, подану в інтересах
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Акцент-Банк»
на рішення Веселівського районного
суду Запорізької області від 28 травня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 31 липня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ПАТ «Акцент-Банк»
звернувся з позовом до суду, в якому
просив суд стягнути з відповідача на
його користь заборгованість за
кредитним договором від 27 березня 2008
року в розмірі 42 116 грн. 62
коп.

Вимоги обґрунтовував тим, що 27 березня
2008 року між сторонами укладено
кредитний договір № АВ 51RX03100245,
відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 6 513 грн. 93
коп. зі сплатою 12% річних на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом та
кінцевим терміном повернення до 27
березня 2010 року.

Позивач свої зобов'язання за вказаним
договором виконав належним чином, в той
же час, відповідач належним чином свої
зобов'язання не виконує, внаслідок чого
у неї станом на 27 березня 2013 року
утворилась заборгованість в розмірі 42
116 грн. 62 коп.

Рішенням Веселівського районного суду
Запорізької області від 28
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 31 липня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором в розмірі 11 464 грн. 96 коп., що
складається з заборгованості за
кредитом в розмірі 6 513 грн. 93 коп.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 827 грн.
72 коп., заборгованості по комісії в
розмірі 1 641 грн. 57 коп., неустойки у
вигляді штрафу (фіксована частина) в
розмірі 500 грн. та штрафу (процентна
складова) в розмірі 1 981 грн. 74 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погоджуючись із оскаржуваними
судовими рішеннями позивач звернувся
із касаційною скаргою, в якій просить
оскаржувані судові рішення скасувати в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог щодо стягнення пені та направити
справу в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши викладені в
касаційній скарзі доводи та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та
відмовляючи у задоволенні позову в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача пені, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд виходив з
того, що в даному випадку позивач
намагається безпідставно застосувати
до відповідача подвійну
цивільно-правову відповідальність
одного і того ж виду за одне ж і те
порушення.

Разом з тим, такі висновки судів не
відповідають вимогам закону та
фактичним обставинам справи, виходячи
з наступного.

Судами встановлено, що 27 березня 2008
року між сторонами укладено кредитний
договір № АВ 51RX03100245, відповідно до умов
якого позивач надав відповідачу кредит
в розмірі 6 513 грн. 93 коп. зі сплатою 12%
річних на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом та кінцевим
терміном повернення до 27 березня 2010
року.

Встановлено також, що своїх зобов'язань
за вказаним договором відповідач
належним чином не виконує, внаслідок
чого у неї станом на 27 березня
2013 року утворилась заборгованість в
розмірі 42 116 грн. 62 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Правовий аналіз вказаних положень
закону дає підстави вважати, що штраф
та пеня є різними видами неустойки як
способу неустойки, а не окремими видами
штрафних санкцій, на що вказували суди
в оскаржуваних судових рішеннях.

Так, штраф має разовий характер та
вичерпується настанням самого факту
порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 5. 3 умов надання
споживчого кредиту фізичним особам, що
є частиною вказаного кредитного
договору, при порушенні позичальником
строків платежів по будь-якому з
грошових зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми.

Пунктом 5.1 вказаних умов передбачено
право банку по нарахуванню
позичальнику пені за кожен день
прострочки платежу в розмірі 0,5% від
суми простроченого платежу.

Таким чином, суди, ухвалюючи
оскаржувані судові рішення та
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог щодо стягненні пені в порушення
вимог ст.ст. 212, 213, 214 ЦПК України не
звернули увагу на те, що сплата штрафу
та пені відбувається за настання
різних обставин, а відтак є різними
видами відповідальності за порушення
зобов'язання, а тому висновки судів про
подвійну відповідальність боржника є
необґрунтованими.

Оскільки судами не надано належної
правової оцінки обставинам по справі,
що має важливе значення для
правильного вирішення спору по суті,
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, оскаржувані
судові рішення не можна вважати
законними та обґрунтованими, а тому
вони підлягають скасуванню із
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни, подану в інтересах
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Акцент-Банк»
задовольнити.

Рішення Веселівського районного суду
Запорізької області від 28
травня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 31
липня 2013 року в частині відмови у
задоволенні позову про стягнення пені
скасувати, в цій частині справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В решті рішення Веселівського
районного суду Запорізької області від
28 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 31 липня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук Судді:А.О.
Леванчук А.В. Маляренко В.А. Нагорняк
Т.О. Писана