Номер провадження № 22-ц/785/984/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, діючої в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5, до ОСОБА_6, приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» про
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_3, ОСОБА_4, діючої в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5, на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 14
листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_4, звернувшись 7
травня 2013 року в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до
суду з вищеназваним позовом вказала, що
3 лютого 2013 року об 11.10 годині на
вул. Миколаївська дорога в м. Одесі з
вини відповідача ОСОБА_6 сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої належний ОСОБА_3
автомобіль марки «Мазда»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під її
керуванням отримав механічні
пошкодження. Згідно висновку
авто-товарознавчої експертизи завдані
аварійним пошкодженням транспортного
засобу матеріальні збитки склали 25 813,01
грн., вартість відновлювального
ремонту - 36 796,25 грн. На момент звернення
до суду автомобіль відремонтовано,
вартість ремонту рівна 34 920,30 грн.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_6 застрахована в АТ «Українська
охоронно-страхова компанія», однак
остання у виплаті страхового
відшкодування відмовила через не
повідомлення у визначеному договором
порядку про настання страхового
випадку. Крім того, позивач вказала, що
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди їй та неповнолітній дочці
ОСОБА_5 завдано легких тілесних
ушкодження, що призвели до
короткочасного розладу здоров'я,
витрати на лікування склали 4 783,38 грн. 27
травня 2013 року разом з ОСОБА_4 вимоги
пред'явив ОСОБА_3 Позивачі після
уточнення вимог просили, стягнути з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування пов'язаних з
пошкодженням транспортного засобу
матеріальних збитків 10 107,29 грн., на
відшкодування моральної шкоди 5 000,00
грн.; стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4, діючої в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, на

відшкодування моральної шкоди 20 000,00
грн.; стягнути з АТ «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_7 на відшкодування пов'язаних з
пошкодженням транспортного засобу
матеріальних збитків 24 413,01 грн., на
відшкодування витрат по проведенню
автотоварознавчого дослідження
автомобіля 600,00 грн.; стягнути з
АТ «Українська охоронно-страхова
компанія» на користь ОСОБА_4, діючої в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, на
відшкодування витрат на лікування 4
783,38 грн., моральної шкоди 2 959,63 грн.;
стягнути з ОСОБА_6 та АТ «Українська
охоронно-страхова компанія» на їх
користь пропорційно судові витрати
(а.с.3-5, 51-54).

Відповідач ОСОБА_6 пояснень,
заперечень суду першої інстанції не
надав.

Відповідач АТ «Українська
охоронно-страхова компанія» (АТ «УОСК»)
в особі представника позов не визнав
(а.с.75-78).

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 14 листопада 2013 року
позов задоволено частково; стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування матеріальних збитків 25
813,01 грн., витрат на проведення
автотоварознавчого дослідження 600,00
грн., моральної шкоди 2 000,00 грн.;
стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4, діючої в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, на
відшкодування витрат на лікування 4 783,38
грн., моральної шкоди 7 000,00 грн.,
стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 судові витрати в сумі 378,83 грн.; в
частині позовних вимог до АТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальних збитків і витрат на
дослідження та вимог ОСОБА_4, діючої в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, про
відшкодування витрат на лікування та
моральної шкоди відмовлено (а.с.113-119).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4
просять рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
стягнення з АТ «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 на відшкодування матеріальних
збитків 24 813,01 грн., витрат на
проведення дослідження 600,00 грн.,
моральної шкоди 2 000,00 грн., на користь
ОСОБА_4, діючої в своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_5, на відшкодування
витрат на лікування 4 783,38 грн.,
моральної шкоди 5 000,00 грн., судових
витрат 378,83 грн.; про стягнення з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_3 франшизи в сумі 1 000,00
грн., на користь ОСОБА_4, діючої в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_5,
моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн.
(а.с.123-127).

Неправильність рішення суду
апелянт мотивував порушенням норм
матеріального та процесуального
права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Транспортний засіб «Мазда»-6 («Mazda»-6), 2005
року випуску, реєстраційний номер,
НОМЕР_3, належить ОСОБА_3, з правом
керування ОСОБА_4 (а.с.69).

Постановою судді Приморського
районного суду м. Одеси від 14 березня 2013
року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого статтею
124 КпАП України, за порушення під час
керування автомобілем «Дєо»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, вимог п.11.4
Правил дорожнього руху, що призвело до
зіткнення 3 лютого 2013 року об 11.10
годині на вул. Миколаївська дорога в м.
Одесі з автомобілем «Мазда»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно висновку № 9 від 7 квітня 2013 року
автотоварознавчого дослідження,
проведеного СПД судовим експертом
автотоварознавцем ОСОБА_8, вартість
матеріальних збитків, завданих
володільцю автомобіля «Мазда»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
визначена рівною 25 813,01 грн. (а.с.10-35).

Вартість автотоварознавчого
дослідження становить 600,00 грн. (а.с.36).

Згідно висновків експерта Бюро
судово-медичної експертизи Управління
охорони здоров'я Одеської
облдержадміністрації від 3 квітня 2013
року № 666 та від 3 квітня 2013 року №
644 у ОСОБА_4 виявлені пов'язані з
дорожньо-транспортною пригодою
закрита черепно-мозкова травма у
вигляді струсу головного мозку,
гематома лівого колінного суглоба, що
віднесені до категорії легких тілесних
ушкоджень, що потягли короткостроковий
розлад здоров'я; у ОСОБА_9 виявлені
пов'язані з дорожньо-транспортною
пригодою закрита черепно-мозкова
травма у вигляді струсу головного
мозку, що віднесена до категорії легких
тілесних ушкоджень (а.с.37-42).

ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_9
проходили курс лікування, витрати на
лікування склали 4 783,38 грн. (а.с.61-68).

АТ «Українська охоронно-страхова
компанія» 14 травня 2013 року у виплаті
страхового відшкодування ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено з підстав
невиконання страхувальником свого
обов'язку про повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду в
установлені законом порядку та строки
(а.с.58-60).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з того,
що майнова та моральна шкода
підлягають відшкодуванню в порядку
статей 1166, 1167, 1187, частини 1 статті 1195 ЦК
України ОСОБА_6 як винною особою, яка на
відповідній правовій підставі
володіла транспортним засобом в момент
дорожньо-транспортної пригоди. Суд
правильно стягнув на користь ОСОБА_3 як
власника транспортного засобу
автомобіля «Мазда», реєстраційний
номер НОМЕР_3, на відшкодування
завданих пошкодженням автомобіля
матеріальних збитків 25 813,01 грн. згідно
висновку автотоварознавчого
дослідження на підставі пункту 1
частини 2 статті 23, статей 1166, 1187 ЦК
України, на відшкодування завданої у
зв'язку з пошкодженням рухомого майна
моральної шкоди 2 000,00 грн. на
підставі пункту 3 частини 2 статті 23,
статей 1167, 1187 ЦК України, понесені та
документально підтверджені витрати на
автотоварознавче дослідження в сумі
600,00 грн. Встановивши завдання в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та
неповнолітній ОСОБА_5 та лікування
потерпілих, суд обгрунтовано стягнув
на користь ОСОБА_4, яка заявила вимоги в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої дочки, понесені та
підтверджені документально витрати на
лікування в сумі 4 783,38 грн. на підставі
статей 1166, 1187, частини 1 статті 1195 ЦК
України, на відшкодування завданої у
зв'язку з ушкодженням здоров'я
моральної шкоди 7 000,00 грн. на
підставі пункту 1 частини 2 статті 23,
статей 1167, 1187 ЦК України.

Суд першої інстанції встановив
обставини, що мають значення для
справи, його висновки відповідають
таким та грунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Відповідно до положень п.33.1.4 статті 33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (Закон № 1961-ІУ)
водій транспортного засобу, причетний
до пригоди має невідкладно, але не
пізніше трьох робочих днів з дня
настання дорожньо-транспортної
пригоди, письмово надати страховику, з
яким укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

У разі невиконання однією із сторін у
зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконує свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконує
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитися від його
виконання частково або в повному
обсязі.

Згідно доводів АТ «УОСК», не
спростованих позивачами, за весь час
дії договору страхування до страхової
компанії ні від страхувальника ОСОБА_10,
ні від ОСОБА_6

письового повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду не
надходило, що свідчить про порушення
умов Закону та договору страхування та,
як наслідок, втрату страхового захисту
своїх майнових інтересів в силу
положень п.п. «г», пункту 38.1.1 статті 38
Закону України «Про страхування»,
пункту 4 частини 1 статті 512, частини
статті 1191 ЦК України.

Відповідно до положень статті 26 Закону
України «Про страхування», пункту 5
частини 1 статті 991 ЦК України страховик
має право відмовитися від здійснення
страхової виплати у разі, зокрема,
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового
випадку.

В постанові № 4 від 1 березня 2013 року
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» (п.16) роз'яснено, що оскільки
відповідно до статті 3 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (Закон № 1961-ІУ) обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється як з
метою забезпечення відшкодування
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або
майну потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, так і
захисту майнових інтересів
страхувальників, враховуючи положення
статті 1194 ЦК, питання про відшкодування
шкоди самою особою, відповідальність
якої застрахована, вирішується залежно
від висловленої нею згоди на таке
відшкодування та виконання чи
невиконання нею передбаченого статтею
33 Закону № 1961-ІУ обов'язку щодо
письмового надання страховику, з яким
укладено відповідний договір (у
передбачених випадках ТМСБУ)
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду вказаного зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-ІУ
обов'язку з'ясовується судом. У разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку
письмового надання страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

Наслідки порушення особою,
відповідальність якої застрахована,
вимог статті 33 Закону № 1961-ІУ як то
позбавлення права на відшкодування
шкоди страховиком за винні дії
страхувальника, викладені й в
постановах Верховного Суду України,
висновки яких є обов'язковими для
застосування.

Зібрані у справі докази вказують на
відсутність правових підстав у даному
конкретному випадку на покладення на
АТ «УОСК» як страховика обов'язку по
відшкодуванню шкоди, шкода підлягає
відшкодуванню винною особою
завдавачем шкоди ОСОБА_6

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
діючої в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 14 листопада 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
діючої в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_6,
приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія»

про відшкодування матеріальних
збитків та моральної шкоди - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков