Справа №
Провадження № 2/477/260/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючої - судді Семенової
Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Полігонівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області про визнання
договору купівлі-продажу нерухомого
майна дійсним та визнання права
власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду із позовною заявою,
в якій просить визнати дійсним договір
купівлі-продажу № 1135 від 27.06.2000 року
квартири АДРЕСА_1, та визнати за нею
право власності на вказану квартиру в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог
вказувала, що 27 червня 2000 року її мати
придбала вищевказану квартиру у
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Вказаний договір було зареєстровано
товарною біржею та в подальшому
нотаріально не посвідчувався. ЇЇ мати
та відповідачі досягли згоди щодо
суттєвих умов договору та виконали
його. Право власності щодо цього майна
у Миколаївському БТІ було
зареєстрованого за її матір'ю ОСОБА_5
Проте, вказаний договір нотаріально не
посвідчувався, та такий документ не
може бути прийнято нотаріусом як
правовстановлюючий, що посвідчував би
право власності її матері на вказане
нерухоме майно. Саме з цього приводу
нотаріусом їй відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вказане нерухоме майно після смерті
матері ОСОБА_5, тому за захистом своїх
спадкових прав вона звернулася до суду
із цим позовом.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою, в якій свої позовні
вимоги підтримала та просила справу
розглянути у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду із заявами, в яких
просили справу розглянути у їх
відсутність, проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 не заперечували.

Полігонівська сільська рада
Жовтневого району Миколаївської
області також звернулася до суду із
заявою, в якій проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала
та просила справу розглянути у
відсутність їх представника.

Дослідивши надані письмові докази, в
межах заявлених позовних вимог, суд
встановив, що відповідно до змісту
договору купівлі-продажу, укладеного 27
червня 2000 року та зареєстрованого
Універсальною біржею «Південь» за № 1135
від 27.06.2000 року, ОСОБА_2, який діяв
від свого імені та імені
неповнолітньої доньки ОСОБА_4, та
ОСОБА_3 придали, а ОСОБА_5 придбала
квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 30).

Згідно цього ж Договору, вказане майно
належить продавцям на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 26.06.2000 року № 28, виданого
Херсонською квартирно-експлуатаційною
частиною району.

Відповідно до п. 5 Договору - кошти за
продане майно отримано продавцями до
реєстрації цього договору.

Згідно реєстраційного посвідчення,
право власності ОСОБА_5 на вказану
квартиру зареєстровано в
Миколаївському БТІ 15.09.2000 року за № 95
(а.с. 29).

Статтею 227 ЦК України 1963 року, який був
чинним на час укладення вказаного
спірного договору, передбачено, що
договір купівлі-продажу житлового
будинку укладається в письмовій формі
та підлягає обов'язковому
нотаріальному посвідченню, якщо хоча б
одна із сторін є громадянином.

Недотримання даної вимоги тягне за
собою недійсність договору (ч. 1 ст. 47 ЦК
України).

Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України
в редакції 1963 року суд може визнати
дійсною угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, коли
сторони досягли згоди за всіма її
істотними умовами і одна сторона
ухиляється від нотаріального
посвідчення останньої за відсутності
передбачених законодавством перешкод
для цього.

Відповідно до матеріалів справи та
змісту вказаного вище договору
вбачається, що сторони узгодили та
виконали всі його суттєві умови, в тому
числі й ціну, право власності за ОСОБА_5
на це майно зареєстровано в
Миколаївському МБТІ, проте у зв'язку з
невиконанням вимог щодо нотаріального
посвідчення вказаного договору
позивачка, як спадкоємець покупця за
договором - ОСОБА_5, позбавлена
можливості оформити свої спадкові
права на це майно.

За вищевказаних обставин,
враховуючи вимоги ст.47 ЦК України, в
редакції 1963 року, досягнення та
виконання сторонами договору всіх його
суттєвих умов, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині визнання
вищевказаного договору дійсним
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання за
позивачкою права власності на це майно
як спадкодавця ОСОБА_5, то згідно
свідоцтва про смерть НОМЕР_1, ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського міського
управління юстиції здійснено актовий
запис про смерть за № 1086 від 12.03.2013 року
(а.с. 19).

Родинні відносини позивачки ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 відповідно як доньки та матері
підтверджуються наданими суду копіями
свідоцтва про народження ОСОБА_5,
свідоцтва про розірвання шлюбу між
батьками позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зі
зміною її прізвища у зв'язку з
розірванням шлюбу на дівоче, копією
свідоцтва про народження позивачки
ОСОБА_1 та свідоцтва про шлюб позивачки
із ОСОБА_7 (а.с. 17- 18, 22-23).

За даними Полігонівської сільської
ради Жовтневого району Миколаївської
області на час смерті ОСОБА_5 із нею
проживала та була зареєстрована донька
ОСОБА_1 (а.с. 14).

За відомостями спадкової справи,
заведеної Жовтневою державною
нотаріальною Миколаївської області,
єдиним спадкоємцем майна після смерті
ОСОБА_5 є її донька ОСОБА_1 Інший
спадкоємець, ОСОБА_8 від прийняття
спадщини після смерті її доньки ОСОБА_5
відмовилася (а.с. 42).

Підстави, з яких позивачка була змушена
звернутися до суду із цим позовом
підтверджуються листом нотаріуса від
03.10.2013 року № 1159/02/14, яким ОСОБА_1
роз'яснено про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вказане майно у зв'язку з не наданням
правовстановлюючого документу на
спадкове майно (а.с. 26).

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

Проте вищевказаний договір, у зв'язку з
порушенням вимог щодо його
нотаріального посвідчення, не може
слугувати документом, що посвідчує
право власності спадкодавця на
вищевказане нерухоме майно.

Втім, як встановлено судом, сторонами
договору купівлі-продажу всі його
умови було виконано, право власності за
новим власником було зареєстровано в
Миколаївському БТІ, тому суд вирішив
про дійсність цього договору, а отже
набуття ОСОБА_5 прав щодо вказаного
майна як власника та віднесення його до
спадкової маси після смерті ОСОБА_5

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

З наведеного, та встановивши, що
відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268 ЦК
України, ОСОБА_1 є спадкоємицею першої
черги, що прийняла спадщину після
смерті матері ОСОБА_5 та встановивши
належність вказаного майна
спадкодавцю, а також з'ясувавши, що
позивачка позбавлена можливості
нотаріально оформити свої спадкові
права за вищевказаних обставин, суд
вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК
України її цивільне право підлягає
захисту судом шляхом визнання дійсним
договору купівлі-продажу вищевказаної
спірної квартири, та визнання за ОСОБА_1
права власності щодо цього майна.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що
укладений 27 червня 2000 року між
продавцями ОСОБА_2, який діяв від свого
імені та імені своєї доньки ОСОБА_4, та
ОСОБА_3 і покупцем ОСОБА_5, та
зареєстрований Універсальною біржею
«Південь» за № 1135 від 27.06.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова