АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/191/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 51 Марцішевська
О. М. Доповідач в апеляційній
інстанції Міщенко С. В. УХВАЛА
23 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Міщенко С. В. суддів
Сіренко Ю. В. , Трюхан Г. М. при
секретаріПосипайко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 25
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_6 до ПП «Транс-Логіст»,
ОСОБА_7 про зобов'язання видати довідку
про роботу та заробітну плату,
стягнення середнього заробітку за час
затримки у видачі трудової книжки,
упущеної вигоди, моральної шкоди, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ПП «Транс-Логіст»,
ОСОБА_7 про зобов'язання видати довідку
про роботу та заробітну плату,
стягнення середнього заробітку за час
затримки у видачі трудової книжки,
упущеної вигоди, моральної шкоди.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 30
вересня 2011 року її було призначено на
постійне місце роботи без
випробувального терміну, на посаду
керівника транспортного відділу ПП
«Транс-Логіст» з окладом згідно
штатного розкладу, про що директором
підприємства було видано відповідний
наказ № 25.
27 квітня 2012 року позивача звільнили за
систематичне невиконання трудових
обов'язків, покладених на неї правилами
внутрішнього трудового розпорядку, на
підставі п.п. 3, 4 ст.40 Кодексу законів
про працю, про що також директором
видано відповідний наказ № 20. Але при
цьому їй не було роботодавцем видано
Тому, у зв'язку з порушенням її прав ,
вона звернутись з позовом до
Соснівського районного суду м. Черкаси.
Рішенням Соснівського районного суду
м.Черкаси від 03 квітня 2013 року було
стягнуто з підприємства на користь
ОСОБА_6 (колишнє прізвище ОСОБА_6)
заборгованість за час вимушеного
прогулу в сумі 14 400 грн. та моральну
шкоду в сумі 2 000 грн., а всього 16 400 грн.
Зобов'язано ПП «Транс-Логіст» видати
позивачу трудову книжку.

Ігноруючи рішення районного суду від 03
квітня 2013 року директор ПП
«Транс-Логіст» ОСОБА_7 не здійснювала
жодних заходів щодо його реалізації до
того моменту, коли ДВС України
застосувала державний примус
виконання вказаного рішення. 17 вересня
2013 року державним виконавцем
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції рішення
Соснівського районного суду м.Черкаси
від 03 квітня 2013 року було виконане в
частині стягнення з ПП «Транс-Логіст»
на користь ОСОБА_6 заборгованості за
час вимушеного прогулу в сумі 14400грн.,
моральної шкоди в сумі 2000грн., а всього
16400грн. та щодо зобов'язання ПП
«Транс-Логіст» видати ОСОБА_6 трудову
книжку. Також , не зважаючи на її
звернення, відповідачі не надавали
ОСОБА_6 відомостей про розмір її
заробітної плати з розшифровкою за
видами виплат, про розміри і підстави
відрахувань та утримань із заробітної
плати.

З дня ухвалення зазначеного рішення і
до повного його виконання минуло понад
п'ять місяців, а відсутність у позивача
документа про трудову діяльність
працівника - трудової книжки, зупинило
можливість її реального
працевлаштування та отримання доходу .

Тому позивач вважає, що відповідно до
вимог ст.235 КЗпП України вона має право
на виплату їй за рахунок відповідачів
середнього заробітку за весь час
вимушеного прогулу, пов'язаного з
затримкою трудової книжки. А також
відповідно до ст.22, ст.1166 ЦК України на
стягнення з відповідачів матеріальної
шкоди у вигляді втраченої вигоди,
оскільки вона при наявності в неї
трудової книжки могла б
працевлаштуватися і отримати доход,
який перевищує розмір її середньої
заробітної плати на ПП «Транс-Логіст».
Крім того позивач вказує, що зазначені
дії та бездіяльність відповідачів
спричинили втрату нормальних життєвих
зв'язків, тяжкі душевні хвилювання,
пов'язані із неможливістю планувати
своє особисте життя, чим було їй
заподіяно моральну шкоду, яку також
мають відшкодувати відповідачі.

ОСОБА_6, посилаючись на вказані
порушення та керуючись нормами
Конституції України, КзпП України,
цивільного законодавства України
просила суд:

1. Визнати бездіяльність директора ПП
«Транс-Логіст» ОСОБА_7 відносно
безпідставної не видачі ОСОБА_6 довідки
про роботу та заробітну плату,
відповідно до ст.49 КЗпП України ,
незаконною.

2. Визнати бездіяльність директора ПП
«Транс-Логіст» ОСОБА_7 в частині не
повідомлення ОСОБА_6 про розміри оплати
праці в обсязі даних, встановлених ст.110
КЗпП України незаконною.

3. Зобов'язати директора ПП
«Транс-Логіст» ОСОБА_7 видати ОСОБА_6
довідку про роботу та заробітну плату
відповідно до ст.49 КЗпП України , за
весь період роботи позивача на даному
підприємстві.

4. Зобов'язати директора ПП
«Транс-Логіст» ОСОБА_7 повідомити
ОСОБА_6 у письмовій формі про розміри
оплати праці в обсязі даних,
встановлених ст.110 КЗпП України за весь
період роботи позивача на даному
підприємстві.

5. Визнати продовження бездіяльності
ОСОБА_7 - директора ПП «Транс-Логіст» в
частині затримки видачі трудової
книжки ОСОБА_6, за період з 04 квітня 2013
року по 16 вересня 2013 року незаконною та
протиправною.

6.Стягнути з ПП «Транс-Логіст», ОСОБА_7 у
солідарному порядку середній
заробіток за час вимушеного прогулу, за
період з 04 квітня 2013 року по 16 вересня
2013 року, в розмірі 1 200 гривень за один
місяць, а всього 7 200 гривень.

7. Стягнути з ПП «Транс-Логіст» на
користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування
збитків (упущеної вигоди) 13 764 гривні, із
розрахунку 1147 гривень (дані розрахунки
здійснено у співвідношенні до розміру
мінімальної заробітної плати по
Україні, на час пред'явлення цивільного
позову, за кожний місяць здійснення
відповідачем порушень прав позивача).

8. Стягнути з ПП «Транс-Логіст», ОСОБА_7 у
солідарному порядку на користь ОСОБА_6
моральну шкоду у розмірі 6 882 гривні, із
розрахунку 1147 гривень ( у
співвідношенні до розміру мінімальної
заробітної плати по Україні, на час
пред'явлення цивільного позову, за
кожний місяць здійснення відповідачем
порушень прав позивача).

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 25 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПП «Транс-Логіст» на користь
ОСОБА_6 середній заробіток за час
затримки у видачі трудової книжки за
період з 04 квітня 2013 року по 16 вересня
2013 року в сумі 6 457 грн. 12 коп., моральну
шкоду в сумі 500 грн., а всього 6 957 грн. 12
коп.

Стягнуто з ПП «Транс-Логіст» в дохід
держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40
коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну
скаргу, обґрунтовуючи яку зазначила,
що судом в не повній мірі з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи.

Зокрема вказала, що суд необґрунтовано
дійшов висновку, щодо визначеного і
стягнутого розміру моральної шкоди в
сумі 500грн., оскільки діями відповідача
завдано негативних переживань ОСОБА_6,
шляхом ігнорування рішення суду і її
прав, що змусило позивача вживати
додаткових зусиль для примусового
виконання рішення суду та позбавило
можливості працевлаштуватися.

Крім того апелянт не погоджується з
висновком суду про відмову у
задоволенні вимоги про видачу довідки
про роботу та заробітну плату та
повідомлення про нараховані суми з
мотивів недоведеності нею цих вимог.
Оскільки такі висновки не
відповідають встановленим обставинам
справи .Тому, що ст. ст. 49, 110 КЗпП України
передбачено видачу на вимогу
працівника довідки про його роботу на
даному підприємстві, установі,
організації із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
часу роботи і розміру заробітної плати
, але такої довідки на її вимогу їй
видано не було навіть після її
звернення з даним позовом до суду .

Також ОСОБА_6 не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для стягнення
належних коштів лише з ПП
«Транс-Логіст» та вважає, що є підстави
для солідарної відповідальності ПП
«Транс-Логіст» як юридичної
особи-працедавця та ОСОБА_7, як власника
і керівника даного підприємства.

Посилаючись на вказані порушення норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_6 просила суд змінити рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 25 листопада 2013 року, а саме:

1. Визнати бездіяльність директора ПП
«Транс-Логіст» ОСОБА_7 відносно
безпідставної невидачі ОСОБА_6 довідки
про роботу та заробітну плату
відповідно до ст. 49 КЗпП України
незаконною.

2. Визнати бездіяльність директора ПП
«Транс-Логіст» ОСОБА_7 в частині не
повідомлення ОСОБА_6 про розміри оплати
праці в обсязі даних , встановлених
ст.110 КЗпП України, незаконною.

3. Зобов'язати директора ПП
«Транс-Логіст» ОСОБА_7 видати ОСОБА_6
довідку про роботу та заробітну плату
відповідно до ст. 49 КЗпП України за
весь період роботи позивача на даному
підприємстві.

4. Зобов'язати директора ПП
«Транс-Логіст» ОСОБА_7 повідомити
ОСОБА_6 у письмовій формі про розміри
оплати праці в обсязі даних,
встановлених ст. 110 КЗпП України за
весь період роботи позивача на даному
підприємстві.

5. Визнати продовження бездіяльності
ОСОБА_7 - директора ПП «Транс-Логіст» в
частині затримки видачі трудової
книжки ОСОБА_6, за період з 04 квітня 2013
року по 16 вересня 2013 року незаконною і
протиправною.

6. Стягнути з ПП «Транс-Логіст», ОСОБА_7 у
солідарному порядку середній
заробіток за час вимушеного прогулу, за
період з 04 квітня 2013 року по 16 вересня
2013 року, у сумі 6 457 гривень 12 копійок ,
моральну шкоду у сумі 6 882 гривні, із
розрахунку 1147 гривень (у
співвідношенні до розміру мінімальної
заробітної плати по Україні, на час
пред'явлення цивільного позову, за
кожний місяць здійснення відповідачем
порушень прав позивача).

7. Розподілити між сторонами судові
витрати.

Судова колегія , заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції ,
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга повинна бути
відхилена, виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18.12.2009
р. «Про судове рішення» : «…Рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК України,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК України, а
також правильно витлумачив ці норми.».

А рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам,
оскільки повністю ґрунтується на
повному і об'єктивному дослідженні в
судовому процесі обставин справи в їх
сукупності.

Здійснюючи стягнення з ПП
«Транс-Логіст» , як з роботодавця, на
користь ОСОБА_6 середнього заробітку за
час затримки у видачі трудової книжки
за період з 04 квітня 2013 року по 16
вересня 2013 року в сумі 6457грн., суд
першої інстанції виходив з тих підстав,
що відповідач не виконав вимог ч.4 ст.235
КЗпП України та допустив затримку
видачі трудової книжки позивачу, не
зважаючи на ту обставину, що рішенням
Соснівського районного суду від 03.04.2013
року ПП «Транс-Логіст» було зобов'язано
видати трудову книжку позивачці . Також
, враховуючи обставини справи , надані
сторонами докази , час затримки у
видачі трудової книжки, розмір
належного до виплати середнього
заробітку, ступінь втрати нормальних
життєвих зв'язків та докладені
позивачем зусилля для організації її
життя, суд стягнув на користь ОСОБА_6 з
ПП «Транс-Логіст» 500грн. моральної
шкоди.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки розглядаючи справу , суд
дослідив всі докази, що були надані
сторонами процесу , встановив дійсні
обставини справи , вірно визначив
період затримки видачі трудової книжки
та правильно здійснив розрахунок
середнього заробітку , який належить до
виплати позивачу . При цьому суд дав
належну оцінку зібраним сторонами
доказам, правильно застосував норми
матеріального права і не допустив
порушень норм права, які призвели б до
неправильного вирішення справи. А при
визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди , виходив з принципу
розумності і справедливості. Тому
ухвалив у цій частині у справі законне
і обґрунтоване рішення . При цьому суд
правильно визначив особу належного
відповідача - ПП «Транс-Логіст», який ,
як роботодавець , і має відповідати за
порушення трудових прав ОСОБА_6,
правомірно відмовивши останній у
вимогах до відповідача ОСОБА_7,
вказавши, що остання є директором
вказаного підприємства і не має нести
солідарну відповідальність з ПП
«Транс-Логіст» за порушення останнім
трудових прав ОСОБА_6

Посилання апелянта на допущені судом
першої інстанції порушення та невірне
визначення кола осіб, які є належними
відповідачами і розміру моральної
шкоди - не підтверджуються
дослідженими судом доказами та не
відповідають матеріалам справи.

Також безпідставними є посилання
апелянта і на допущені судом порушення
при вирішенні позовних вимог щодо
видачі відповідних довідок ПП
«Транс-Логіст» .

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається , як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

А позивач не довела належними доказами
фактів порушення її прав з боку
відповідачів в цій частині, про що
правильно вказав суд першої інстанції
, мотивуючи рішення в частині цих
позовних вимог.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,314,315 ЦПК України,
колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 25 листопада 2013 року - відхилити .

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 25 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ПП «Транс-Логіст», ОСОБА_7 про
зобов'язання видати довідку про роботу
та заробітну плату, стягнення
середнього заробітку за час затримки у
видачі трудової книжки, упущеної
вигоди, моральної шкоди - залишити без
змін. .

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :