Номер провадження 2/754/350/14
Справа №754/7620/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Таран Н.Г.,

при секретарі
Сологуб А.М., Величко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" про розірвання договору
поруки,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, про
солідарне стягнення суми боргу за
кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся з
зустрічним позовом до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
про розірвання договору поруки.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 23.09.2013 року зустрічний позов
ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом
до Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про розірвання договору
поруки прийнято до спільного розгляду
з позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_1, про солідарне стягнення
суми боргу за кредитним договором.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 12.02.2014 року позовна заява
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
про солідарне стягнення суми боргу за
кредитним договором залишена без
розгляду за заявою представника
позивача.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» мотивовані тим, що
позивач за основним позовом
недобросовісно виконував свої права,
зокрема щодо звернення стягнення на
предмет застави, які він вважає
першочерговими діями при виникненні
заборгованості -допустив виникнення
великої суми заборгованості за
кредитом. Крім того, при підписанні
договору поруки він отримував
заробітну плату в розмірі 1500 грн., отже
договір мав формальний зміст, оскільки
він не мав можливості погашати
заборгованість. Також, він поручався за
суму кредиту, яка була меншою вартості
автомобіля, а на даний час
заборгованість більша вартості
автомобіля. Посилаючись на істотні
зміни обставин і вимог кредитора,
просив суд задовольнити його зустрічні
позовні вимоги та розірвати договір
поруки.

Представник позивача за основним
позовом в судове засідання не з'явився,
про розгляд справи повідомлений
належним чином, просив суд розгляд
справи провести у відсутності
представника.

Відповідач ОСОБА_3, в судове засідання
не з'явився, на адресу суду надіслав
заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
просив суд задовольнити вимоги за
зустрічним позовом.

Позивач за зустрічним позовом суду
пояснив, що між ним та ПАТ «Український
промисловий банк», який свої права
вимоги передав ПАТ «Дельта Банк», в
тому числі і за договорами, які є
предметом даного розгляду - був
укладений Договір поруки, відповідно
до умов якого він поручився за
виконання ОСОБА_2 умов кредитного
договору. Договір ним укладався на тих
умовах, що першочергово у випадку
виникнення заборгованості - ОСОБА_2
продасть автомобіль та погасить
заборгованість, в той час автомобіль
коштував більше ніж сума кредиту за
договором. Вважає, що винним є саме банк
у зростанні суми боргу, оскільки вони
не йшли на зустріч боржнику, не
реалізовували транспортний засіб чим
сприяли зростанню суми боргу. На даний
час він отримав нову роботу, заробітна
плата не суттєво відрізняється від
тієї, що отримував на час підписання
договору поруки.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15 листопада 2007
року між ТОВ «Український промисловий
банк», який передав активи та кредитні
зобов'язання на користь АТ «Дельта
Банк», та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №1844-1/ФК-07, згідно
якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі
63801,00 грн. на строк до 14.11.2014 року.

Забезпеченням виконання зобов'язань за
кредитним договором є застава
транспортного засобу та порука ОСОБА_3
та ОСОБА_1

На забезпечення кредитного договору,
15.11.2007 року було укладено договір
поруки між АТ «УПБ» та ОСОБА_1,
відповідно до якого обов'язки
поручителя за вказаним кредитним
договором взяв на себе ОСОБА_1

Відповідно до п. 1. договору поруки,
поручитель поручився перед кредитором
за виконання Боржником зобов'язань за
кредитним договором № 1844-1/ФК-07 від 15
листопада 2007 року, за яким останній
зобов'язався повернути кредит у
розмірі 63801,00 грн., сплатити проценти та
штрафні санкції у розмірах та у
випадках, передбачених кредитним
договором.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання та діє до повного виконання
зобов'язання за кредитним договором
Боржником чи Поручителем.

Відповідно до довідки виданої ПАТ
«Дельта Банк» 05.02.2014 року №23 кредитний
договір № 1844-1/ФК-07, укладений 15.11.2007
року між ОСОБА_2 та ТОВ «УПБ» - припинив
свою дію з 05.02.2014 року, у зв'язку з повним
виконанням Позичальником зобов'язань
за кредитним договором. Отже,
відповідно і припинив свою дію договір
поруки укладений між ТОВ «УПБ» та
ОСОБА_1, оскільки останній поручався за
виконання боржником вимог кредитного
договору № 1844-1/ФК-07, укладений 15.11.2007
року, який виконаний в повному обсязі
та припинив свою дію.

Ст. 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Ч. 1 ст. 651 ЦК України визначено, що зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК
України).

У разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах (ч.1 ст. 652 ЦК України).

При наявності істотної зміни обставин,
що істотно порушила баланс інтересів
сторін, сторони обов'язково спочатку
здійснюють спроби щодо зміни або
розірвання договору за взаємною
згодою, як зазначено у ч. 1 ст. 651, ч. 1 ст.
652 ЦК України.

Ч. 2 ст. 652 ЦК України передбачає, що якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі
істотної зміни обставин необхідно
наявність усіх перелічених умов
одночасно.

Вимагаючи розірвання договору на
підставі ст. 652 ЦК України, Позивач
повинен, у відповідності до ст. 60 ЦПК
України, довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог. Проте, ним не доведено наявності
всіх чотирьох умов, передбачених ч. 2 ст.
652 ЦК України і необхідних для
розірвання договору поруки у зв'язку з
істотною зміною обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору.

Суду не надано докази звернення
Позивача за зустрічним позовом до
відповідача - ПАТ «Дельта Банк» щодо
розірвання кредитного договору за
згодою сторін, так само й не надано
жодного доказу істотної зміни
обставин, якими сторони керувались при
укладенні договору.

Посилання ОСОБА_1 як на істотну зміну
обставин, якими він керувався при
укладені договору поруки - вартість
автомобіля, яка складала на день
укладення договору поруки більше суми
кредиту, а на даний час автомобіль
коштує менше суми боргу, судом
оцінюється критично, оскільки на день
розгляду даної справи жодного боргу у
ОСОБА_2 не має, та сам договір як кредиту
так і поруки припинили свою дію.

Враховуючи викладені обставини,
оцінюючи всі докази в їх сукупності,
суд вважає, що вимоги за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
є необґрунтованими, недоведеними, а
тому не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України
не підлягають стягненню з відповідача
за зустрічним позовом на користь
позивача за зустрічним позовом судові
витрати у справи в зв'язку з відмовою у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Керуючись ст..ст.526, 651,652 ЦК
України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, суд,

вирішив:

В задоволенні позовних вимог за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" про розірвання договору
поруки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами які
брали участь у справі але не були
присутні під час його проголошення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Повний текст рішення суду виготовлено
14.02.2014 року.

Суддя:
Н.Г.Таран