22-ц/775/1649/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Копилова Л.В.
Доповідач Попова С. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Попової С.А.,

суддів
Кочегарової Л.М., Ігнатоля Т.Г.,

при секретарі
Брежнєві Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в
місті Маріуполі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 27 жовтня 2014 року
у справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - ОСОБА_2, про
розстрочку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою про розстрочку виконання
рішення Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 07.05.2014р., яким з заявника стягнуто на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
сумі 102695,20грн. і моральну шкоду в сумі
3000грн. Заявник клопотання обґрунтовує
завеликою до стягнення грошовою сумою,
що не може одноразово сплатити через
значні витрати на здійснення ним
підприємницької діяльності з
перевезення пасажирів, що пов'язано з
виплатою найманим працівникам
заробітної плати, сплатою податків,
ремонтом автобусів, їх заправкою
паливом, утриманням орендованої
будівлі станції технічного огляду,
ризиками від реалізації арештованого
виконавчою службою майна, а також
відзначає наявність в нього утриманців
- двох неповнолітніх дітей і
дідуся-інваліда ІІ групи. Просив
розстрочити виконання вказаного
судового рішення зі встановленням
такого графіку погашення
заборгованості: з жовтня 2014р. по
серпень 2017р. в сумі по 3000грн. з
внесенням коштів з 15 по 20 числа кожного
місяця, а у вересні 2017р. - 695,20грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 27 жовтня 2014 року в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання
судового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати і ухвалити нове
процесуальне рішення про задоволення
його заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
заявника ОСОБА_1 і його представника -
ОСОБА_3, які підтримали доводи скарги,
заперечення проти скарги представника
заінтересованої особи- ОСОБА_4,
розглянувши справу відповідно до ч. 2
ст. 305 ЦПК України у відсутність
повідомленого про дату і час розгляду
справи ОСОБА_2, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, з таких
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявником не надано доказів існування
у позивача виняткових обставин, що
утруднюють виконання рішення суду у
розумінні ст. 373 ЦПК України, достатніх
для прийняття рішення про розстрочку
виконання чинного рішення суду.

Такий висновок суду є правильним,
відповідає нормам закону і
встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Як зазначено у наведеній статті
підставою для розстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк.

Як з'ясовано, Приморським ВДВС відкрито
виконавче провадження з виконання
рішення Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 07.05.2014р., яким з ОСОБА_1 стягнуто на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду -
102695,20грн. і моральну шкоду - 3000грн.

В суді апеляційної інстанції заявник
пояснив, що з моменту ухвалення рішення
у травні 2014 року до сьогодення він
погасив постраждалому у ДТП ОСОБА_2
1тис.грн. із присудженої грошової суми.

За положеннями ч. 2 ст. 30 Закону
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

З урахуванням даних про наявність у
власності заявника понад 30
транспортних засобів, з яких 22 -
пасажирські автобуси, незаявленням в
ході виконавчого провадження
боржником пропозиції в порядку ч. 2 ст. 52
Закону України «Про виконавче
провадження» про можливість звернення
стягнення на будь-яке наявне майно, в
тому числі з переліку арештованого (а.с.
5), задля погашення присудженої суми; та
разом з тим, відсутності даних про
потребування дідусем матеріальної
допомоги з боку свого онука ОСОБА_1 в
певному грошовому виразі, відсутності
даних щодо розміру отримуваної дідусем
пенсії і даних про сукупний дохід
родини заявника, за відсутності
доказів щодо істотності негативного
впливу проведення антитерористичної
операції в державі, посилання на що
виникло лише у змісті апеляційної
скарги, - немає підстав вважати
наявними у заявника виключні
обставини, що утруднюють виконання
рішення без його розстрочення на 3 роки.

Сам по собі факт проживання ОСОБА_1 із
дідусем не доводить вкрай негативного
матеріального стану боржника, що
унеможливлює своєчасне виконання
судового рішення, на що вправі
обгрунтовано сподіватись стягувач
ОСОБА_2, прагнучи реалізації захисту
його цивільних прав.

Як переконалась колегія суддів, суд
першої інстанції при вирішенні питання
про розстрочку виконання рішення
дослідив і врахував матеріальні
інтереси обох сторін, фінансовий стан,
характер деліктних правовідносин,
наслідком чого стала присуджена
грошова сума.

Так, суд дослідив наявні у справі
докази (податкові декларації платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця і податковий
розрахунок сум доходу, відомості щодо
регулярності роботи автобусів, дані
про наявність на утриманні
неповнолітніх дітей тощо) і
констатував працездатність
боржника-підприємця ОСОБА_1, що
здійснює господарську діяльність з
пасажирських перевезень, яка не
зупинена, а також тривалу неможливість
стягувача ОСОБА_2 отримати компенсацію
за заподіяну йому матеріальну і
моральну шкоду. На підставі цього суд
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність обставин, що утруднюють
виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те, що примусове виконання судового
рішення без його розстрочки призведе
до зупинки його господарської
діяльності, з огляду на встановлений
обсяг відшуканого у боржника майна, не
є слушними.

Посилання у апеляційній скарзі
заявника про необхідність врахування
для вирішення питання про розстрочку
його ступеню вини, що є лише
роботодавцем винуватої у настанні ДТП
особи, як віднаходить колегія суддів, з
урахуванням роз'яснень у постанові
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи ДВС
під час виконання судових рішень у
цивільних справах» № 6 від 07.02.2014р., з
урахуванням певних очікуваних ризиків
специфічності господарської
діяльності заявника, пов'язаної з
перевезенням пасажирів - не є тим
критерієм, з яким процесуальний закон
пов'язує безумовне розстрочення
судового рішення.

Доводи апеляційної скарги є
непереконливими і правильності
висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, ухвала суду, як
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального
законодавства, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312
ЦПК України має бути залишена без змін,
а апеляційна скарга боржника у
виконавчому провадженні - відхилена.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді