Справа №303/6495/14-ц
2/303/3468/14 Номер рядка стат. звіту - 49
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року

м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді
Камінського С.Е.,

при секретарі Федорці
В.В.,

за участю : представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м.Мукачево цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки за несвоєчасність сплати
аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Мукачівського
міськрайонного суду із позовною заявою
до ОСОБА_3 про стягнення неустойки
(пені) за несвоєчасність сплати
аліментів в сумі 135567 грн.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що
28.01.2010 року відділом реєстрації актів
цивільного стану по м. Мукачево
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції було видано
свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3
між нею (позивачем) та відповідачем,
актовий запис № 14. За час шлюбу з
відповідачем у них народилася дитина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до
рішення Мукачівського міськрайонного
суду у справі № 2-3227/09 від 27.10.2009 року був
виданий виконавчий лист про стягнення
з відповідача аліментів на утримання
сина ОСОБА_4 в розмірі 300 грн.,
відповідно до постанови головного
державного виконавця МВ ДВС
Мукачівського МРУЮ було відкрито
виконавче провадження. Згідно
розрахунку заборгованості по
аліментам, станом на 30.09.2014 року
загальна заборгованість по аліментам
становить 16100 грн., з якого також
вбачається, що позивач не отримує
аліменти від відповідача за період з
09.11.2009 року по 30.09.2014 рік. Залишок
заборгованості станом на 30.09.2014 року
складає 16100 грн. Виконавче провадження
було відкрито 09.11.2009 року відповідно до
постанови головного державного
виконавця (ВП № 15903554), а тому суму
неустойки слід відраховувати з
наступного місяця після виникнення
заборгованості - грудень 2009 року.
Загальна кількість прострочених днів
складає - 1673 дні (з 01.12.2009 року по 30.06.2014
року). В липні 2014 року відповідач
оплатив 400 грн., серпень - 200 + 300 грн.,
вересень - 450 грн.). З урахуванням ст. 196
СК України, неустойка в розмірі 1 % від
суми загальної заборгованості
становить - 135567 грн. з урахування суми
боргу, кількості прострочених днів та
суми платежів здійснених відповідачем.

Позивач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_5 та в судове засідання не
з'явилися, подали заяву про розгляд
справи без участі позивача та її
представника, позовні вимоги
підтримують в повному обсязі та
просять задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні заперечила проти
задоволення позовних вимог, вважає
позов незаконним, безпідставним та
необґрунтованим. Пояснила, що

Стр. 2 із 3

позивач у позовній заяві свої вимоги
мотивує тим, що згідно розрахунку
заборгованості по аліментах станом на
30 вересня 2014 року загальна
заборгованість по аліментам становить
16100 грн. в якій також вбачається, що
позивач не отримує аліменти від
відповідача за період з 09 листопада 2009
по 30 вересня 2014 року. Відповідно до
пояснень ОСОБА_2, на початку після
розлучення ОСОБА_3 надав незначні кошти
на утримання, але потім вони з
відповідачем домовилися, що він буде
сплачувати аліменти після того як
знайде постійну роботу. Таким чином
вона вважає, що вини відповідача у
несплаті аліментів немає, оскільки між
позивачем та відповідачем існувала
певна домовленість про несплату
аліментів і він не сплачував аліменти з
погодження самої позивачки ОСОБА_2
Також позивач скористалася своїм
правом та відповідно до довідки
Мукачівського міського Управління
праці та соціального захисту населення
за № 1842/11-22 від 16 грудня 2014 року ОСОБА_2
отримувала з листопада 2010 року і по
вересень 2014 року тимчасову допомогу на
дитину, коли батько ухиляється від
сплати аліментів. Таким чином, протягом
зазначеного періоду позивач кожен
місяць за винятком декількох місяців
отримувала тимчасову допомогу за
рахунок коштів Державного бюджету,
всього сума даної допомоги становить
12999 грн. 84 коп. Тому за весь період, коли
позивачу сплачувалася тимчасова
допомога на дитину з відповідача у
судовому порядку до Державного бюджету
України повинні бути стягнуті
виплачені кошти. Таким чином вимагати і
сплату неустойки за періоди протягом
яких сплачувалася державна допомога
позивач не має права. У зв'язку з
наведеним просить в задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши письмові докази
у справі, оцінивши їх у сукупності, суд
приходить до наступного висновку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються відповідними
нормами Сімейного кодексу України.

У відповідності до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Згідно ч.2 ст.196 СК України, розмір
неустойки може бути зменшений судом з
урахуванням матеріального і сімейного
стану платника аліментів.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що відповідно до
рішення Мукачівського міськрайонного
суду у справі № 2-3227/09 від 27.10.2009 року був
виданий виконавчий лист про стягнення
з відповідача ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4 аліментів в розмірі 300 грн.,
відповідно до постанови головного
державного виконавця МВ ДВС
Мукачівського МРУЮ було відкрито
виконавче провадження. Згідно
розрахунку заборгованості по
аліментам, станом на 30.09.2014 року
загальна заборгованість по аліментам
становить 16100 грн.

Відповідно до розрахунку неустойка в
розмірі 1 % від суми загальної
заборгованості становить - 135567 грн.

Враховуючи положення, викладені у ч.2
ст.196 СК України, з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів ОСОБА_3, який працює
в ПАТ «Флекстронікс Сервіс УА» та
отримав дохід за шість місяців в сумі
10833 грн. 01 коп., проживає з мамою, яка є
пенсіонеркою, виходячи із засад
справедливості, розумності,
співмірності, також те, що розмір
нарахованої неустойки значно
перевищує суму боргу несплачених
аліментів, суд вважає за необхідне
зменшити розмір неустойки (пені) до 10000
грн., задоволивши таким чином позов
частково.

При постановленні рішення суд не бере
до уваги посилання представника
відповідача, як на підставу відмови у
позові, ту обставину, що позивач ОСОБА_2
отримувала тимчасову державну грошову
допомогу у зв'язку з ухиленням
відповідача від сплати аліментів,
оскільки у відповідності до ч.10 ст.181 СК
України сума наданої допомоги в
подальшому підлягає стягненню до
державного бюджету України з платника
аліментів.

Стр. 3 із 3

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.196 СК України та ст.ст. 10, 11,
15, 57-61, 88, 209, 210, 212, 215-218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3
задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІДН
НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІДН НОМЕР_2,
мешканки АДРЕСА_2 неустойку (пеню) за
несвоєчасність сплати аліментів в сумі
10000 (десять тисяч) грн. та судові витрати
(сплачений судовий збір) в сумі 100 (сто)
грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
учать у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
С.Е.
Камінський