АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/744/978/2014
Головуючий у 1-й інстанції - Маренич С.О.
Справа № 446/912/12
Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Макарова М.О.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Юр»ївського районного суду
Дніпропетровської області від 29
листопада 2013 року про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя, визнання
права власності та розподіл сумісного
майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Юр»ївського районного
суду Дніпропетровської області
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя,
визнання права власності та розподіл
спільного майна подружжя, зустрічному
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні жилим
приміщенням, зняття особи з
реєстраційного обліку, розподіл
спільного майна подружжя.

Відповідно до заявлених вимог
позивач ОСОБА_1 просив визнати
домоволодіння АДРЕСА_1 спільною
сумісною; власністю подружжя,
виділивши йому та визнавши за ним право
власності на наступне майно - 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, вартістю 20 000
грн., автомобіль «Славута», 2005 р.
випуску, державний номер НОМЕР_1,
вартістю 15 000 грн., автомобільний причіп
«КРД», 2009 року випуску, державний номер
НОМЕР_2, вартістю 3 000 грн., а всього на
суму 38 000 грн..

Відповідачці просив виділити, визнавши
за останньою право власності, наступне
майно - 1/2 частину домоволодіння
АДРЕСА_1, вартістю 20 000 грн.; диван
«Малютка», вартістю 1 900 грн.; меблевий
набір у прихожу, вартістю 800 грн.; 4
штори, вартістю 440 грн., 4 гардини,
вартістю 440 грн., а всього на суму 23 580
грн., стягнувши з нього на користь
відповідача для зрівняння часток 7 210
грн..

Ухвалою суду від 03 липня 2013 року по
даній справі призначена судова
будівельно - технічна експертиза та
провадження по справі зупинено, при
цьому до теперішнього часу справа з
висновком експертизи до суду не
надходила.

29 листопада 2013 року позивач по справі
ОСОБА_1 подав до суду заяву про
забезпечення позову , в якій зазначав
про те, що 10 жовтня 2013 року відповідачка
по справі ОСОБА_3 звернулася до
Павлоградського управління по
експлуатації газового господарства з
заявою про відключення від
газопостачання спірного домоволодіння
АДРЕСА_1. При цьому , на думку позивача,
відключення від газопостачання
спірного домоволодіння може призвести
до приведення останнього у
непридатний для проживання стан та
зменшення його ринкової вартості, у
зв'язку з чим він вимушений просити
забезпечити позов шляхом заборони
відповідачці та Павлоградському
управлінню по експлуатації газового
господарства вчиняти дії направлені на
припинення газопостачання в будинок
№ 4 по вул. Набережній с. Жемчужне
Юр»ївського району Дніпропетровської
області для того, щоб у подальшому не
виникло ускладнень при виконанні
рішення суду.

Ухвалою Юр»ївського районного суду
Дніпропетровської області від 29
листопада 2013 року в задоволенні заяви
ОСОБА_1 про забезпечення позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову ухвалу, якою задовольнити його
заяву.

Розглянувши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що
позов забезпечується: 1) накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; 2) забороною
вчиняти певні дії; 3) встановленням
обов'язку вчинити певні дії; 4)
забороною іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо нього
інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права, власності на це
майно і про зняття з нього арешту; 6)
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 № 9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
роз'яснено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006
року, за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України єдиною
підставою для забезпечення позову є
відповідне клопотання у формі
мотивованої заяви будь-якої з осіб,
котрі беруть участь у справі.

Керуючись наведеними нормами
процесуального законодавства та
враховуючи роз'яснення Верховного Суду
України, при вирішенні питання про
забезпечення позову суди мають
здійснити оцінку обґрунтованості
доводів позивача щодо необхідності
вжиття заходів забезпечення позову з
урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, і зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення суду в разі невжиття таких
заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Як вбачається з заяви , ОСОБА_1 просив з
метою забезпечення позову заборонити
ОСОБА_3 та Павлоградському управлінню
по експлуатації газового господарства
вчиняти дії направлені на припинення
газопостачання у спірний жилий будинок
, що може унеможливити чи утруднити
виконання рішення суду про поділ
спільного майна подружжя, визнання
жилого будинку спільною сумісною
власністю подружжя.

Але, заява ОСОБА_1 про забезпечення
позову фактично не стосується предмета
позовних вимог та даний вид
забезпечення позову не впливає на
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову про розділ
спільного майна подружжя.

Окрім того, з урахуванням факту
проживання позивача у спірному
домоволодінні , у разі безпідставного
відключення його від газопостачання ,
дані обставини можуть бути предметом
розгляду інших вимог , з якими позивач
має можливість звернутись до суду.

Заборона ж відповідачці звертатись до
тих чи інших органів ,установ ,
організацій ,підприємств з будь-якими
питаннями не передбачена діючим
законодавством , оскільки така обмежує
права останньої і не може являтись
засобом забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу про відмову у
задоволенні заяви про забезпечення
позову, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов до висновку про
відмову у забезпеченні позову.

Ухвалу суду постановлено з додержанням
норм процесуального права, підстав до
її скасування при апеляційному
розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Юр»ївського районного суду
Дніпропетровської області від 29
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Судді: