Справа № 466/4769/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 грудня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Едера
П.Т.

при секретарі Репета
К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у Львівській
області про реальний розподіл
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами,-

у с т а
н о в и в:

Позивач звернулась до Шевченківського
районного суду м. Львова з
вищевказаними позовом, яким просила
суд збільшити її частку у житловому
будинку АДРЕСА_1 Виділити в натурі та
визнати за нею право власності на
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що
включає: сходова клітка площе 4,6 кв.м.,
підвал пощею 20,6 кв.м., на першому
поверсі наступні приміщення: веранда
інд. 1-1 площею 5,8 кв.м., коридор інд.
приміщення 1- 2 площею 7,6 кв.м., туалет
інд. приміщення 1-3 площею 1,6 кв.м., кухня
інд. приміщення 1-4 площею 11,8 кв.м. ванна
інд. приміщення 1-5 площею 4,4 кв.м.,
коридор ін.д. 1-6 площею 10,4 кв.м., житлова
кімната інд. 1-7 площею 15,1 кв.м., житлова
кімната інд. 1-8 площею 25,8 кв.м., житлова
кімната інд. 1-9 площею 13,7 кв.м., житлова
кімната інд. 1-10 площею 12,3 кв.м. мансарда:
горище, приміщення інд 1-11 площею 2,3
кв.м., приміщення інд. 1-12 площею 3,4 кв.м.,
приміщення інд 1-13 пл. 13,8 кв.м.,
приміщення інд. 1-14 площею 16,1 кв.м.
(всього по мансарді - 35,6 кв.м.).
Зобов'язати Реєстраційну службу
Львівського міського управління
юстиції зареєструвати право власності
на виділену частку житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
як на окремий об'єкт нерухомого майна.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим,
що 01 квітня 1983 року, за договором
дарування, що був укладений між нею,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, вона, позивач
отримала у дар від ОСОБА_4половину
житлового будинку з відповідною
частиною приналежних до нього
господарських будівель, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, що розташований на
земельній ділянці 600 кв. метрів. На
підставі цього Договору 04 квітня 1983р.
Львівським міжміським бюро технічної
інвентаризації на її, позивача ім'я
видано Реєстраційне посвідчення на 1/2
частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 із
внесенням запису в реєстраційну книгу
№28 за реєстром 5078.

13.03.1984р. між нею, ОСОБА_1 та г ОСОБА_5 було
укладено договір про порядок
користування жилим будинком між
учасниками спільної особистої
власності на жилий будинок, який було
нотаріально посвідчено державним
нотаріусом Третьої львівської
державної нотаріальної контори
Мельник Є.А. Відповідно до п. 1 Договору
користування, в постійне користування
ОСОБА_5 переходять такі приміщення
будинку, позначені в поверховому плані
від 08.02.1982 р.: підвал під літ ІІІ пл. 6,00
кв.м., житлова кімната під літ. 2-І площею
6,40 кв.м., житлова кімната під літ 2-2
площею 18,80 кв.м. Відповідно до п. 2
Договору користування, в постійне
користування ОСОБА_1 переходять такі
приміщення будинку: підвал під літ. І
площею 3,20 кв.м., підвал під літ. II площею
13,40 кв.м., тамбур під літ. І площею 3,30
кв.м., коридор під літ. 1-І площею 4,40 кв.м.,
кухня під літ. 1-2 площею 9,90 кв.м., жила
кімната під літ. 1-3 площею 14,60 кв.м.

Таким чином, як зазначає позивач,
станом на 13.03.1984р. Договором
користування вже було визначено
реальні частки кожного з співвласників
житлового будинку.

З тексту позовної заяви вбачається, що
у зв'язку з тим, що сім'я позивача на той
час потребувала покращення житлових
умов, 03.02.1993р. її, позивача чоловік,
ОСОБА_7, подав заяву начальнику
головного управління архітектури
Львівської міської адміністрації про
отримання дозволу на добудову до
житлового будинку по АДРЕСА_1

Позивач вказала, що до початку
здійснення будівельних робіт, нею було
отримано письмове погодження від всіх
сусідів (співвласників будинку по
АДРЕСА_1) У 1995 році вона разом з
чоловіком почали здійснювати добудову
до частини будинку, що перебуває у її
власності на підставі затвердженого
Генплану, який було розроблено у липні
1995р. зі всіма необхідними, на той час,
погодженнями. При виготовленні проекту
генплану нею було додано заяви сусідів
про їх згоду на здійснення добудови до
будинку. Наприкінці 1995 року будівельні
роботи по добудові до будинку та
реконструкцію належних їй прилеглих до
будинку господарських будівель було
завершено. З 1995року тривало оформлення
права власності на добудований об'єкт
нерухомості. Розпорядженням
Виконавчого комітету Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської Ради народних депутатів від
07.08.1995р № 115 було погоджено введення в
експлуатацію проведеного самовільного
будівництва 3-х житлових кімнат пл. 11,8
кв.м., 13,6 кв.м., 25.3 кв.м., кухні пл. 10,6 кв.м.,
коридора пл. 7.8 кв.м., санвузла пл. 2.2.
кв.м., прихожої пл. 6,0 кв.м. і
переобладнання пл. 4.4. кв.м. коридора під
ванну; а також переобладнання існуючих
сараїв під гараж розміром 6,0x4,0 м і
побудовою сараю розміром 3,0 х4,0 м.

На підставі ч. 2 цього Розпорядження та
Договору користування, МБТІ було
виготовлено нову технічну
документацію з врахуванням
проведеного будівництва і розмежовано
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Також, позивач зазначила, що 03.12.2010
Виконавчим комітетом Львівської
міської ради було винесено рішення №1708
від 03.12.2010р. про погодження прийняття в
експлуатацію приватного житлового
будинку садибного типу та
господарської будівлі на АДРЕСА_1. У п.1
резолютивної частини Рішення
зазначено: «погоджено прийняття в
експлуатацію приватного житлового
будинку садибного типу після прибудови
і надбудови та збудованої
господарської будівлі під літерою «Б-2»
на АДРЕСА_1, які здійснила ОСОБА_1.» П. 2
резолютивної частини Рішення
зобов'язує департамент містобудування
протягом п'яти робочих днів
підготувати та видати у встановленому
порядку довідку про погодження
прийняття в експлуатацію приватного
житлового будинку садибного типу та
господарської будівлі під літерою «Б-2»
на АДРЕСА_1.

08.12.2010р. департаментом містобудування
Львівської міської ради було видано
Довідку №247 про погодження прийняття
об'єкта будівництва до експлуатації (що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1), якою
було погоджено прийняття в
експлуатацію приватного житлового
будинку садибного типу після прибудови
і надбудови та збудованої
господарської будівлі під літерою «Б-2»
на, АДРЕСА_1 Окрім цього, у Довідці було
зазначено: «Довідка видана для
інспекції державно-будівельного
контролю у Львівській області для
видачі сертифіката відповідності».
Пунктом 3 Рішення було покладено на
мене обов'язок звернутися в інспекцію
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області для
оформлення і отримання сертифіката
відповідності державним будівельним
нормам, стандартам та правилам
приватного житлового будинку
садибного типу та господарської
будівлі під літерою «Б-2» на АДРЕСА_1
(далі - Сертифікат).

Крім того, позивач вказує, що у зв'язку з
погіршенням стану здоров'я отримання
нею Сертифіката було відкладено на
деякий час. На момент подачі документів
виявилося, що порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів змінився і видача Сертифіката
на її будинок законодавством не
передбачено. На виконання Рішення для
отримання документа, який би
підтверджував введення в експлуатацію
житлового будинку садибного типу та
господарської будівлі під літерою «Б-2»
на вул. Сосюри. 11-б, вона, позивач подала
усі необхідні документи на реєстрацію
Декларації про готовність об'єкта
нерухомості до експлуатації. 24.04.2014р.
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області було зареєстровано
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації за № ЛВ 77.

Позивач вказала, що відповідач ОСОБА_2 у
добровільному порядку не бажає
здійснити реальний розподіл житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами створює перешкоди у
реалізації нею, позивачем права
власності на об'єкт нерухомості, а саме
робить неможливою проведення
реєстрації права власності на
добудований об'єкт нерухомості.

В судовому засіданні, уповноважений
представник позивача - ОСОБА_8, що діє на
підставі довіреності позовні вимоги
підтримав повністю та надав пояснення,
що аналогічні викладеному в тексті
позовної заяви. Просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Уповноважений представник Відповідача
- ОСОБА_9 проти позову заперечив, про, що
подав суду письмові заперечення та
аналогічні до них пояснення, з яких
вбачається, що сторона відповідача
вважає позовні вимоги безпідставними а
доводи позивача необґрунтованими та
такими, що спростовуються матеріалами
справи, зокрема зазначив, що в
матеріалах справи знаходиться копія
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації «Реконструкція житлового
будинку з прибудовою і надбудовою та
господарська будівля під літ. Б-2 на
АДРЕСА_1 у м. Львові» від 24 квітня 2014
року, в якій у розділі 11 «Інформація про
об'єкт» зазначено, що Позивач у квітні
2011 року розпочав будівництво об'єкта, а
в вересні 2013 року - закінчив. На думку
сторони відповідача, власне з самої
назви декларації вбачається, що
позивач мав намір здійснювати
будівельні роботи з реконструкції
житлового будинку, а саме проводити
прибудову і надбудову, господарську
будівлю під літ. Б-2 (відповідно до
технічного паспорта під літ. Б-2
зазначена господарська споруда пл. 18,6
кв.м вже була збудована - рік побудови
2006). Однак, в судовому засіданні 26
листопада 2014 року Позивач ствердив, що
в цей період (з квітня 2011 року до
вересня 2013 року) не проводив жодних
будівельних робіт, і наголосив, що в
розділі 11 допущена технічна помилка
щодо строків проведення будівельних
робіт. Крім цього зазначив, що
будівельні роботи не проводив з тієї
причини, що все було збудовано ще до
літа 2010 року. Крім цього, як зазначив
представник відповідача, на його думку,
підтвердженням внесення неправдивих
даних до Декларації від 24 квітня 2014
року є відомості у розділі 10
«Інформація про дозвільні документи»,
де вказано - Повідомлення про початок
виконання будівельних робіт
зареєстроване у інспекції ДАБК у
Львівській області від 05.11.2010 року №526,
хоча, відповідно до Технічного
паспорта від 17.06.2010 року, станом на
червень 2010 року всі будівельні роботи
вже були завершені. Вважає дії позивача
незаконними та такими, що порушують
права відповідача, як співвласника
житлового будинку та земельної
ділянки.

Просив відмовити у задоволенні
позовних вимог повністю.

Представник, залученої в процесі
розгляду справи третьої особи, -
Реєстраційної служби - Барнич Т.В., щодо
вимоги про зобов'язання реєстраційну
службу провести реєстрацію права
власності, заперечила, вважаючи таку
безпідставною.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
порядку належним чином. За такихз
обставин відповідно до вимог ст. 169 ЦПК
України суд розгляд справи проводить
за відсутності сторони, що не з'явилась
в судовий розгляд.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно та всебічно дослідивши
зібрані по справі докази, з'ясувавши
дійсні обставини справи, права і
обов'язки сторін, суд приходить до
висновку про часткову підставність
позовних вимог і необхідності їх
часткового задоволення виходячи з
нижче наведених підстав та мотивів.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних та юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
в справі. Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях. Рішення
суду обґрунтовується лише тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Судом встановлено та підтверджено
письмовими доказами наступне.

Згідно Договору дарування від 01 квітня
1983 року, укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, ОСОБА_1 набула у власність 1/2
житлового будинку з відповідною
частиною приналежних до нього
господарських будівель,

Згідно реєстраційного посвідчення, що
міститься в матеріалах справи, на
підставі цього Договору 04 квітня 1983
року Львівським міжміським бюро
технічної інвентаризації на ім'я
ОСОБА_1 видано Реєстраційне
посвідчення на 1/2 частину будинку за
адресою: АДРЕСА_1 із внесенням запису в
реєстраційну книгу №28 за реєстром 5078,
що підтверджує її право власності на 1/2
частину вказаного у ньому будинку.

Згідно Технічного паспорту 27.02.1984 року
на підставі поданої до БТІ заяви про
реальний розподіл часток між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 було реально проведено
розподіл даного будинку на 2 квартири.

13.03.1984 р. державним нотаріусом Третьої
львівської державної нотаріальної
контори Мельник Є.А. було посвідчено
договір між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про
порядок користування жилим будинком
між учасниками спільної особистої
власності.

Отже, станом на 13.03.1984 р. Договором
користування вже було визначено
реальні частки кожного з співвласників
житлового будинку.

Відповідно до п. 1 Договору
користування, в постійне користування
ОСОБА_5 перейшли приміщення будинку,
позначені в поверховому плані від
08.02.1982 р.: підвал під літ ІІІ пл. 6,00 кв.м.,
житлова кімната під літ. 2-І площею
6,40кв.м., житлова кімната під літ 2-2
площею 18,80 кв.м.

Відповідно до п. 2 Договору
користування, в постійне користування
ОСОБА_1 перейшли приміщення будинку:
підвал під літ. І площею 3,20 кв.м., підвал
під літ. II площею 13,40 кв.м., тамбур під
літ. І площею 3,30 кв.м., коридор під літ.
1-І площею 4,40 кв.м., кухня під літ. 1-2
площею 9,90 кв.м., жила кімната під літ. 1-3
площею 14,60 кв.м.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що до початку
здійснення будівельних робіт, ОСОБА_1
отримано письмове погодження від всіх
сусідів - співвласників будинку по
АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 було розроблено і погоджено
проект будинку, в якому заплановано
кімнати на мансардному приміщенні, які
розташовані під частиною будинку, що
перебувала у її власності, що
підтверджується копією Довідки №247
про погодження прийняття об'єкта
будівництва до експлуатації.

Судом встановлено, що 04.04.1996 р.
відповідач ОСОБА_2 набула право
власності на 1/4 частку будинку, згідно
Реєстраційного посвідчення, виданого
на підставі рішення суду.

Згідно із Розпорядженням № 115
Виконавчого комітету Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської Ради народних депутатів від
07.08.1995 р. погоджено введення в
експлуатацію проведеного самовільного
будівництва 3-х житлових кімнат пл. 11,8
кв.м., 13,6 кв.м., 25.3 кв.м., кухні пл. 10,6 кв.м.,
коридора пл. 7.8 кв.м., санвузла пл. 2.2.
кв.м., прихожої пл. 6,0 кв.м. і
переобладнання пл. 4.4. кв.м. коридора під
ванну, а також переобладнання існуючих
сараїв під гараж розміром 6,0x4,0 м і
побудовою сараю розміром 3,0 х4,0 м..
Згідно розробленого проекту у 1995 р. 1998
року ОСОБА_1 облаштувала мансардні
приміщення цього будинку.

До прийняття рішення від 03.12.2010
Виконавчим комітетом Львівської
міської ради вважався самовільним
будівництвом, згідно відмітки у
техпаспорті від 17.06.2010 р. про самовільне
будівництво мезоніну пл. 35.6 кв.м.

03.12.2010 р. Виконавчим комітетом
Львівської міської ради було винесено
рішення №1708 про погодження прийняття в
експлуатацію приватного житлового
будинку садибного типу та
господарської будівлі на АДРЕСА_1.

У п.1 резолютивної частини вказаного
Рішення зазначено, що погоджено
прийняття в експлуатацію приватного
житлового будинку садибного типу після
прибудови і надбудови та збудованої
господарської будівлі під літерою «Б-2»
на АДРЕСА_1, які здійснила ОСОБА_1

Пунктом 2 резолютивної частини цього ж
Рішення зобов'язано департамент
містобудування протягом п'яти робочих
днів підготувати та видати у
встановленому порядку довідку про
погодження прийняття в експлуатацію
приватного житлового будинку
садибного типу та господарської
будівлі під літерою «Б-2» на АДРЕСА_1

08.12.2010 р. департаментом містобудування
Львівської міської ради видано Довідку
№247 про погодження прийняття об'єкта
будівництва до експлуатації, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, якою
погоджено прийняття в експлуатацію
приватного житлового будинку
садибного типу після прибудови і
надбудови та збудованої господарської
будівлі під літерою «Б-2» на, АДРЕСА_1

Крім цього, у цій Довідці зазначено, що
така видана для інспекції
державно-будівельного контролю у
Львівській області для видачі
сертифіката відповідності.

24.12.2012 р. внесено зміни в технічний
паспорт, шляхом проставлення відмітки
про скасування самовільного
будівництва на підставі Рішення
Виконавчого комітету Львівської
міської ради.

04.04.2014р. Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області опрацювала всі
надані ОСОБА_1 документи і
зареєструвала Декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації за
№ ЛВ 77.

19.06.2014 року позивач ОСОБА_1 відправила
листа з рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення на
адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в якому
просила останніх з'явитися до
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_12
за адресою: м. Львів, вул Коперніка, 26
для оформлення спільної заяви про
виділення реальних часток між
співвласниками вищевказаного будинку,
що знаходяться у приватній спільній
частковій власності.

В повідомленні, було зазначено, що для
оформлення відповідних заяв у
нотаріуса необхідно мати з собою
оригінали документів, що підтверджують
право власності на конкретну частину
будинку, а також визначено термін
протягом якого потрібно прибути до
нотаріуса.

Третя особа ОСОБА_3 надав необхідні
документи та погодився спільно з
іншими співвласниками підписати заяву
про розподіл часток на об'єкт
нерухомого майна та в одноосібному
порядку в нотаріуса підписав заяву,
якою погодився провести виділ реальних
часток між ОСОБА_1 з одного боку та
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з іншого, який зроблено
нотаріусом на підставі поданих
документів, що підтверджується
відповідною заявою.

Відповідач відмовилась підписати таку
заяву.

Згідно з ст. 364 ЦК України, кожен з
учасників спільної часткової
власності має право вимагати виділу у
натурі частки майна. Якщо згоди у
способі виділу не досягнуто, то за
позовом кожного з співвласників, майно
ділиться в натурі, якщо це можливо без
втрати його цільового призначення.

Відповідно до п. п. а, п. 12, п. 14 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 1995 року №20 "Про судову практику
у справах за позовами про захист права
приватної власності" та пп. 6, 7
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 4 жовтня 1991 року №7 "Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок", при поділі будинку в натурі,
що є спільною частковою власністю, слід
мати на увазі, що це можливо, якщо
кожній із сторін може бути виділено
відокремлену частину будинку із
самостійним виходом або за технічної
можливості переобладнати приміщення в
ізольовані квартири, які відповідають
розміру їх часток у приватній
власності.

Суд вважає, що підстав для визнання
вказаного жилого будинку неподільної
річчю чи законодавчої заборони
виділення частки будинку немає.

Судом встановлено, що житловий будинок
складається з підвалу площею 20,6 кв.м.,
що перебуває у моїй власності; квартири
НОМЕР_2 що перебуває у власності
позивача ОСОБА_1, яка включає: Веранду 5,8
кв.м. Коридор7,6 кв.м. Туалет 1,6 кв.м. Кухню
11,8 кв.м. Ванну 4,4 кв.м. Коридор 10.4 кв.м.
Житлову кімнату 15,1 кв.м. Житлову
кімнату 25,8 кв.м. Житлову кімнату 13,7 кв.м.
Житлову кімнату 12,3 кв.м.

Згідно з технічним паспортом,
виготовленим БТІ станом на 17.06.2010р.,
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
на земельній ділянці площею 0,1000 га.
знаходяться наступні об'єкти
нерухомості: житловий будинок А-1,
Житлова прибудова А1-1 та господарська
споруда Б-2. Дійсна інвентаризаційна
вартість яких становить 438 597 грн.

Відповідно до частини 2 ст. 331 ЦК
України, право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Виходячи зі змісту ч.2 ст. 331 ЦК, частини
першої статті 182 ЦК та Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
право власності на новостворене
нерухоме майно виникає у особи, яка
створила це майно, після закінчення
будівництва об'єкта нерухомості,
введення його в експлуатацію,
отримання свідоцтва про право
власності та реєстрації права
власності.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України
від 01.07.2004, № 1952-ІУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація прав на
такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Згідно п.46 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», затвердженого Постановою
КМУ від 22.06.2011р. №703, визначено перелік
документів необхідний для проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна. Зокрема, частиною 2 п. 46 цього
Порядку передбачено, що у разі, коли
державна реєстрація прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно проводиться на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна, що до проведення реконструкції
належав на праві спільної власності,
заявник, крім документів, що зазначені
в цьому пункті, подає органові
державної реєстрації прав письмову
згоду всіх співвласників об'єкта
нерухомого майна щодо проведення його
реконструкції. Якщо розмір відповідних
часток у праві спільної власності
змінився у зв'язку з проведенням
реконструкції об'єкта нерухомого
майна, заявник подає органові
державної реєстрації прав письмову
заяву співвласників про розподіл
часток у спільній власності на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна.

Згідно із ст. 356 ЦК України власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Згідно з ст. 364 ЦК України, кожен з
учасників спільної часткової
власності має право вимагати виділу у
натурі частки майна. Якщо згоди у
способі виділу не досягнуто, то за
позовом кожного з співвласників, майно
ділиться в натурі, якщо це можливо без
втрати його цільового призначення.

Стороною відповідача суду не доведено
належно допустимими доказами, що
Декларація про готовність об'єкта до
експлуатації є недійсною, чи, що у неї
внесено неправдиві відомості, про, що
представник відповідача наголошував у
судовому засіданні. Крім того у
судовому розгляді не спростовано
доводів позивача, котрими
обґрунтовуються її вимоги.

Суд вважає, що Позивач у інший спосіб
захистити своє право власності змоги
немає.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Реєстраційну службу Львівського
міського управління юстиції
зареєструвати право власності на
виділену частку житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
як на окремий об'єкт нерухомого майна
за ОСОБА_1, суд вважає таку
безпідставною, оскільки позивачем не
доведено порушення її прав
Реєстраційною службою Львівського
міського управління юстиції, а також
сторона позивача не ставила вимоги про
залучення цей орган, як
співвідповідача у справі, а туму у цій
частині позов задоволенню не підлягає
і у задоволенні цієї вимоги слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 10, 11, 15, 59, 60, 88, 208, 209,
212, 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

в и р і ш
и в :

Позов задовольнити частково.

Збільшити частку ОСОБА_1 у житловому
будинку АДРЕСА_1

Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1
право власності на частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 що включає: сходова клітка
площе 4,6 кв.м., підвал пощею 20,6 кв.м., на
першому поверсі наступні приміщення:
веранда інд. 1-1 площею 5,8 кв.м., коридор
інд. приміщення 1-2 площею 7,6 кв.м., туалет
інд. приміщення 1-3 площею 1,6 кв.м., кухня
інд. приміщення 1-4 площею 11,8 кв.м. ванна
інд. приміщення 1-5 площею 4,4 кв.м.,
коридор ін.д. 1-6 площею 10,4 кв.м., житлова
кімната інд. 1-7 площею 15,1 кв.м., житлова
кімната інд. 1-8 площею 25,8 кв.м., житлова
кімната інд. 1-9 площею 13,7 кв.м., житлова
кімната інд. 1-10 площею 12,3 кв.м. мансарда:
горище, приміщення інд 1-11 площею 2,3
кв.м., приміщення інд. 1-12 площею 3,4 кв.м.,
приміщення інд 1-13 пл. 13,8 кв.м.,
приміщення інд. 1-14 площею 16,1 кв.м. , а
всього по мансарді загальною площею 35,6
кв.м.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 3654,00 гривні оплаченого
судового збору.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання в десятиденний термін з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. Т. Едер