АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/505/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бєсєда Г.В. Доповідач - Петешенкова
М.Ю. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 01 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
спілкуванні та вихованні
неповнолітніх дітей заяву відповідача
про передачу справи на розгляд до суду
за місцем проживання відповідача та
дітей, -

В С Т А Н
О В И Л А:

Ухвалою Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
20 лютого 2013 року відкрито провадження у
вищевказаній справі (а.с. 1).

У жовтні 2013 року до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
було подане клопотання про передачу
справи на розгляд іншому суду за місцем
проживання відповідачки та дітей (а.с.
75).

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 01
листопада 2013 року в задоволенні
вказаного вище клопотання відмовлено
(а.с. 83-84).

В апеляційній скарзі відповідачка
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, просить
ухвалу суду першої інстанції
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для вирішення питання
про її передачу до суду за її місцем
проживання та дітей (а.с. 37-40).

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали судді в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду
скасувати з наступних підстав.

Відмовляючи в передачі справи на
розгляд іншому суду, суд першої
інстанції керувався ст.116 ЦПК України
та виходив з того, що зміна місця
реєстрації відповідача після пред
явлення позову не може бути підставою
для направлення справи на розгляд
іншому суду за новим місцем реєстрації
відповідача.

Однак з таким висновком суду
повністю погодитися не можна з огляду
на наступне.

Частиною 1 ст. 109 ЦПК України
передбачено, що позови до фізичної
особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Статтею 116 ЦПК України передбачено
підстави передачі справи з одного суду
до іншого, зокрема, суд передає справу
на розгляд іншому суду, якщо: до початку
розгляду справи по суті задоволено
клопотання відповідача, зареєстроване
місце проживання або перебування якого
раніше не було відоме, про передачу
справи за місцем його проживання
(перебування); після відкриття
провадження у справі і до початку
судового розгляду виявилося, що заяву
було прийнято з порушенням правил
підсудності; після задоволення
відводів (самовідводів) неможливо
утворити новий склад суду для розгляду
справи; ліквідовано суд, який розглядав
справу.

Згідно ч.4 ст.116 ЦПК забороняється
передавати до іншого суду справу, яка
розглядається судом, за винятком
випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 6 постанови Пленуму ВСУ «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» №2 від 12.06.2009 року
передбачено, що відповідно до частини
четвертої статті 116 ЦПК забороняється
передавати до іншого суду справу, яка
розглядається судом, незалежно від
зміни обставин, які пливають на
визначення підсудності справи, крім
випадків, установлених частиною першою
цієї статті. При цьому передача справи
на розгляд іншому суду на підставі
пункту 1 частини першої статті 116 ЦПК
залежить від обґрунтованості
клопотання відповідача.

Якщо після відкриття провадження у
справі і до початку судового розгляду
виявиться, що заяву було прийнято з
порушенням правил підсудності, суд
передає справу на розгляд належному
суду незалежно від волевиявлення
сторін.

Як вбачається з матеріалів, позивач
звернувся до суду із позовною заявою до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
спілкуванні та вихованні
неповнолітніх дітей.

Заочним рішенням Індустріального суду
м. Дніпропетровська від 05 червня 2013
року позов задоволено в повному обсязі.

Установлено, що 05 червня 2013 року
відповідач не була присутня у судовому
засіданні. Отримавши 25 липня 2013 року
копію заочного рішення суду,
відповідач звернулася до суду із
заявою про його перегляд, до якої
долучила довідку від 24 липня 2013 року,
про те, що вона разом з дітьми
зареєстрована та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1.

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 22 серпня
2013 року заява про перегляд заочного
рішення задоволена, вищевказане заочне
рішення суду скасоване, а справа
призначена до розгляду в загальному
порядку.

В матеріалах справи вбачається, що
разом з заявою про передачу справи на
розгляд іншому суду, відповідачка
надала суду копію паспорту, в якій
міститься відмітка про її місце
реєстрації починаючи з 29 травня 2013 року
за іншою адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, ухвала судді як така,
що не відповідає дійсним обставинам
справи та постановлена з порушенням
норм процесуального права, підлягає
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції для нового
вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 01 листопада 2013
року - скасувати та передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції
.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: