Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/544/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Терновенко А.В.
УХВАЛА

13.02.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Суровицької Л.В.,

Чельник О.І.,

при секретареві - Ткаченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді матеріали
позовної заяви ОСОБА_5 до Ульянівської
районної державної нотаріальної
контори, ОСОБА_6, третя особа:
Сабатинівська сільська рада
Ульянівського району Кіровоградської
області,- про визнання права на
спадщину за заповітом та за законом та
про зобов»язання видати свідоцтва про
право на спадщину за заповітом і за
законом за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на ухвалу судді Ульянівського
районного суду Кіровоградської
області від 25 листопада 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_5
звернувся до суду із цим позовом. В
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що Ульянівська
державна нотаріальна контора
безпідставно не видає йому свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, який знаходиться АДРЕСА_1,
яка відкрилась після смерті його
матері - ОСОБА_7, яка сталася
ІНФОРМАЦІЯ_1, та свідоцтво на спадщину
за законом на ? частину банківських
вкладів.

Ухвалою судді Ульянівського
районного суду від 16.09.2013 року позовна
заява була залишена без руху з тих
підстав, що позивачем не були зазначені
ціна позову в частині майнових вимог,
докази на підтвердження обставин, на
які він посилався як на підставу для
задоволення позовних вимог, та не
сплачено судовий збір за відсутності
підстав для звільнення від його сплати.

Ухвалою судді від 25.11.2013 року
позовна заява визнана неподаною і
повернута позивачу з тих підстав, що
ним не були усунуті у наданий строк
недоліки позовної заяви відповідно до
попередньої ухвали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати ухвалу суду,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.
Зазначає про те, що суд належним чином
не розглянув його клопотання про
звільнення від сплати судового збору,
незаконно вимагав надати докази.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5,
перевіривши матеріали позовної заяви
та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно із ч.1ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи,
визначені у ч.1 ст.15 ЦПК України у
порядку позовного, наказного та
окремого провадження (ч.3ст.15 ЦПК).

Статтею 119 ЦПК визначені
вимоги до форми та змісту позовної
заяви. Зокрема, позовна заява повинна
містити: ціну позову щодо вимог
майнового характеру; зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування (п.п.4,6 ч.2).
До позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.1ст.121 ЦПК,
суддя встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, у якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п»яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_5
без руху, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що ця
заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК,
оскільки позивач дійсно не зазначив
ціну позову щодо вимог майнового
характеру, не зазначив докази, які б
підтверджували право власності
спадкодавця на житловий будинок, який є
предметом заповіту, не сплатив судовий
збір.

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_5 про те, що суддя в ухвалі від
16.09.2013 року вимагав від нього надати
докази на підтвердження обставин не
відповідають дійсності, оскільки в
ухвалі йшла мова про те, що позивач у
позовній заяві не зазначив докази на
підтвердження обставини, на яку він
посилався як на підставу для
задоволення позову.

Відповідно до ч.2ст.79 ЦПК
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Частиною 2ст.8 Закону України
«Про судовий збір» передбачено, що суд
може зменшити розмір судового збору
або звільнити від його сплати,
враховуючи майновий стан сторони, але
не довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Відмовляючи ОСОБА_5 у
задоволенні клопотання про звільнення
від сплати судового збору, суд
правильно виходив з того, що він не
надав належних доказів того, що він має
пільги щодо сплати судового збору та що
його майновий стан не дозволяє
сплатити судовий збір.

Оскільки позивач не усунув
недоліків позовної заяви та не сплатив
судовий збір у наданий судом строк, суд
правильно, відповідно до ч.2ст.121 ЦПК
України, повернув йому заяву.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви. (ч.5ст.121 ЦПК).

Таким чином, суд першої
інстанції вирішив питання, які
виникають на стадії пред»явлення
позову, з додержанням вимог закону, що
відповідно до п.1 ч.1ст.312 ЦПК України є
підставою для відхилення скарги і
залишення ухвали Ульянівського
районного суду від 25 листопада 2013 року
без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.1ч.1ст.312, 313-315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
ухвалу Ульянівського районного суду
Кіровоградської області від 25
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: