Ухвала

іменем україни

30 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Фаловської І.М., Макарчука М.А.,
Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, виконавчого комітету
Коцюбинської селищної ради Київської
області, комунального підприємства
Київської обласної ради «Ірпінське
бюро технічної інвентаризації»,
ОСОБА_6, публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель», будівельної корпорації
«УкрАзіяБуд», третя особа - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Парком», про визнання
незаконними та скасування рішення
селищної ради, свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, визнання
незаконною державної реєстрації,
визнання недійсним договору часткової
участі, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5,
виконавчого комітету Коцюбинської
селищної ради Київської області,
комунального підприємства Київської
обласної ради «Ірпінське бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_6,
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель»,
будівельної корпорації «УкрАзіяБуд»,
третя особа - Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Парком»,
про визнання незаконними та скасування
рішення селищної ради, свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
визнання незаконною державної
реєстрації, визнання недійсним
договору часткової участі, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 21 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 14 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він є власником
квартири НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 на
підставі рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 4 квітня
2006 року. На його думку оскільки він є
власником квартири у будинку, то він є
співвласником допоміжних приміщень,
розташованих у цьому будинку. Однак, у
порушення прав власності позивача на
допоміжні приміщення виконкомом
Коцюбинської селищної ради Київської
області прийняті рішення, на підставі
яких ОСОБА_5 були видані свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
зокрема нежитлові приміщення НОМЕР_2,
які розташовані в підвальному
приміщені будинку АДРЕСА_1. Крім того,
рішенням виконкому Коцюбинської
селищної ради Київської області від
30 жовтня 2007 року № 223 нежитловим
приміщенням НОМЕР_2 присвоєно номер
НОМЕР_2 і зобов'язано комунальне
підприємство Київської обласної ради
«Ірпінське БТІ» (далі- КП КОР
«Ірпінське БТІ») оформити та видати
свідоцтво про право власності на групу
нежилих приміщень НОМЕР_2 як на ціле, на
ім'я ОСОБА_5 9 листопада 2007 року ОСОБА_5
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно - нежитлові
приміщення НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1 На
думку позивача вказаними діями
відповідачів порушуються його права
власності на допоміжні приміщення у
будинку. Ураховуючи викладене, ОСОБА_7
просить задовольнити його позовні
вимоги і з урахуванням збільшених
позовних вимог визнати незаконними та
скасувати рішення виконкому
Коцюбинської селищної ради
Ірпінського району Київської області
від 29 травня 2007 року № 132, від 30 серпня
2007 року № 189, від 30 серпня 2007 року
№ 188, від 30 жовтня 2007 року № 223,
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, видане 9 листопада 2007
року на ім'я ОСОБА_5 на групу нежилих
приміщень НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1,
визнати незаконною державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, визнати недійсними договори
часткової участі у капітальному
будівництві, укладені 24 серпня 2003 року,
14 жовтня 2003 року, 9 грудня 2003
року між ОСОБА_5 і БК «УкрАзіяБуд», на
будівництво спірних нежилих приміщень.

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся із
позовом до ОСОБА_5, виконкому
Коцюбинської селищної ради Київської
області, КП КОР «Ірпінське БТІ», ОСОБА_6,
ПАТ «Комерційний банк «Даніель», БК
«УкрАзіяБуд», третя особа - ОСББ
«Парком», про визнання незаконними та
скасування рішень виконкому
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 29 травня 2007 року № 132, від 30
серпня 2007 року № 189, від 30 серпня
2007 року № 188, від 30 жовтня 2007 року № 223,
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, видане 9 листопада
2007 року на ім'я ОСОБА_5 на групу
нежилих приміщень НОМЕР_2 у будинку
АДРЕСА_1, визнання незаконною державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, визнання недійсними договорів
часткової участі у капітальному
будівництві, укладених 24 серпня 2003
року, 14 жовтня 2003 року, 9 грудня
2003 року між ОСОБА_5 і БК «УкрАзіяБуд», на
будівництво спірних нежилих приміщень,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежилих приміщень,
укладеного 28 жовтня 2011 року між ОСОБА_6
та ПАТ «КБ «Даніель», предметом якого є
група нежилих приміщень НОМЕР_2 у
будинку АДРЕСА_1, визнання незаконною
та скасування державної реєстрації
права власності на вказаний об'єкт
нерухомості за ПАТ «КБ «Даніель»,
здійснену КП КОР «Ірпінське БТІ» 30
листопада 2011 року.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 21 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 14 листопада 2013 року, у задоволенні
позовів відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
та ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм матеріального та
процесуального права, і справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи ОСОБА_4 і ОСОБА_7 у
задоволенні їх позовних вимог, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
обґрунтовано виходив з того, що
позивачами не доведено обставини, на
які вони посилалися як на підставу
своїх вимог.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4
та ОСОБА_7 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 21 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 14 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів :

Фаловська І.М., Макарчук М.А.,
Леванчук А.О.