Справа № 307/1939/14-ц
Провадження № 2/307/996/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді
Розман М.М., при секретарі Цех Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
виселення,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виселення. Позовні вимоги
мотивує тим, що згідно кредитного
договору №MKТWGА00000046 від 20.07.2006 року
ОСОБА_1 було надано кредит у виді
кредитної лінії в розмірі 15867 дол. США
терміном до 19.07.2010 року, а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за вказаним кредитним
договором згідно договору іпотеки
№MKТWGА00000046 від 20.07.2006 року відповідачем
ОСОБА_2 було передано в іпотеку банку
належне відповідачці нерухоме майно, а
саме: житловий будинок загальною
площею 57.90 кв.м., житловою площею 33 кв.м.,
що розташований в АДРЕСА_1

Оскільки в порушення умов кредитного
договору відповідач свої зобов'язання
не виконав, ПАТ КБ «Приват Банк»
звернулось в суд з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та згідно рішення суду було звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
житловий будинок загальною площею 57.90
кв.м., житловою площею 33 кв.м., що
розташований в АДРЕСА_1 шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ
«Приват Банк».

За таких обставин, представник
позивача вважає, що всі мешканці
будинку підлягають виселенню.

Просить суд виселити відповідача та
інших осіб, які зареєстровані та
проживають в будинку, який
розташований в АДРЕСА_1 Закарпатської
області.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, так як згідно
поданої письмової заяви просив
розглянути справу у його відсутності,
позов підтримав і проти заочного
розгляду справи не заперечив, а тому
суд в порядку ст. 169 ЦПК України
розглянув справу у його відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися повторно, хоч
про час та місце розгляду справи були
належним чином повідомлені, а тому суд
в порядку ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України
розглянув справу у їх відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно кредитного договору №MKТWGА00000046
від 20.07.2006 року ОСОБА_1 було надано
кредит у виді кредитної лінії в розмірі
15867 дол. США терміном до 19.07.2010 року, а
відповідач зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за вказаним кредитним
договором згідно договору іпотеки
№MKТWGА00000046 від 20.07.2006 року відповідачем
ОСОБА_2 було передано в іпотеку банку
належне відповідачці нерухоме майно, а
саме: житловий будинок загальною
площею 57.90 кв.м., житловою площею 33 кв.м.,
що розташований в АДРЕСА_1

Оскільки в порушення умов кредитного
договору відповідач свої зобов'язання
не виконав ПАТ КБ «Приват Банк»
звернувся в суд з позовом про звернення
стягнення на предмет іпотеки та згідно
до рішенням Тячівського районного суду
від 25 листопада 2013 року у справі за
позовом ПАТ КБ «Приват Банк» було
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: житловий будинок загальною
площею 57.90 кв.м., житловою площею 33 кв.м.,
що розташований в АДРЕСА_1 шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ
КБ «Приват Банк».

Відповідно до ст.40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають в ньому. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають в
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора добровільно звільнити його
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до письмової вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» від 14 березня 2014 року
позивач повідомив відповідачів про
необхідність добровільно звільнити
нерухоме майно, на яке звернуто
стягнення.

Враховуючи наведене та той факт, що на
даний час рішення Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 25 листопада 2013 року, яким було
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
набуло законної сили, останні після
отримання з банку письмової вимоги про
добровільне звільнення іпотечного
майна його не звільнили, суд вважає, що
позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виселення слід задовольнити
частково та виселити відповідачів з
житлового будинку, який є предметом
іпотеки та розташований в АДРЕСА_2,
Тячівського району.

В решті вимог позивача слід відмовити,
оскільки в судовому засіданні
належними та допустимими доказами не
стверджено, які саме інші особи
зареєстровані та проживають у
вказаному будинку, та не пред'явлено
позовні вимоги до них.

Судові витрати в частині сплати
судового збору слід покласти на
відповідача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209,
213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.3, 33, 40 Закону
України «Про іпотеку», ст.109 ч.3 ЖК
України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з житлового
будинку, який є предметом іпотеки та
розташований в АДРЕСА_1 Закарпатської
області України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» 243
гривні 60 копійок сплаченого судового
збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів.

Г о л о в у ю ч и й:
М.М.Розман