У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27 листопада
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П., Іваненко
Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: реєстраційна
служба Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження майном,
за касаційною скаргою ОСОБА_8 на
рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 10 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у
якому просив усунути перешкоди у
користуванні та розпорядженні
спадковим майном шляхом виключення
обтяження АДРЕСА_1 з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна та запису про арешт, вчиненого на
підставі ухвали Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 грудня 2010 року.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 10 грудня
2010року був накладений арешт на
квартиру АДРЕСА_1.

12 травня 2011 року на підставі даної
ухвали суду Хмельницькою філією ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України була здійснена
реєстрація даного обтяження у реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, як на майно ОСОБА_5, яке остання 10
травня 2011 року продала його батьку
ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 помер.

Після смерті батька він звернувся до
нотаріальної контори про оформлення
спадщини після смерті батька, однак
нотаріус йому відмовив у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки у Реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна існує
обтяження на вказану вище квартиру.

Посилаючись на те, що обтяження
перешкоджає йому оформити спадщину,
просив задовольнити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 29 липня
2014 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 10 вересня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні
ним права користування та
розпорядження спадковим майном шляхом
виключення обтяження про квартиру
АДРЕСА_1 з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та запису про арешт нерухомого майна,
вчиненого Хмельницькою філією ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України 12 травня 2011 року № 11162146
на підставі ухвали Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 грудня 2010 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
залишити в силі рішення місцевого суду
від 29 липня 2014 року, мотивуючи свою
вимогу порушенням норм процесуального
права і неправильним застосуванням
норм матеріального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із
відсутності підстав для виключення
обтяження квартири АДРЕСА_1 з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та запису про арешт,
вчиненого на підставі ухвали
Хмельницького міськрайонного суду від
10 грудня 2010 року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позову, апеляційний суд
виходив з того, що батько ОСОБА_4 -
ОСОБА_9 на законних підставах набув
право власності на спірну квартиру,
проте позивач, як його спадкоємець, не
має можливості здійснювати
повноваження власника через наявність
обтяження цього нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Так, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що право власності
на спірну квартиру померлого ОСОБА_9 не
скасовано, договір купівлі-продажу,
укладений за життя ОСОБА_9 з ОСОБА_5,
недійсним не визнаний.

За таких обставин, оцінивши всі зібрані
у справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суд апеляційної інстанції з
урахуванням встановлених обставин
справи правильно захистив порушене
право ОСОБА_4, задовольнивши позов.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити,
рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 10 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко