Справа № 683/2756/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
м.
Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючої -
судді Сагайдак І.М.

секретаря
Загоруйко О.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_3;

відповідача ОСОБА_4 та його
представника - адвоката ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинів
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
витребування документів з чужого
незаконного володіння,

в с т а н о в
и в:

У вересні 2012 року ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 і
просить витребувати з його незаконного
володіння належні їй документи, а саме
договори купівлі-продажу майнової
частки (паю) укладені між нею та
мешканцями с. Капустин, підтверджені
майновими свідоцтвами про право
власності на майновий пай члена КСП « 1
Травня» с. Капустин, та оригінали
майнових свідоцтв: серії ХМСК №002091 на
ім»я ОСОБА_6; серії ХМСК №002092 на ім»я
ОСОБА_7; серії ХМСК №006969 на ім»я ОСОБА_8;
серії ХМСК №006966 на ім»я ОСОБА_9; серії
ХМСК №006970 на ім»я ОСОБА_10; серії ХМСК
№002035 на ім»я ОСОБА_11; серії ХМСК №005908
на ім»я ОСОБА_12; серії ХМСК №002004 на ім»я
ОСОБА_13; серії ХМСК №002097 на ім»я
ОСОБА_14; серії ХМСК №002164 на ім»я
ОСОБА_15; серії ХМСК №006981 на ім»я ОСОБА_2;
серії ХМСК №005914 на ім»я ОСОБА_16; серії
ХМСК №002086 на ім»я ОСОБА_17; серії ХМСК
№002087 на ім»я ОСОБА_18; серії ХМСК №005969
на ім»я ОСОБА_19; серії ХМСК №002118 на ім»я
ОСОБА_20; серії ХМСК №002062 на ім»я
ОСОБА_21; серії ХМСК №002061 на ім»я
ОСОБА_22; серії ХМСК №002058 на ім»я
ОСОБА_23; серії ХМСК №005959 на ім»я
ОСОБА_24; серії ХМСК №002166 на ім»я
ОСОБА_25; серії ХМСК №002057 на ім»я
ОСОБА_26; серії ХМСК №005999 на ім»я
ОСОБА_27; серії ХМСК №002028 на ім»я
ОСОБА_28; серії ХМСК №002153 на ім»я
ОСОБА_29; серії ХМСК №006973 на ім»я
ОСОБА_29; серії ХМСК №002148 на ім»я
ОСОБА_30; серії ХМСК №011865 на ім»я
ОСОБА_31; серії ХМСК №002026 на ім»я
ОСОБА_32; серії ХМСК №005940 на ім»я
ОСОБА_33; серії ХМСК №005913 на ім»я
ОСОБА_34; серії ХМСК №002089 на ім»я
ОСОБА_35; серії ХМСК №002066 на ім»я
ОСОБА_36; серії ХМСК №002098 на ім»я
ОСОБА_37; серії ХМСК №002168 на ім»я
ОСОБА_38; серії ХМСК №002016 на ім»я
ОСОБА_38; серії ХМСК №002114 на ім»я
ОСОБА_39; серії ХМСК №011868 на ім»я
ОСОБА_40; серії ХМСК №006984 на ім»я
ОСОБА_41; серії ХМСК №002001 на ім»я
ОСОБА_42; серії ХМСК №002082 на ім»я
ОСОБА_43; серії ХМСК №002112 на ім»я
ОСОБА_44; серії ХМСК №001122 на ім»я
ОСОБА_45; серії ХМСК №001132 на ім»я
ОСОБА_46; серії ХМСК №001150 на ім»я
ОСОБА_47; серії ХМСК №005951 на ім»я
ОСОБА_47; серії ХМСК №001041 на ім»я
ОСОБА_48; серії ХМСК №002036 на ім»я
ОСОБА_49; серії ХМСК №005962 на ім»я
ОСОБА_50; серії ХМСК №002139 на ім»я
ОСОБА_51; серії ХМСК №002037 на ім»я
ОСОБА_52; серії ХМСК №002141 на ім»я
ОСОБА_53; серії ХМСК №002079 на ім»я
ОСОБА_54; серії ХМСК №002154 на ім»я
ОСОБА_55; серії ХМСК №002080 на ім»я
ОСОБА_56; серії ХМСК №002067 на ім»я
ОСОБА_57; серії ХМСК №002043 на ім»я
ОСОБА_58; серії ХМСК №002162 на ім»я
ОСОБА_59; серії ХМСК №002128 на ім»я
ОСОБА_60; серії ХМСК №002068 на ім»я
ОСОБА_61; серії ХМСК №002136 на ім»я
ОСОБА_62; серії ХМСК №005951 на ім»я
ОСОБА_47; серії ХМСК №002005 на ім»я
ОСОБА_63; серії ХМСК №002038 на ім»я
ОСОБА_63; серії ХМСК №005972 на ім»я
ОСОБА_64; серії ХМСК №002143 на ім»я
ОСОБА_64; серії ХМСК №005932 на ім»я
ОСОБА_65; серії ХМСК №002167 на ім»я
ОСОБА_124; серії ХМСК №005965 на ім»я
ОСОБА_66; серії ХМСК №002137 на ім»я
ОСОБА_67; серії ХМСК №002040 на ім»я
ОСОБА_68; серії ХМСК №005933 на ім»я
ОСОБА_69; серії ХМСК №005939 на ім»я
ОСОБА_70; серії ХМСК №002042 на ім»я
ОСОБА_71; серії ХМСК №002042 на ім»я
ОСОБА_72; серії ХМСК №005911 на ім»я
ОСОБА_73; серії ХМСК №002065 на ім»я
ОСОБА_74; серії ХМСК №002050 на ім»я
ОСОБА_75; серії ХМСК №002063 на ім»я
ОСОБА_76; серії ХМСК №006980 на ім»я
ОСОБА_76; серії ХМСК №005994 на ім»я
ОСОБА_77; серії ХМСК №002055 на ім»я
ОСОБА_78; серії ХМСК №002056 на ім»я
ОСОБА_79; серії ХМСК №006965 на ім»я
ОСОБА_80; серії ХМСК №005933 на ім»я
ОСОБА_69; серії ХМСК №005967 на ім»я
ОСОБА_81; серії ХМСК №002116 на ім»я
ОСОБА_82; серії ХМСК №002120 на ім»я
ОСОБА_83; серії ХМСК №002127 на ім»я
ОСОБА_84; серії ХМСК №002096 на ім»я ОСОБА_4;
серії ХМСК №002095 на ім»я ОСОБА_85; серії
ХМСК №002107 на ім»я ОСОБА_86; серії ХМСК
№002019 на ім»я ОСОБА_87; серії ХМСК №002020
на ім»я ОСОБА_88; серії ХМСК №002106 на ім»я
ОСОБА_89; серії ХМСК №002145 на ім»я
ОСОБА_90; серії ХМСК №002102 на ім»я
ОСОБА_91; серії ХМСК №002101 на ім»я
ОСОБА_92; серії ХМСК №005970 на ім»я
ОСОБА_93; серії ХМСК №005949 на ім»я
ОСОБА_93; серії ХМСК №002102 на ім»я
ОСОБА_91; серії ХМСК №005950 на ім»я
ОСОБА_94; серії ХМСК №002104 на ім»я
ОСОБА_95; серії ХМСК №005927 на ім»я
ОСОБА_96; серії ХМСК №011867 на ім»я
ОСОБА_97; серії ХМСК №002030 на ім»я
ОСОБА_98; серії ХМСК №006967 на ім»я
ОСОБА_99; серії ХМСК №005942 на ім»я
ОСОБА_100; серії ХМСК №00216 на ім»я
ОСОБА_101; серії ХМСК №002083 на ім»я
ОСОБА_102; серії ХМСК №006968 на ім»я
ОСОБА_103; серії ХМСК №002084 на ім»я
ОСОБА_104; серії ХМСК №002047 на ім»я
ОСОБА_105; серії ХМСК №002046 на ім»я
ОСОБА_106; серії ХМСК №002159 на ім»я
ОСОБА_107; серії ХМСК №005958 на ім»я
ОСОБА_108; серії ХМСК №002125 на ім»я
ОСОБА_109; серії ХМСК №002059 на ім»я
ОСОБА_110; серії ХМСК №002126 на ім»я
ОСОБА_111; серії ХМСК №002025 на ім»я
ОСОБА_112; серії ХМСК №006983 на ім»я
ОСОБА_113; серії ХМСК №002024 на ім»я
ОСОБА_113; серії ХМСК №005954 на ім»я
ОСОБА_114; серії ХМСК №002039 на ім»я
ОСОБА_115; серії ХМСК №005919 на ім»я
ОСОБА_116; серії ХМСК №005920 на ім»я
ОСОБА_117; серії ХМСК №005996 на ім»я
ОСОБА_118; серії ХМСК №005995 на ім»я
ОСОБА_119; серії ХМСК №002169 на ім»я
ОСОБА_120; серії ХМСК №005921 на ім»я
ОСОБА_121.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог вказує, що на протязі
червня-серпня 2008 року нею було
викуплено (отримано за договором
дарування) у більшості співвласників
колишнього КСП « 1 Травня» с. Капустин
Старокостянтинівського району майнові
паї. В подальшому вона неодноразово
зверталась до Капустинської сільської
ради із заявами про видачу на своєї
ім»я свідоцтв про право власності на
придбані нею майнові паї. Оскільки їй
було відмовлено, вона уклала угоду з
адвокатом ОСОБА_122, який мав
підготувати позов до суду, та якому
вона передала оригінали договорів та
оригінали майнових сертифікатів. Через
непорозуміння щодо оплати роботи
адвоката, вона відмовилась від його
послуг, однак передані документи
останній їй не повернув, а передав
ОСОБА_4 Серед переданих документів були
усі договори купівлі-продажу майнових
паїв, укладені між нею та мешканцями с.
Капустин, а також оригінали майнових
сертифікатів на ім»я цих мешканців.

Оскільки ОСОБА_4 незаконно
утримує у себе належні їй документи,
тому просить на підставі ст.387 ЦК
України витребувати у нього ці
документи.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3
підтримали заявлені позовні вимоги та
наполягають на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 позов не
визнав, вказавши, що у березні 2011 року в
Старокостянтинівському РВ УМВС
України в Хмельницькій області він
отримав коробку, у якій знаходились
майнові сертифікати мешканців с.
Капустин, однак майнових сертифікатів
у нього на даний час не має, оскільки
одразу ж після їх отримання, він роздав
майнові сертифікати їх власникам.
Зазначає, що у переданій йому коробці
ніяких договорів не було.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
адвокат ОСОБА_5 проти позову заперечив,
вказавши, що позивачем не надано
доказів того, що спірні документи на
даний час знаходяться у ОСОБА_4, та
надав суду заяви кількох мешканців с.
Капустин ОСОБА_74, ОСОБА_93, ОСОБА_114,
ОСОБА_22, які вказують, що майнові
сертифікати знаходяться у них й своєї
частки в майні КСП « 1 Травня» вони
нікому не відчужували. Представник
також вказав про наявність таких заяв
від усіх перелічених у позовній заяві
власників майнових сертифікатів.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 386 ЦК
України держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб»єктів права
власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дії, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 387 ЦК України передбачено,
що власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Відповідно до положень ст.190 ЦК України
майном як особливим об»єктом
вважаються окрема річ, сукупність
речей, а також майнові права та
обов»язки. Майнові права є неспоживною
річчю. Майнові права визнаються
речовими правами.

Річчю є предмет матеріального світу,
щодо якого можуть виникати цивільні
права та обов»язки (ст.179 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст.387 ЦК України
предметом віндикаційного позову
виступає вимога власника, який не
володіє майном, до особи, яка незаконно
заволоділа цим майном, про повернення
індивідуально визначеного майна із
чужого незаконного володіння. Отже, за
віндикаційним позовом може бути
витребувана лише індивідуально
визначена річ, оскільки призначенням
такого позову є повернення лише
конкретного майна, яке було у власності
особи. При цьому позивач повинен
довести належність йому майна на праві
власності чи на іншому речовому праві.

Підставою віндикаційного позову є
обставини, що підтверджують
правомірність вимог позивача про
повернення йому майна із чужого
незаконного володіння, тобто факти, які
доводять право власності на
витребуване майно, вибуття його з
володіння позивача, знаходження його в
натурі у відповідача.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись до суду з даним позовом
ОСОБА_1 просить витребувати із
незаконного володіння ОСОБА_4 належні
їй майнові сертифікати, які видані на
ім»я мешканців с. Капустин
Старокостянтинівського району (всього
130 сертифікатів), а також договори
купівлі-продажу майнової частки (паю),
укладені на протязі червня-серпня 2008
року між нею та власниками
вищезазначених майнових сертифікатів.

Однак, на підтвердження того, що
майнові сертифікати належать саме їй,
позивачка не надала суду жодних
доказів, вказавши лише, що ці документи
належать їй на підставі договорів як
купівлі-продажу, так і дарування, які
вона укладала з власниками майнових
сертифікатів.

При цьому, договори купівлі-продажу,
які просить витребувати позивачка
індивідуально не визначені, оскільки
нею не зазначено жодних відомостей про
те, коли саме, з ким конкретно, на яких
умовах укладався договір, суть
договору, його природа, а також не
надано належних доказів того, що такі
договори взагалі укладались та
існують. Відсутні такі дані і в
матеріалах перевірки №287, проведеної
Старокостянтинівським РВ УМВС України
в Хмельницькій області по зверненню
ОСОБА_122 щодо можливого вчинення
відносно нього протиправних дій
директором та власником ПП «Чудова
земля» ОСОБА_1 (ЖРЗПЗ №430 від 10 березня
2011 року).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
вказав, що він у березні 2011 року отримав
лише майнові сертифікати, зазначені у
позовній заяві, які тоді ж були роздані
їх власникам. Такі його пояснення
позивачкою не спростовано.

Відносно майнового сертифікату, який
виданий на його ім»я та є предметом
витребування, зазначив, що належний
йому сертифікат знаходиться у нього й
жодних дій по відчуженню належних йому
майнових прав на користь ОСОБА_1 він не
вчиняв і жодних договорів з нею не
укладав. Аналогічні письмові пояснення
надали власники інших сертифікатів,
які є предметом даного спору, а саме:
ОСОБА_74, ОСОБА_93, ОСОБА_114 та ОСОБА_22, які
стверджують, що належні їм сертифікати
знаходяться у них й свої майнові права
вони не відчужували. Справжність
підписів зазначених осіб на письмових
поясненнях посвідчено 06 грудня 2011 року
секретарем виконкому Капустинської
сільської ради Яблуковою О.І.

З огляду на викладене, у суду відсутні
правові підстави для витребування у
ОСОБА_4 договорів купівлі-продажу
майнової частки (паю), укладені на
протязі червня-серпня 2008 року між
позивачкою та власниками майнових
сертифікатів, зазначених у позовній
заяві.

Відповідно до положень п.13 та п.14
Порядку визначення розмірів майнових
паїв членів колективних
сільськогосподарських підприємств та
їх документального посвідчення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №177 від 28 лютого 2001
року, майновий пай члена підприємства
документально підтверджується
свідоцтвом про право власності на
майновий пай члена підприємства за
зразком згідно додатка. У разі набуття
у власність майнового паю (його
частини) на підставі угоди міни,
дарування та інших цивільно-правових
угод, а також спадкування сільською,
селищною або міською радою видається
нове свідоцтво.

Оскільки позивачкою не доведено факту
належності їй майнових сертифікатів,
виданих на ім»я ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
та інших (всього 130 майнових
сертифікатів), а також факту
знаходження цих сертифікатів у
відповідача, тому у суді відсутні
правові підстави для їх витребування.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.179, 190, 386, 387 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про витребування з чужого
незаконного володіння свідоцтв про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства, договорів
купівлі-продажу майнової частки (паю)
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: