У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько А.О.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права спільної
сумісної власності на майно подружжя
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 28 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила визнати за нею та ОСОБА_5 право
спільної сумісної власності подружжя
на рухоме і нерухоме майно, придбане за
час перебування у шлюбі.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
з 5 серпня 2006 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від
якого мають спільну дитину - сина
ОСОБА_6 За час подружнього життя
придбали у власність нерухоме майно:
житловий будинок з прибудовами
житловою площею 51,6 кв.м, загальною
площею 86,9 кв.м та
господарсько-побутовими будівлями і
спорудами та земельну ділянку
загальною площею 0,1610 га, розташовані по
АДРЕСА_1 на території Борівської
селищної ради Борівського району
Харківської області; автомобіль марки
«DACIA LOGAN», 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1; автомобіль марки
«FORD FOCUS», 2008 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_2; причеп ПВ 183131, 2011
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_3.

Рішенням Борівського районного суду
Харківської області від 30 липня 2014 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право
спільної сумісної власності подружжя
на житловий будинок з прибудовами
житловою площею

51,6 кв.м, загальною площею 86,9 кв.м та
господарсько-побутовими будівлями і
спорудами та земельну ділянку
загальною площею 0,1610 га - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд - 0,1500 га, та для
ведення особистого селянського
господарства - 0,0110 га, розташовані по
АДРЕСА_1 на території Борівської
селищної ради Борівського району
Харківської області; автомобіль марки

«DACIA LOGAN», 2006 року випуску, державний
номерний знак

НОМЕР_1; автомобіль марки «FORD FOCUS», 2008
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2; причеп ПВ року випуску
державний номерний знак НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частину майна, а саме: житлового
будинку з прибудовами житловою площею
51,6 кв.м, загальною площею 86,9 кв.м з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами; земельну ділянку загальною
площею 0,1610 га - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд - 0,1500
га та для ведення особистого
селянського господарства -

0,0110 га, розташовані по АДРЕСА_1 на
території Борівської селищної ради
Борівського району Харківської
області; автомобіля марки DACIA LOGAN 2006
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1; причепу ПВ 183131

2011 року випуску державний номерний
знак НОМЕР_3.

У задоволенні решти позову ОСОБА_4
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 28 серпня

2014 року скасовано рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_4 та ухвалено
в цій частині нове рішення, яким
стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 43
тис. грн у рахунок компенсації Ѕ
частини автомобіля марки FORD FOCUS, 2008 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2.

У іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні позову ОСОБА_4
щодо стягнення з

ОСОБА_5 компенсації за Ѕ частину
автомобіля та ухвалюючи в цій частині
нове рішення про задоволення позову,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
задовольняючи позов в частині
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 43
тис. грн. в рахунок компенсації Ѕ
частину автомобіля марки «FORD FOCUS», 2008
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2, дійшов вірного висновку про те,
що спірний автомобіль є сумісним
майном подружжя і був проданий
відповідачем після розірвання шлюбу,
оскільки відповідач не довів суду тих
обставин, що спірний автомобіль був
проданий ним в період шлюбу зі згоди
позивача.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 28 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська