У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.Суддів:Касьяна О.П.,Коротуна В.М.,
Ступак О.В., Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 1 червня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 26 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7, Управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності.

Зазначав, що з 28 жовтня 2003 року він
зареєстрований за місцем проживання у
квартирі АДРЕСА_1. З 2005 року до 2011 року
перебував у Великобританії.

Згідно з витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно власником
указаної квартири на підставі
свідоцтва про право власності від 10
травня 2007 року, виданого Управлінням
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, є ОСОБА_7 - колишній
чоловік його матері, ОСОБА_8, шлюб між
якими було укладено 15 березня 2007 року
та розірвано 28 липня 2009 року.

Посилаючись на те, що спірну квартиру
було приватизовано ОСОБА_7 з порушенням
положень статті 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та ст. 65-1 Житлового кодексу
України, просив визнати недійсним
свідоцтво про право власності від
10 травня 2007 на зазначену квартиру та
скасувати державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_7 на цю квартиру.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 1 червня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 8 лютого 2013 року, позовні вимоги
ОСОБА_6 задоволено: визнано недійсним
свідоцтво про право власності від 10
травня 2007 року на квартиру АДРЕСА_1, яке
видане Управлінням комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради;
скасовано державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_7 на вказану
квартиру.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 26 квітня 2013 року відмовлено
публічному акціонерному товариству
«Універсал Банк» у відкритті
апеляційного провадження на підставі
частини першої статті 292 ЦПК України.

У касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк» порушує питання про скасування
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 1 червня 2012 року й
ухвали апеляційного суду Львівської
області від 26 квітня 2013 року та
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції розглянуто спір
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
виданого 10 травня 2007 року Управлінням
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради ОСОБА_7

ОСОБА_7 визнав позовні вимоги ОСОБА_6
про визнання недійсним виданого йому
свідоцтва про право власності на
вказану квартиру.

16 квітня 2008 року між публічним
акціонерним товариством «Універсал
Банк» та ОСОБА_8 було укладено кредитні
договори.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за цими кредитними
договорами між публічним акціонерним
товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_7
укладено договір іпотеки, за яким
ОСОБА_7 надав в іпотеку банку зазначену
квартиру.

Відповідно до частини першої статті 292
ЦПК України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Апеляційний суд, постановляючи ухвалу
від 26 квітня 2013 року про відмову
публічному акціонерному товариству
«Універсал Банк» у відкритті
апеляційного провадження, залишив поза
увагою, що суд вирішив питання
законності набуття ОСОБА_7 права
власності на квартиру, яка є предметом
договору іпотеки, укладеним ним з
банком, та дійшов помилкового висновку
про те, що судом не вирішувалось
питання про права та обов'язки банку, а
тому банк не має права звертатись із
апеляційною скаргою на рішення суду
першої інстанції.

Ураховуючи, що апеляційним судом
неправильно застосовані норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
відповідно до частини другої статті 338
ЦПК України ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтею 338 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 26 квітня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.П.
Касьян В.М. Коротун О.В. Ступак С.П.
Штелик