Справа 2-7254/11
Номер провадження 2-п/522/47/14
УХВАЛА

10 лютого 2014 року Приморський районний
сул м. Одеси у складі:

головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 25.06.2013р. за
цивільною справою № 2-7254/11, за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
стягнення завдатку, -

встановив:

25.06.2013р. Приморським районним судом м.
Одеси ухвалене заочне рішення за
цивільною справою № 2-7254/11, за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
стягнення завдатка.

Зазначеним рішенням суду позов ОСОБА_4
задоволений, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
стягнуто 47 820 гривень неповернутого
завдатка та 20 600 гривень штрафу за
невиконання умов договору завдатку, а
всього - 68 420 гривень.

З ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
суд стягнув 7970 гривень неповернутого
завдатку та 5150 гривень штрафу за
невиконання спадкодавцем умов
договору завдатку, а всього по 13 120
гривень з кожного.

Також з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 в солідарному порядку
стягнуті судові витрати в сумі 81 грн.

Не погодившись із заочним рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 25.06.2013р. ОСОБА_1 звернулася в суд з
заявою, якою просить зазначене заочне
рішення скасувати.

В заяві про перегляд заочного рішення
ОСОБА_1 вказує, що не з'явилася в судове
засідання з поважних причин, оскільки
як і її племінники ОСОБА_2, ОСОБА_3, не
отримувала судових повісток про виклик
до суду.

Наполягаючи на перегляді заочного
рішення суду ОСОБА_1 приводить доводи
та посилається на докази, які на її
думку свідчать про необгрунтованість
заявлених ОСОБА_4 позовних вимог.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 підтримала заяву про перегляд
заочного рішення та просить її
задовольнити.

Представник ОСОБА_4 з заявою ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення не погодився
та просить суд у її задоволенні
відмовити.

Вислухавши доводи представників
сторін, вивчивши обставини справи суд
вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду від 25.06.2013р. задоволенню
не підлягає виходячи із наступного:

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 в
заяві про перегляд заочного рішення
суду ОСОБА_1 посилається на пропуск
ОСОБА_4 строків позовної давності на
звернення в суд із вимогами про
стягнення завдатку.

За доводами ОСОБА_1 до спірних
правовідносин підлягає застосуванню
наслідки спливу позовної давності,
визначені нормами ч. 4 ст. 267 ЦК України,
що є підставами відмови у позові.

При перевірці зазначених доводів
завниці судом встановлено, що за
умовами договору завдатку, укладеного
сторонами спору, відповідачка ОСОБА_1
та її батько ОСОБА_5 зобов'язалися
продати ОСОБА_4 2650 частин житлового
будинку АДРЕСА_1 в строк до 27.03.2006р.

Відповідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності на звернення в суд з
вимогами до продавців про захист свого
порушеного права розпочався у ОСОБА_4
із спливом строку не укладення
основного договору, тобто з 27.03.2006р.

З матеріалів даної справи вбачається,
що вимоги про стягнення з ОСОБА_1
коштів за невиконаним договором
завдатку, заявлені ОСОБА_4 у 2006р., у
межах загальної позовної давності,
встановленої ч.1 ст. 257 ЦК України.

В подальшому, в процесі розгляду справи
заявлені позовні вимоги уточнювалися
та збільшувалися позивачем у межах
його процесуальних прав передбачених
законом.

Відтак суд не вбачає правових підстав
щодо застосування до позовних вимог
ОСОБА_4 наслідків спливу позовної
давності.

Суд критично сприймає доводи заявниці
про те, що вона та інші відповідачі не
можуть вважатися правонаступниками
ОСОБА_5 та відповідати за його борги в
суді оскільки не отримали свідоцтва
про права на спадщину.

Згідно дослідженої судом спадкової
справи № 660/2008, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. у
встановлений законом строк надали
Третій державній конторі м. Одеси заяви
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, отже обґрунтовано притягнуті
до участі у справі у якості
процесуальних правонаступників
відповідача ОСОБА_5 не залежно від
отримання чи неотримання свідоцтв про
право на прийняту спадщину.

Доводи заявниці про те, що померлий
ОСОБА_5 не був стороною договору
завдатку від 04.02.2006р. спростовується
змістом зазначеної угоди, дослідженої
судом.

Як вбачається з договору завдатку від
04.02.2006р., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_1
визначені у якості продавців 650 та 2050
частин житлового будинку АДРЕСА_1. В
розділі реквізити сторін цей договір
містить прізвища та підписи обох
продавців, зокрема і ОСОБА_5

Суд критично сприймає доводи
заявительки про те, що договір завдатку
від 04.02.2006р. не був виконаний в строк до
27.03.2006р. через неповернення ОСОБА_1
посередником - агенцією нерухомості ПП
„ Вибір" документів на будинок до
24.03.2006р.

З пояснень представника ОСОБА_1 та з
копії розписки від 04.02.2006р., доданої до
заяви про перегляд заочного рішення
суду вбачається, що документи на
житловий будинок АДРЕСА_1 та гроші на
оформлення угоди купівлі - продажу
частин зазначеного будинку з ОСОБА_4
04.02.2006р. на свій розсуд ОСОБА_1 передала
гр. ОСОБА_6

Відомості про те, що отримуючи від
ОСОБА_1 зазначені документи та гроші гр.
ОСОБА_6 діяла як співробітник агенції
нерухомості ПП „ Вибір" її розписка
від 04.02.2006р. не містить, будь - які інші
докази відносно цього заявителька
суду не надала.

Суд вважає, що прийнявши на себе
зобов'язання продати ОСОБА_4 нерухоме
майно у певний строк, ОСОБА_1 та її
батько мали особисто забезпечити у цей
строк наявність в себе усіх
правовстановлюючих документів,
необхідних для нотаріального
посвідчення угоди, а також відсутність
будь-яких обмежень, обтяжень чи заборон
відчуження належних їм частин будинку.

В свою чергу судом встановлено, що з
метою забезпечення позову ВАТ „
Ощадний банк України" до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди та розірвання
кредитного договору, ухвалою
Київського районного суду м. Одеси від
12.12.2005р. на житловий будинок АДРЕСА_1
було накладено арешт, який діяв до
26.04.2012р.

Наявність арешту на вказаний житловий
будинок через борги ОСОБА_1 перед ВАТ „
Ощадний банк України", не залежно від
будь-яких інших причин унеможливило
укладення та нотаріальне посвідчення
основного договору купівлі-продажу
частини цього будинку в обумовлений
сторонами договору завдатку строк.

У відповідності до вимог п. 1 ст. 232 ЦПК
України заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Разом з тим заява про перегляд заочного
рішення обґрунтована заявницею
доказами, які з урахуванням
встановлених судом обставин не
спростовують висновки суду про
необхідність задоволення позовних
вимог ОСОБА_4, зроблені судом при
ухваленні заочного рішення та для
правильного вирішення справи
істотного значення не мають.

Відтак суд не вбачає достатніх
правових підстав для задоволення заяви
ОСОБА_1 та скасування заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 25.06.2013р. виходячи тільки з причин її
неявки у судове засідання.

Керуючись ст. 224-233 ЦПК України суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 25.06.2013р. за цивільною справою
№ 2-7254/11, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення завдатку,
залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя
10.02.2014