У Х В А Л А

"29" січня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в
складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі - Булгаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
заяву ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання договору позики
грошей недійсним та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
скасування заходів забезпечення
позову накладених ухвалою суду від 8
липня 2013 року на належне їй майно, а
саме 29/1000 частин ідеальної долі
об'єкту нерухомості за адресою:АДРЕСА_1.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1
посилалася на прийняте 13 лютого 2013 року
Татарбунарським районним судом
Одеської області рішення, на підставі
якого вона є власником вказаного майна,
а не ОСОБА_2.

16 серпня 2013 року судом було відмовлено
в задоволенні заяви ОСОБА_1

25 жовтня 2013 року апеляційним судом
Одеської області вказану ухвалу
скасовано питання про скасування
заходів забезпечення позову у
зазначеній справі за заявою ОСОБА_1
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

17 січня 2014 року ОСОБА_1 уточнила свою
заяву та також просила скасувати в
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно записи про обтяження
№1563962, 1564314, 1931663, 1931748 від 8 липня 2013 року.

Сторони в засідання не з'явилися про
причини неявки суд не повідомляли.
Відповідно до вимог ч.5 ст.154 ЦПК України
їх неявка не перешкоджає розгляду
справи.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.3 ст.154 ЦПК України заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

8 липня 2013 року ухвалою Суворовського
районного суду м.Одеси в забезпечення
зустрічних вимог ОСОБА_3 було накладено
арешт на 11/1000 та 18/1000 частин комплексу
сукняної фабрики за адресою:АДРЕСА_1
належні позивачу ОСОБА_2.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо
заяву залишено без розгляду, вжиті
заходи забезпечення позову
застосовуються до набрання судовим
рішенням законної сили. Проте суд може
одночасно з ухваленням судового
рішення або після цього постановити
ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до рішення
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 13 лютого 2013 року,
яке набрало чинності 1 липня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, було
визнано за нею право власності на 11/1000
та 18/1000 частин комплексу сукняної
фабрики за адресою:АДРЕСА_1, а також
визнано недійсним та скасовано запис
про державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_2

Враховуючи встановлені судом
обставини та вказані вище норми, суд
приходить до висновку про необхідність
скасування заходів забезпечення
позову, оскільки вказане майно з
рішенням суду належить іншій особі, яка
не є учасником процесу по даній справі.

Приймаючи до уваги наявність в
матеріалах справи копії витягу лише з
одним номером 1563962 від 8 липня 2013 року,
тому суд вважає за можливе
задовольнити заяву частково,
зазначивши про скасування в
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно записів про обтяження
накладених на підставі ухвали
Суворовського районного суду м.Одеси
від 8 липня 2013 року.

Керуючись ст.ст.154,209,210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати захід забезпечення
позову у вигляді арешту на :

- 11/1000 частин комплексу сукняної
фабрики, що знаходиться в АДРЕСА_1, а
саме приміщення №№4-1,4-2, із літери
«В»(їдальня) загальною площею 94,4 кв.м.,
що складає 11/1000 ідеальної долі
відповідно до технічного паспорту
об'єкта нерухомості - комплексу
сукняної фабрики, які належать на праві
власності ОСОБА_2 відповідно до
договору купівлі-продажу від 26 липня 2012
р., посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу та зареєстрованого в реєстрі за
№927;

- 18/1000 частин комплексу сукняної
фабрики, що знаходиться в АДРЕСА_1, а
саме приміщення №№3-1,3-2,3-3,3-43-5,3-6, із
літери «В» (їдальня) загальною площею
146,3 кв.м., що складає 18/1000 ідеальної долі
відповідно до технічного паспорту
об'єкта нерухомості - комплексу
сукняної фабрики, які належать на праві
власності ОСОБА_2 відповідно до
договору купівлі-продажу від 26 липня 2012
р., посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу та зареєстрованого в реєстрі за
№930.

Скасувати в державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно записи
про обтяження, накладені на підставі
ухвали Суворовського районного суду
м.Одеси від 8 липня 2013 року по справі
№523/10027/13-ц.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції протягом 5 днів з дня
отримання її копії.

Суддя: