Справа № 285/4018/13-ц
провадження у справі № 2/0285/26/14
Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря
судового засідання Медяної І.В. та осіб,
які беруть участь у справі:
відповідач: не прибула,
розглянувши заочно у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, -
27 серпня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до відповідача
про стягнення аліментів, у якій просить
стягувати з відповідача на його
користь аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
досягнення повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що з відповідачем перебував у
зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу
мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З
відповідачем на протязі трьох років
проживають окремо, діти проживають з
ним. З того часу відповідач не надає
своєчасної та належної матеріальної
допомоги на утримання неповнолітніх
дітей. Відповідач здорова та
працездатна має нерегулярний мінливий
дохід, який дозволяє надавати грошову
допомогу на утримання їхніх дітей.
В судове засідання позивач не прибув,
подав письмову заяву в якій просить
справу слухати без його участі, уточнив
позовні вимоги та просить стягувати з
відповідача аліменти на його користь
на утримання неповнолітніх дітей в
твердій грошовій сумі по 309 грн. на
кожну дитину щомісяця до повноліття
дітей. Проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
прибула повторно, про час і місце
судового розгляду була повідомлена
вчасно та належним чином, що
підтверджується матеріалами справи,
однак про причини неявки суду не
повідомила, заперечень проти позову та
клопотань про розгляд справи за її
відсутності, чи про відкладення
розгляду справи не подавала.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 224
ЦПК України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
відповідача та ухвалити заочне рішення
на підставі наявних у справі доказів,
оскільки позивач не заперечує проти
такого вирішення справи.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, з'ясувавши всі обставини справи
в їх сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтв про народження НОМЕР_1 від
23.04.2010 року, НОМЕР_2 від 14.01.2009 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сторони у справі - є
батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.7,8).

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду від 24 грудня 2013
року неповнолітні діти: ОСОБА_4, ОСОБА_3
залишені на вихованні позивача та
проживають разом з ним (а.с.2).

Діти проживають з батьком і
знаходяться на його утриманні (а.с.9).

Позивач офіційного місця роботи не має,
він є інвалідом і отримує пенсію по
інвалідності (а.с.4,5,36).

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено в судовому засіданні,
відповідач є здоровою та працездатною
особою молодого віку, постійного
офіційного місця роботи не має, має
нерегулярний мінливий дохід; окрім
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
має на утриманні неповнолітню дитину
від іншого шлюбу.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх
дітей є одним з головних
конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51
Конституції України) і традиційно
закріплюється в сімейному
законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 pоку,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здатностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Це положення відбите і в українському
законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного
кодексу України (далі - СК України)
вказує на обов'язок кожного з батьків
утримувати дитину. Таке утримання є
безумовним, оскільки Закон не
передбачає будь-яких спеціальних умов
для виникнення обов'язку батьків з
утримання своїх дітей, та не передбачає
звільнення батьків від утримання
незалежно від того, чи є батьки
працездатними, та чи є в них кошти,
достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання обов'язку утримувати дитину
визначені статтею 181 СК України, за
змістом якої, кошти на утримання дитини
(аліменти) за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, суд за заявою платника
або одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006
року, роз'яснено, що вирішуючи питання
щодо розміру аліментів, суд повинен
урахувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених фізичними або юридичними
особами вимог і на підставі наданих
ними доказів.

З'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, підтверджені дослідженими
у судовому засіданні доказами -
будь-яких обставин, що унеможливлюють
надання відповідачем матеріальної
допомоги своїм дітям, у розмірі, що
зазначений позивачем у позовній заяві,
на момент розгляду справи судом не
встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також
обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК
України, суд приходить до висновку, що
відповідач спроможна сплачувати
аліменти в розмірі, що зазначений в
позові, а тому, задовольняє позовні
вимоги в повному обсязі.

Як відповідач, так і позивач, в рівних
частках повинні утримувати своїх дітей
до досягнення ними повноліття, що разом
із присудженим розміром аліментів
забезпечить належне утримання дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий
збір в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 копійок підлягає стягненню з
відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-
215, 218, 224-228, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, статтями 141, 180-184, 191
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Орепи,
Новоград-Волинського району,
Житомирської області на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, у
твердій грошовій сумі в розмірі по 309
(триста дев'ять) гривень на кожну дитину
щомісячно, починаючи від дня
пред'явлення позову - 27 серпня 2013 року і
до досягнення повноліття дітьми, тобто:
до ІНФОРМАЦІЯ_8 року - на утримання
дочки ОСОБА_5, до ІНФОРМАЦІЯ_9 року - на
утримання дочки ОСОБА_6.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір в сумі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого Цивільним процесуальним
кодексом України та може бути
переглянуте судом, який його
постановив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Г. Романюк