провадження 4-с/756/162/14
УХВАЛА

17 жовтня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
Васильєва Сергія Сергійовича,

встановив:

30 вересня 2014 року заявник звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві Васильєва С.С., в якій посилається
на те, що державний виконавець порушив
вимоги чинного законодавства та права
заявника.

Зокрема, 22.09.2014 року державним
виконавцем при виконанні виконавчого
листа №2/756/513/13, виданого Оболонським
районним судом м. Києва 20 травня 2014 року
про звернення стягнення на передану в
іпотеку квартиру для погашення боргу
за кредитним договором, було складено
акт опису та арешту майна - квартири
АДРЕСА_1. При цьому державним
виконавцем в усній формі повідомлено
заявника про те, що вказана квартира
протягом місяця буде передана на
примусову реалізацію. Заявник вказує,
що вказана квартира є предметом
договору іпотеки, забезпечує виконання
зобов'язань за споживчим кредитом, має
загальну площу 50 кв.м, використовується
заявником як місце постійного
проживання і інше нерухоме майно у
власності заявника відсутнє, тому
відповідно до Закону України «Про
мараторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» на неї не
може бути звернуто стягнення.

Крім того, заявник посилається на те, що
після вказаних дій державного
виконавця йому стало відомо про
наявність зведеного виконавчого
провадження, в рамках якого об'єднано
три виконавчих провадження з виконання
виконавчих листів, виданих Оболонським
районним судом м. Києва:
вищезазначений; №2/756/513/13, виданий 20
травня 2014 року про солідарне стягнення
з заявника та ін. боржників
заборгованості за кредитним договором;
№ №2/756/5566/13, виданий 14 травня 2014 року
про стягнення з заявника
заборгованості за кредитним договором.
Стягувачем за вказаними виконавчими
листами є ПАТ «Універсал банк»,
боржником - заявник.

При виконанні вказаного зведеного
виконавчого провадження державним
виконавцем винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 11 липня
2014 року та постанову про арешт коштів
боржника від 11 липня 2014 року.

Заявник вважає, що постанова про арешт
коштів боржника винесена державним
виконавцем з перевищенням повноважень,
оскільки сума коштів, які були
арештовані, значно перевищує суму
коштів, які мають бути стягнуті згідно
виконавчих документів.

Крім того, заявник зазначає, що грошові
кошти, які стягуються за виконавчими
листами є споживчими кредитами в
іноземній валюті, для забезпечення
виконання яких в іпотеку передано
нерухоме майно. Оскільки іпотечний
кредит в першу чергу має бути
задоволений за рахунок переданого в
іпотеку майна, а на інше майно
звертається стягнення лише у разі
недостатності коштів від реалізації
іпотечного майна, за виконавчими
листами відповідно до вказаного Закону
не може бути звернуто стягнення на інше
нерухоме майно, в тому числі й на
грошові кошти на рахунках заявника.

Заявник вважає, що оскільки відповідно
до вказаного Закону не може бути
примусово стягнуто зазначене вище
майно, державний виконавець не мав
права проводити його опис та арешт, в
тому числі квартири та грошових коштів
на банківських рахунках, а був
зобов'язаний на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження» повернути виконавчі
листи стягувачу.

Також заявник вказує, що зі змісту
постанови про відкриття провадження
від 06 червня 2014 року неможливо
зрозуміти її суті, тому не зрозуміло
яким чином її необхідно добровільно
виконувати.

На підставі викладеного заявник просив
визнати неправомірними (протиправними)
дії державного виконавця ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєва
С.С. в частині накладення арешту та
опису майна боржника; визнати
неправомірною (протиправною)
бездіяльність державного виконавця
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві
Васильєва С.С. в частині неповернення
виконавчих документів стягувачу на
підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження»; визнати
недійсними акт опису та арешту майна
від 22 вересня 2014 року щодо квартири
АДРЕСА_1, постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 11 липня 2014 року,
постанову про арешт коштів боржника
від 11 липня 2014 року, постанову про
відкриття виконавчого провадження №
43580562 від 06 червня 2014 року; зобов'язати
державного виконавця ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєва
С.С. повернути стягувачу виконавчі
листи №2/756/513/13 щодо звернення
стягнення на майно, №2/756/513/13 щодо
стягнення заборгованості за кредитним
договором, видані Оболонським районним
судом м. Києва 20 травня 2014 року та
2/756/5566/13 щодо стягнення заборгованості
за кредитним договором, виданий
Оболонським районним судом м. Києва 14
травня 2014 року; зупинити стягнення на
підставі виконавчих листів до
завершення розгляду скарги.

