Справа № 162/2494/13-ц
Провадження № 2/162/40/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року Любешівський районний
суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Залаззівської сільської ради
Любешівського району Волинської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на нерухоме спадкове
майно, --

встановив:

У суд з позовною заявою звернувся
ОСОБА_1. Просить визнати за ним право
власності в порядку успадкування на
нерухоме майно, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті батька -
ОСОБА_5 -- залишилось нерухоме майно,
спадкоємцем якого за законом є позивач.
Через відсутність державної
реєстрації успадкованого ОСОБА_1 не
може оформити своїх прав. За таких
обставин змушений звернутись до суду.

Позивач заявив клопотання про
розгляд справи у його відсутності.
Позов підтримав.

Відповідачі подали заяви про визнання
позову та розгляд справи у їх
відсутності.

На підставі частини 2 статті 197
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК) фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Відповідно до положень частини 4 статті
130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку статті 174
цього ж Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Оскільки викладені у позовній заяві
обставини, на які позивач покладається
в обґрунтування своїх вимог, сторонами
фактично визнаються, то на підставі
частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає їх
доведеними.

В обґрунтуванні позову позивач вказує,
що він у встановлені на момент
відкриття спадщини спосіб та строк її
прийняв, а тому при вирішенні цього
спору слід застосовувати чинне на той
час законодавство.

У відповідності з частиною 2 статті 12
Закону України «Про власність»
громадянин набуває права власності на
доходи від участі в суспільному
виробництві, індивідуальної праці,
підприємницької діяльності, вкладення
коштів у кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане
внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

У частині 1 статті 13 згаданого вище
Закону зазначено, що об'єктами права
власності є жилі будинки, квартири,
предмети особистого користування,
дачі, садові будинки, предмети
домашнього господарства, продуктивна і
робоча худоба, земельні ділянки,
насадження на земельній ділянці,
засоби виробництва, вироблена
продукція, транспортні засоби, грошові
кошти, інші цінні папери, а також інше
майно споживчого і виробничого
призначення.

Відповідно до статті 527 Цивільного
кодексу Української РСР редакції 1963
року (далі -- ЦК УРСР) спадкоємцями
можуть бути особи, що були живими на
момент смерті спадкодавця, а також діти
померлого, зачаті при його житті і
народженні після його смерті.

Статтею 529 ЦК УРСР встановлено, що при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти
(у тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

Частиною 2 статті 548 ЦК УРСР визначено,
що прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини.

Згідно статті 549 ЦК УРСР визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Враховуючи викладене, подані позивачем
докази, суд вважає, що визнання
відповідачами позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а рішення суду
слугуватиме підставою для державної
реєстрації прав ОСОБА_1 на нерухоме
майно.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 130, 174, 208, 209,
213 - 215 ЦПК, на підставі статей 527, 529, 548, 549
ЦК УРСР, статей 12, 13 Закону України «Про
власність», --

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_1 визнати власником нерухомого
спадкового майна, яке згідно даних
технічного паспорта приватного
підприємства «Волиньексперт» від 14
грудня 2012 року розташоване по АДРЕСА_1,
а саме: житлового будинку «А-1», сараю
«Б-1».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення оскаржуваного судового
рішення.

У разі, якщо рішення було ухвалено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий: суддя
В.Д. Глинянчук