У Х В А Л А

іменем україни

29 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л.,
Мостової Г. І.,

Мартинюка В. І.,
Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Бахмацького району в інтересах
Матіївської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області до ОСОБА_3 про припинення права
власності та відчуження земельної
ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 22 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 14 серпня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року прокурор Бахмацького
району в інтересах Матіївської
сільської ради Бахмацького району
Чернігівської області звернувся до
суду з указаним позовом, у якому,
посилаючись на те, що громадянка
Російської Федерації ОСОБА_3 у порядку
спадкування за заповітом отримала у
власність земельну ділянку площею 1,5044
га для ведення особистого селянського
господарства, розташовану на території
Матіївської сільської ради, 24 травня
2011 року отримала державний акт на право
власності на зазначену земельну
ділянку, але протягом встановленого
законом строку її відчуження не
провела. У зв'язку з чим, посилаючись на
приписи ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу
України, позивач просив припинити
право власності відповідачки на
зазначену земельну ділянку та
відчужити її на користь територіальної
громади Матіївської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області.

Рішенням Бахмацького районного
суду Чернігівської області від
22 липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 14 серпня 2013
року, позов задоволено.

Припинено право власності
громадянки Російської Федерації
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,5044
га для ведення особистого селянського
господарства, розташованої на
території Матіївської сільської ради
Бахмацького району, кадастровий номер
:13:000:0123, право власності на яку
посвідчено державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 445008 та відчужено дану земельну
ділянку на користь Матіївської
сільської ради Бахмацького району
Чернігівської області.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалені у
справі судові рішення просить
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в позові.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За правилами ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що невідчуження
спірної земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
відповідачкою протягом року з дня
отримання права приватної власності на
неї є підставою для примусового
припинення її права власності на цю
ділянку та передачі цього майна
безоплатно у власність територіальної
громади Матіївської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області.

Проте з такими висновками судів
повністю погодитись не можна з огляду
на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є
громадянкою Російської Федерації.

27 серпня 2009 року відповідачка
отримала свідоцтво на право на
спадщину за заповітом № 2-1297, на
підставі якого успадкувала земельну
ділянку для ведення особистого
селянського господарства площею 1,5044
га, що розташована на території
Матіївської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області.

24 травня 2011 року ОСОБА_3 отримала
державний акт на право власності на
вказану земельну ділянку серії ЯЛ №
445008.

Відповідно до статті 14 Конституції
України земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Правовий статус та порядок
використання, зокрема земель
сільськогосподарського призначення
визначено Земельним Кодексом України
(далі - ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України
землями сільськогосподарського
призначення визнаються землі, надані
для виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей.

Згідно із ч. 5 ст. 22 ЗК України землі
сільськогосподарського призначення не
можуть передаватись у власність
іноземцям, особам без громадянства,
іноземним юридичним особам та
іноземним державам.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЗК України
землі сільськогосподарського
призначення, прийняті у спадщину
іноземцями, а також особами без
громадянства, протягом року підлягають
відчуженню.

Разом із тим, порядок та підстави
припинення права на землю
регламентуються главою 22 ЗК України.

Згідно з п. «е» ст. 140 ЗК України
підставами припинення права власності
на земельну ділянку є, зокрема,
невідчуження земельної ділянки
іноземними особами та особами без
громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 145 ЗК
України якщо до особи переходить право
власності на земельну ділянку, яка за
цим Кодексом не може перебувати в її
власності, ця ділянка підлягає
відчуженню її власником протягом року
з моменту переходу такого права. У
випадках, коли земельна ділянка цією
особою протягом встановленого строку
не відчужена, така ділянка підлягає
примусовому відчуженню за рішенням
суду.

Оскільки відповідачка є іноземцем,
яка набула право власності на землю
сільськогосподарського призначення та
не відчужила її протягом строку,
встановленого статтею 81 ЗК України, то
вказана земельна ділянка підлягає
примусовому відчуженню за рішенням
суду на підставі
статті 145 ЗК України, а право приватної
власності ОСОБА_3 на цю земельну
ділянку підлягає припиненню на
підставі п. «е» статті 140 ЗК України.

У той же час, ухвалюючи рішення про
безоплатну передачу спірної земельної
ділянки на користь територіальної
громади Матіївської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області, на порушення приписів
ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України суди
першої та апеляційної інстанцій, не
визначившись із характером спірних
правовідносин, не зазначили, якою
нормою матеріального права
керувалися, вирішуючи спір між
сторонами у такий спосіб.

При цьому суди не перевірили та не
спростували доводів відповідачки щодо
порушення її права, передбаченого
статтею 1 Першого протоколу Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, та не звернули
увагу на положення статті 41
Конституції України, відповідно до
якої ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об'єктів права
приватної власності може бути
застосоване лише як виняток з мотивів
суспільної необхідності, на підставі і
в порядку, встановлених законом, та за
умови попереднього і повного
відшкодування їх вартості.

Зазначені порушення процесуального
закону унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, та є
відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування ухваленого у
справі рішення суду першої інстанції
та ухвали апеляційного суду з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 22 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 14 серпня 2013
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
Т. Л. Ізмайлова

В. І. Мартинюк

Г. І. Мостова

Д. О. Остапчук