В судовому засіданні заявник вимоги
скарги підтримав.

Державний виконавець ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєв
С.С. в судове засідання не з'явився, про
дату, час та місце розгляду скарги
повідомлений належним чином, подав до
суду копію матеріалів заведеного
виконавчого провадження та надіслав до
суду клопотання, в якому просив
відкласти розгляд скарги, посилаючись
на зайнятість у здійсненні виконавчих
дій та неможливість прибути в судове
засідання.

Суд, враховуючи стислі строки розгляду
скарги, встановлені ст. 386 ЦПК України,
та надання копії матеріалів
виконавчого провадження, вважає за
можливе розглянути скаргу за
відсутності державного виконавця.

Суд, заслухавши пояснення заявника,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів зведеного виконавчого
провадження №43647567 вбачається, що на
виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві перебуває:

виконавчий лист № 2/756/513/13, виданий
Оболонським районним судом м. Києва 20
травня 2014 року щодо боржника ОСОБА_1,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в рахунок
погашення заборгованості перед ПАТ
«Універсал банк» за кредитним
договором №001-2008-357 від 22 лютого 2008 року
у розмірі 999605 грн. 79 коп. (далі -
виконавчий лист 1);

виконавчий лист № 2/756/513/13, виданий
Оболонським районним судом м. Києва 20
травня 2014 року щодо боржника ОСОБА_1 про
солідарне стягнення з ОСОБА_1 та інших
осіб на користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованості за кредитним договором
№ 001-2008-352 від 21 лютого 2008 року та
судових витрат у загальному розмірі
1127274 грн. 84 коп. (далі - виконавчий лист 2);

виконавчий лист № 2/756/5566/13, виданий
Оболонським районним судом м. Києва 14
травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 999605 грн. 79 коп. та судових
витрат, всього 1003046 грн. 79 коп. (далі -
виконавчий лист 3). З рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 19 листопада 2013 року унікальний №
756/15663/13-ц вбачається, що заборгованість,
яка вказана у виконавчому листі 3,
стягнута саме за кредитним договором
№001-2008-357 від 22 лютого 2008 року.

Виконавчі провадження з виконання
вказаних виконавчих листів відкрито
постановами державного виконавця ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєва
С.С. від 06 червня 2014 року.

11 липня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві
Васильєвим С.С. при примусовому
виконанні виконавчого листа 3 винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, якою накладено арешт на все
майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у
межах суми звернення стягнення 1003046
грн. 79 коп.

11 липня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві
Васильєвим С.С. при примусовому
виконанні виконавчого листа 3 винесено
постанову про арешт коштів боржника,
якою накладено арешт на кошти, що
містяться на рахунках боржника у
фінансових установах у межах суми 3129927
грн. 42 коп.

За повідомленням банків залишків
коштів на рахунках боржника
недостатньо для виконання постанови.

22 вересня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві
Васильєвим С.С. при примусовому
виконанні виконавчого листа 2 складено
акт опису та арешту майна, а саме
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження», яка регулює
порядок звернення стягнення на кошти
та інше майно боржника, звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Законом України від 03.06.2014 року № 1304-VII
"Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті" Верховна Рада України
постановила, що протягом дії цього
Закону:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

2) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки).

З договору іпотеки від 22 лютого 2008 року
(а.с. 14 т. 1) та кредитного договору
№001-2008-357 від 22 лютого 2008 року (а.с.6 т. 1)
вбачається, що квартира АДРЕСА_1
передана її власником - громадянином
України ОСОБА_1 в іпотеку ПАТ
«Універсал Банк» для забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором №001-2008-357 від 22 лютого 2008 року,
за яким ОСОБА_1 отримав споживчий
кредит в іноземній валюті на придбання
квартири.

Загальна площа квартири становить 50
кв.м. Станом на дату укладення договору
вартість предмета іпотеки становить
770378 грн.

За відомостями адресно-довідкового
бюро ОСОБА_1 з 13 грудня 2012 року
зареєстрований в зазначеній квартирі.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що
вказана квартира є його постійним
місцем проживання.

З наявної в матеріалах виконавчого
провадження інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно вбачається, що у ОСОБА_1
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно.

Оскільки судом встановлено наявність
усіх передбачених Законом України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" умов для
заборони примусового звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, власник
квартири ОСОБА_1 згоди на звернення
стягнення не дає, а у виконавчому листі
1 йдеться саме про звернення стягнення
на предмет іпотеки, суд вважає, що
державний виконавець зобов'язаний на п.
9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» повернути виконавчий
лист 1 стягувачу.

Крім того, оскільки квартира АДРЕСА_1
передана боржником в іпотеку банку для
забезпечення виконання зобов'язань
саме за кредитним договором №001-2008-357
від 22 лютого 2008 року, у державного
виконавця були відсутні підстави для
складання акту опису та арешту цієї
квартири від 22 вересня 2014 року (що,
відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження», є одним з
етапів звернення стягнення на майно
боржника) при примусовому виконанні
виконавчого листа 2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 001-2008-352 від 21 лютого 2008 року. Тому акт
опису й арешту майна від 22 вересня 2014
року підлягає скасуванню.

Також суд вважає, що слід скасувати
постанову про арешт коштів боржника
від 11 липня 2014 року, винесену державним
виконавцем при примусовому виконанні
виконавчого листа 3 про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованості за кредитним договором
та судових витрат у загальному розмірі
1003046 грн. 79 коп., якою накладено арешт на
кошти боржника в межах суми 3129927 грн. та
зобов'язати державного виконавця ВДВС
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Васильєва С.С.
вирішити питання про накладення арешту
на кошти боржника в межах суми
стягнення за вказаним виконавчим
листом у розмірі 1003046 грн. 79 коп.

Підстав для визнання протиправними дій
державного виконавця при примусовому
виконанні виконавчого листа 3 щодо
винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, якою накладено арешт
на все майно, що належить боржнику
ОСОБА_1 у межах суми звернення
стягнення 1003046 грн. 79 коп., суд не вбачає,
оскільки вказані дії вчинені державним
виконавцем відповідно до положень ст. 52
Закону України про виконавче
провадження.

Положення п. 2 ч.1 Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" при
виконанні виконавчого листа 3 не
підлягають застосуванню, оскільки у
вказаному пункті йдеться про заборону
примусового стягнення іншого майна
позичальника за умови, коли реалізація
предмета застави відбулася, але коштів,
одержаних стягувачем від реалізації,
недостатньо. В даному випадку
реалізація предмета іпотеки не
відбулася.

Підстави для задоволення скарги в
іншій частині відсутні, оскільки інші
оскаржувані дії вчинені державним
виконавцем з дотримання вимог Закону
України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 210, 386, 387, ст.ст. 47, 52, 54
Закону України «Про виконавче
провадження», Законом України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті", суд -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
Васильєва Сергія Сергійовича
задовольнити частково.

Скасувати акт опису й арешту майна від
22 вересня 2014 року, складений державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
Васильєвим Сергієм Сергійовичем при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2/756/513/13, виданого Оболонським
районним судом м. Києва 20 травня 2014 року
щодо боржника ОСОБА_1 про солідарне
стягнення з ОСОБА_1 та інших осіб на
користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованості за кредитним договором
№ 001-2008-352 від 21 лютого 2008 року та
судових витрат у загальному розмірі
1127274 грн. 84 коп., яким описано і
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Скасувати постанову про арешт коштів
боржника від 11 липня 2014 року винесену
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Васильєвим Сергієм
Сергійовичем при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2/756/5566/13,
виданого Оболонським районним судом м.
Києва 14 травня 2014 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованості за кредитним договором
та судових витрат у загальному розмірі
1003046 грн. 79 коп., якою накладено арешт на
кошти боржника в межах суми 3129927 грн., та
зобов'язати державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Васильєва Сергія
Сергійовича вирішити питання про
накладення арешту на кошти боржника в
межах суми стягнення за вказаним
виконавчим листом у розмірі 1003046 грн. 79
коп.

Зобов'язати державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Васильєва Сергія
Сергійовича на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження» повернути стягувачу
виконавчий лист № 2/756/513/13, виданий
Оболонським районним судом м. Києва 20
травня 2014 року щодо боржника ОСОБА_1 про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1 в рахунок погашення
заборгованості у розмірі 999605 грн. 79
коп. перед ПАТ «Універсал Банк» за
кредитним договором № 001-2008-357 від 22
лютого 2008 року.

В задоволенні скарги в іншій частині
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М. Маринченко