Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/220/14
Головуючий у 1 інстанції: Мінасов В.В.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.
при секретарі: Свинаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20 листопада 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Платинум
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н
О В И Л А:

У серпні 2013 року ПАТ «Платинум Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що 26 липня 2007 року між ЗАТ
«Агробанк», правонаступником якого є
ПАТ «Банк Восток», та ОСОБА_3 було
укладено договір № 7.840.07.12.м, за умовами
якого відповідач отримала кредит в
сумі 47 000 доларів США під 16% річних з
зобов'язанням повернути кредит до
25.07.2014 року. Відповідач не виконав
належним чином зобов'язання по
поверненню кредиту та сплаті відсотків
за користування ним. Заборгованість
відповідача за кредитним договором
станом на 23.04.2013 року складає 952 993,26 грн.,
з яких: 342 188,96 грн. - сума заборгованості
по кредиту; 91 549,27 грн. - сума
заборгованості по відсоткам; 519 255,03 грн.
- сума пені за несвоєчасне погашення
кредиту та відсотків. В якості
забезпечення зобов»язань за кредитним
договором 26.07.2007 року між ЗАТ
«Агробанк» та відповідачем ОСОБА_2 було
укладено договір поруки № 7.840.07.12.м2, за
умовами якого відповідач зобов'язався
відповідати перед банком за повне та
своєчасне виконання позичальником
боргових зобов'язань за кредитним
договором у повному обсязі. Позивач, до
якого перейшло право вимоги від ПАТ
«Банк Восток» за договором
відступлення права вимоги від 12.07.2011р.,
просив суд стягнути солідарно з
відповідачів вищевказану
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20 листопада 2013 року позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Платинум
Банк» суму заборгованості за кредитним
договором 952 993,26 грн., з яких: 342 188,96 грн. -
сума заборгованості по кредиту; 91549,27
грн. - сума заборгованості по відсоткам;
519 255,03 грн. - сума пені за несвоєчасне
погашення кредиту та відсотків.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скар-

гу, в якій, посилаючись на його
незаконність, порушення судом норм
матеріального та проце-

суального права, невірну оцінку
доказів, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
просить його скасувати в частині
задоволення позову Банку до
відповідача ОСОБА_2 та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову в
позові.

Відповідач ОСОБА_3 рішення суду не
оскаржила, у зв»язку з чим у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК
України законність та обгрунтованість
рішення в цій частині колегією суддів
не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
26 липня 2007 року між ЗАТ «Агробанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Восток», та ОСОБА_3 було укладено
договір № 7.840.07.12.м, за умовами якого
відповідач отримала кредит в сумі 47 000
доларів США під 16% річних з
зобов'язанням повернути кредит до
25.07.2014 року.

Відповідно до п. 4.2.4.4, 4.5, 4.6 кредитного
договору позичальник зобов'язується:
починаючи з місяця, наступного за датою
видачі першого траншу, щомісячно в
період з 1 по 25 число вносити грошові
кошти в сумі 560 доларів США для
погашення заборгованості за кредитною
лінією; в сумі достатній для погашення
заборгованості по нарахованим
відсоткам за користування кредитом в
попередньому календарному місяці.
Сплату заборгованості проводити
шляхом внесення готівки або
перерахунку безготівкових грошових
коштів, погашати заборгованість за цим
договором в наступній черговості:
прострочена заборгованість за
нарахованими відсотками, пеня за
порушення строків кредиту сплати
відсотків; строкова заборгованість за
нарахованими відсотками; прострочена
заборгованість за кредитом; строкова
заборгованість за кредитом, повністю
повернути кредит в зазначений
договором термін. За порушення строків
повернення кредиту та/чи відсотків
сплачувати банку пеню у розмірі 0,5% від
суми прострочених зобов'язань.

Додатковою угодою № 1 від 22.08.2008 року до
кредитного договору збільшена сума
кредитної лінії до 55 280 доларів США та
збільшені відсотки до 17% річних.
Відповідно до п. 4.2 кредитного договору
в новій редакції, починаючи з місяця,
наступного за датою видачі першого
траншу, щомісячно в період з 1 по 25 число
вносити грошові кошти в сумі 768 доларів
США для погашення заборгованості за
кредитною лінією; в сумі достатній для
погашення заборгованості по
нарахованим відсоткам за користування
кредитом в попередньому календарному
місяці.

Додатковою угодою № 1 від 01.06.2010 року до
кредитного договору до травня 2011 року
встановлена сума платежу за кредит 906,41
долар США, після чого відповідно до п. 4.2
кредитного договору в новій редакції,
починаючи з місяця, наступного за датою
видачі першого траншу, щомісячно в
період з 1 по 25 число вносити грошові
кошти в сумі 1358,34 доларів США для
погашення заборгованості за кредитною
лінією; в сумі достатній для погашення
заборгованості по нарахованим
відсоткам за користування кредитом в
попередньому календарному місяці.

26.07.2007 року між ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_2
укладено договір поруки № 7.840.07.12.м2, за
умовами п.1.1-1.4 якого відповідач
зобов'язався відповідати перед банком
за повне та своєчасне виконання
позичальником боргових зобов'язань за
кредитним договором у повному обсязі.

Додатковими угодами № 1 від 22.08.2008р. та
№ 1 від 01.06.2010 року до договору поруки,
укладеними між Банком, позичальником
ОСОБА_3 та поручителем ОСОБА_2,
збільшено суму кредиту та ставку
відсотків за користування ним.

12.07.2011 року між ПАТ «БАНК ВОСТОК» та ПАТ
«Платинум Банк» був укладений договір
відступлення права вимоги № 20110712/1-Г7,
згідно з яким ПАТ «Платинум Банк»
набуло права кредитора відносно ОСОБА_3
за кредитним договором № 7.840.07.12.м., що
підтверджується реєстром кредитних
договорів, право вимоги за якими
відступається.

Для забезпечення виконання
зобов»язань за кредитним договором між
ОСОБА_3 та первісним кредитором ЗАТ
«Агробанк» був укладений договір
іпотеки, за яким передано в іпотеку
нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

Оскільки позичальником не
виконувались належним чином умови
кредитного договору та станом на лютий
2012р. утворилась заборгованість у сумі
861 056,44 грн., за виконавчим написом
нотаріуса було звернено стягнення на
вказане іпотечне майно ОСОБА_3 та за
рахунок продажу нежитлового
приміщення було задоволено вимоги
кредитора в особі ПАТ «Платинум Банк» в
сумі 265 769,57 грн. Проте вся сума
заборгованості не була погашена, а
ОСОБА_3 продовжувала несплачувати
встановлені договором щомісячні
платежі та заборгованість
продовжувала збільшуватись і станом на
23.04.2013р. складала 952 993,26 грн. Новий
кредитор в особі ПАТ «Платинум Банк»
звернувся до суду з позовом про
стягнення вказаної суми з позичальника
та поручителя в солідарному порядку.

Задовольняючи вказаний позов Банку,
суд першої інстанції вважав його
обгрунтованим і доведеним.

Між тим, колегія не повністю
погоджується з такими висновками суду,
оскільки, дослідивши повно та всебічно
обставини справи в частині
правовідносин між Банком і
позичальником, суд ретельно не
з»ясував всіх обставин справи щодо
правовідносин між Банком та
поручителем, що призвело до
неправильного вирішення справи про
задоволення позовних вимог до
поручителя.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України
сторони повинні виконувати свої
обов'язки належним чином і у
встановлені строки.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки
поручитель зобов»язався відповідати
за виконання позичальником всіх
зобов»язань перед кредитором в повному
обсязі, що виникли з договору кредитної
лінії № 7.840.07.12.м від 26.07.2007р.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору поруки цей
договір набуває чинності з моменту
підписання його сторонами.
Поручительство припиняється з
припиненням всіх зобов»язань
позичальника за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов»язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Відповідно
до ч. 2 ст. 251 ЦК України терміном є
певний момент у часі, з настанням якого
пов»язана дія чи подія, яка має
юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 252 ЦК
України термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, в пункті 3.2 договору поруки
встановлено саме термін припинення
поруки, а строк припинення самого
договору поруки не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов»язання не пред»явить
вимоги до поручителя.

Згідно з пунктом 5.1 кредитного договору
банк має право вимагати розірвання
договору або дострокового погашення
кредиту, відсотків, штрафних санкцій та
припинити подальше

надання траншів у разі невиконання або
неналежного виконання позичальником
умов цього договору, при настанні
подій, що впливають на його здатність
або бажання виконання грошових
зобов»язань за цим договором.

Згідно з п.п. 2.2, 2.3 договору поруки
у разі невиконання позичальником своїх
зобов»язань за кредитним договором,
кредитор має право пред»явити свої
вимоги безпосередньо до поручителя,
які є обов»язковими до виконання через
п»ять банківських дінв з дня отримання
повідомлення банку про невиконання
позичальником своїх зобов»язань за
кредитним договором. Поручитель
зобов»язаний виконати свої
зобов»язання перед кредитором в строк,
указаний в п. 2.2 цього договору шляхом
внесення суми заборгованості
позичальника на рахунок кредитора.

За матеріалами справи вбачається.
що поручитель ОСОБА_2 в січні 2012р.
отримав від ПАТ «Платинум банк» вимогу
№ 60-15/251 від 05.01.2012р. про погашення всієї
суми заборгованості за кредитним
договором.

Таким чином, за умовами договору
поруки строк виконання основного
зобов»язання настав через п»ять
банківських днів з дня отримання
поручителем вимоги про дострокове
погашення всієї суми заборгованості, а
саме: в лютому місяці 2012р.

Однак ПАТ «Платинум Банк»
звернувся до Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя із позовною заявою про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 лише
29.07.2013р., тобто з порушенням
шестимісячного строку, передбаченого
ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику
застосуваннями судами законодавства
при вирішенні справ, що виникають із
кредитних правовідносин» встановлено:
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК України порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов»язання не пред»явить
вимоги до поручителя. При вирішенні
таких спорів суд має враховувати, що
згідно зі статтею 526 ЦК зобов»язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов»язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов»язань за цим договором строк
пред»явлення кредитором до поручителя
про повернення отриманих у кредит
коштів має обчислюватись з моменту
настання строку погашення
зобов»язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов»язання у повному
обсязі або у зв»язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Пред»явленням вимоги до
поручителя є як направлення/ вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред»явлення до нього позову.

При цьому в разі пред»явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутись до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов»язання.

Така ж правова позиція міститься в
Постанові Верховного Суду України від
18 липня 2012р., яка була винесена за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов»язковим для всіх суб»єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначену норму права,
та для всіх судів України.

Отже, на підставі вищевказаних
матеріалів справи встановлено, що
договір поруки № 7.840.07.12.м.2 від 26.07.2007р. є
припиненим у відповідності до ч. 4 ст. 559
ЦК України, що є підставою у
відмовленні позову банку до
поручителя.

Інший довод апеляційної скарги
щодо відсутності доказів передання
новому кредитору в

особі ПАТ «Платинум Банк» договору
поруки № 7.840.07.12.м.2 від 26.07.2007р., а
відтак і відсутність у нього права
вимоги до поручителя, спростовується
матеріалами справи.

Так, до договору про відступлення
права вимоги № 20110712/1-г (інв.) від
12.07.2011р., укладеного між ПАТ «БАНК
ВОСТОК» та ПАТ «Платинум Банк», мається
Додаток № 2 «Реєстр договорів поруки,
права вимоги за якими відступаються», в
якому в пункті 15 зазначено про
відступлення права вимоги за договором
поруки № 7.840.07.12.м.2 від 26.07.2007р.,
укладеним первісним кредитором з
ОСОБА_2

Беручи до уваги всі вищевикладені
обставини, колегія вважає, що рішення
суду в частині стягнення
заборгованості з поручителя ОСОБА_2
постановлено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
тому у відповідності до вимог п.п. 1, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в
цій частині із ухваленням нового
рішення про відмову в позові Банку до
ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313,314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20 листопада 2013 року у цій
справі скасувати в частині задоволення
позову Публічного акціонерного
товариства «Платинум

Банк» до ОСОБА_2 та відмовити в позові в
цій частині.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйової І.А.