АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/579/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/545/14
Головуючий у 1-й інстанції Литвин М. М.
Доповідач Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Буленка О.О., Бондаревської С.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Представників відповідачів Шварца Ю.Л.,
Фесянової І.В., Козулі В.М., Ярового О.В.,
Сироти С.Г.

Представника третьої особи Попової О.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
Публічного акціонерного товариства
«Кременчукгаз»

на рішення Семенівського районного
суду Полтавської області від 12 грудня
2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління капітального будівництва
Полтавської обласної державної
адміністрації, Приватного
підприємства «АЛАН - ЗЕМ», Приватного
науково - виробничого підприємства
«Термотех», Семенівської районної
державної адміністрації Полтавської
області, Заїчинської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області, Публічного акціонерного
товариства «Кременчукгаз» про
відшкодування шкоди, завданої
порушенням права власності , треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - Державна
інспекція сільського господарства в
Полтавській області, Державне
агентство земельних ресурсів в
Семенівському районі Полтавської
області.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що йому на праві
приватної власності належить земельна
ділянка площею 3,23 га, кадастровий
номер: 000020272, яка розташована на
території Заїчинської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області, з цільовим призначенням -
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ПЛ № 078928 від 29 грудня 2004 року.

Позивач використовує вищевказану
земельну ділянку для задоволення
власних потреб: вирощує на ній різну
сільськогосподарську продукцію,
частину якої споживає його сім»я,
частину - продає.

Через зазначену земельну ділянку
прокладений газопровід до сіл Заїчинці
та Біляки Семенівського району
Полтавської області.

Будівництво цього газопроводу
здійснено всупереч вимог, встановлених
чинним законодавством України,
зокрема, було порушено право власності
на належну йому -позивачу земельну
ділянку.

Так, в установленому законом порядку,
з ним не узгоджувались питання з
приводу встановлення обмежень на
використання земельної ділянки чи
обтяжень прав на неї, у зв'язку з
будівництвом зазначеного газопроводу,
ніяких договорів суперфіцію та
сервітуту, які б могли вплинути на
зміст права власності позивача щодо
землі він не підписував.

У жовтні 2012 року на земельній ділянці
виконувались роботи, пов'язані з
будівництвом підземного газопроводу.
Протягом декількох місяців, поки не
закінчились вказані роботи,
користуватися земельною ділянкою було
неможливо, у тому числі засіяти її
озимою пшеницею.

Односторонні та неузгоджені з
позивачем дії, пов'язані з будівництвом
вищевказаного газопроводу, порушили
його права, як власника земельної
ділянки, та завдали істотної моральної
шкоди, яка полягає у тривалих душевних
стражданнях, переживаннях, порушенні
спокою, відчутті власної
незахищеності, безкарності осіб, які
вчинили дане правопорушення, у втраті
нормальних життєвих зв'язків,
виникненні сімейних негараздів,
неможливості вести звичайний спосіб
життя, займатися індивідуальною
трудовою діяльністю.

Посилаючись на вище викладене ОСОБА_1
прохав суд стягнути з відповідачів
солідарно на його користь моральну
шкоду в сумі 30000 грн.00 коп., завдану
внаслідок порушення права власності на
належну йому земельну ділянку.

Рішенням Семенівського районного суду
Полтавської області від 12 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто з Управління капітального
будівництва Полтавської обласної
державної адміністрації, Приватного
підприємства «АЛАН-ЗЕМ», Приватного
науково-виробничого підприємства
«Термотех», Семенівської районної
державної адміністрації Полтавської
області, Заїчинської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області, Публічного акціонерного
товариства «Кременчукгаз» солідарно
на користь ОСОБА_1 моральну шкоду,
завдану порушенням права власності, в
сумі 3000грн. 00коп. (три тисячі гривень 00
коп.).

Стягнуто з Управління капітального
будівництва Полтавської обласної
державної адміністрації, Приватного
підприємства «АЛАН-ЗЕМ», Приватного
науково-виробничого підприємства
«Термотех», Семенівської районної
державної адміністрації Полтавської
області, Заїчинської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області, Публічного акціонерного
товариства «Кременчукгаз» на користь
ОСОБА_1 по 5 грн. 00коп. з кожного судових
витрат.

Рішення суду в апеляційному порядку
оскаржили ОСОБА_1 та ПАТ «Кременчукгаз»
в особі представника за довіреністю
Шостак О.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення місцевого суду змінити,
задовольнивши його позовні вимоги у
повному обсязі. Посилається на те, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи та нормам
матеріального права.

Публічне акціонерне товариство
«Кременчукгаз» у своїй апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати в частині
стягнення з нього на користь позивача
моральної шкоди та у позові відмовити у
зв»язку з недоведеністю. Крім того,
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу
Заїчинська сільська рада
Семенівського району Полтавської
області та Семенівська районна
державна адміністрація прохають
апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення місцевого суду - скасувати.
Вказують на те, що позивач не довів
своїх вимог, а суд постановив рішення
при неповному з»ясуванні обставин, що
мають значення для справи, порушив
норми матеріального і процесуального
права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а
скарга ПАТ «Кременчукгаз» -
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов»язковою підставою для
скасування рішення.

Відповідно до вимог ст. 309 ч.1 п.п.2, 3, 4 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1 про солідарне стягнення з усіх
відповідачів моральної шкоди у розмірі
3000 грн.00 коп., місцевий суд виходив
положень ст.ст.78, 98, 99 ЗК України та
ст.ст.23, 317, 386 ЦК України, а також з того,
що діями останніх, направлених на
будівництво газопроводу, позивач був
позбавлений можливості проводити
будь-які сільськогосподарські роботи
на частині належної йому на праві
власності земельної ділянки площею 0,06
га, що завдало йому моральних
страждань.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК
України, право користування чужим
майном (сервітут) може бути встановлено
щодо земельної ділянки, інших
природних ресурсів (земельний
сервітут) або іншого нерухомого майна
для задоволення потреб інших осіб, які
не можуть бути задоволені іншим
способом.

Згідно з ч. 2 ст.402 ЦК України,
земельний сервітут може бути
встановлений договором між особою, яка
вимагає його встановлення, та
власником (володільцем) земельної
ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач ОСОБА_1
є власником земельної ділянки на
території Заїчинської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області площею 3,23 га, яка призначена
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с.20).

Згідно рішення одинадцятої сесії
Полтавської обласної ради шостого
скликання від 23 травня 2012 року «Про
внесення змін до показників обласного
бюджету на 2012 рік», Управління
капітального будівництва Полтавської
облдержадміністрації визначене
розпорядником коштів по об»єкту
«Підвідний газопровід с.Заїчинці-
с.Біляки Семенівського району
Полтавської області.

24.05.2012 року головою Семенівської
районної державної адміністрації було
прийнято розпорядження № 372 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
по укладенню договору сервітуту для
проведення підвідного газопроводу до
села Заїчинці Заїчинської сільської
ради» та 13.08.2012 року - розпорядження № 633
«Про внесення змін до розпорядження
голови районної державної
адміністрації від 24.05.2012 року № 372 « Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
по укладенню договору сервітуту для
проведення підвідного газопроводу до
села Біляки Біляківської сільської
ради».

У свою чергу, Заїчинською сільською
радою було погоджено ордер на
проведення земляних робіт №5 від 03.08.2012
року, яким визначалось, через які землі
і як саме повинен проходити газопровід,
а також 22.08.2013 року підписано акт
визначення меж земельної ділянки
газопроводу, що буде проходити на
території даної сільської ради. Цими
документами передбачено, що підвідний
газопровід проходитиме через землі
державної власності.

Приватне науково - виробниче
підприємство «Термотех» виступало
генеральним підрядником по здійсненню
робіт щодо проведення даного
підземного газопроводу та у своїй
роботі керувалося вищевказаним
ордером (а.с.17).

На вимогу Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», постанови Кабінету
Міністрів України «Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об»єктів» і з метою оформлення
дозвільних документів для будівництва
даного газопроводу, на замовлення
Управління капітального будівництва
Полтавської облдержадміністрації
Приватним підприємством «АЛАН-ЗЕМ»
була виготовлена технічна
документація із землеустрою щодо
укладання договору сервітуту для
проведення підвідного газопроводу до
вищевказаних населених пунктів, яка
затверджена розпорядженням № 741 голови
Семенівської районної державної
адміністрації 11.09.2012 року (а.с.59).

Між Управлінням капітального
будівництва Полтавської
облдержадміністрації і Семенівською
райдержадміністрацією, як
розпорядником земельної ділянки, на
якій було запроектовано проведення
підвідного газопроводу, укладено
Договір про встановлення земельного
сервітуту, площа якого становить 1,0042
га, кадастровий №:00:005:0066 (а.с.55-57),
який зареєстровано відділом
Держкомзему у Семенівському районі
Полтавської області, про що вчинено
запис від 19 грудня 2012 року за
№:00:005:0066:5:1. Межі земельного
сервітуту показані на кадастровому
плані земельної ділянки, яка є
невід»ємною частиною договору (а.с.58,
137).

Отже, доводи позивача, що за
вимогами чинного законодавства
договір про встановлення земельного
сервітуту слід було укладати з ним, як з
власником земельної ділянки, не
заслуговують на увагу, оскільки
проектною документацією не
передбачено прокладення газопроводу
через його земельну ділянку.

Згідно технічної документації
даний газопровід проходить біля
земельних ділянок, належних на праві
власності юридичним і приватним
особам, у тому числі й позивачу ОСОБА_1

Підтвердженням цього є додана до
заперечення на апеляційну скаргу
Семенівської районної державної
адміністрації план-схема розташування
підвідного газопроводу до с.Заїчинці-
с.Біляки на території Семенівського
району та графічне зображення
координат розташування зареєстрованої
земельної ділянки (підвідного
газопроводу до с.Заїчинці - с.Біляки на
території Семенівського району) в
перехідній реєстраційній системі.

Посилання позивача, а в подальшому й
місцевого суду на лист Заїчинської
сільської ради Семенівського району
Полтавської області №35/02-21 від
11.03.2013р., де вказано, що по земельній
ділянці ОСОБА_1, загальною площею 3,23 га,
частково проходить газопровід на
відстані від польового шляху шириною
від 4м. до 5м і що загальна площа
земельної ділянки, зайнятої
газопроводом, становить 0,06га (а.с. 120) не
заслуговують на увагу, оскільки на а.с.10
є лист голови цієї ж сільської ради з
аналогічним номером і датою, в якому
зазначено площу земельної ділянки,
зайнятої газопроводом, 0,006га. Оскільки
дані листи є суперечливими, тому вони
не могли бути прийняті судом до уваги
як належні та допустимі докази.

Допитаний у суді апеляційної інстанції
представник Заїчинської сільської
ради Семенівського району Полтавської
області Кривошта М.І. пояснив, що він,
як землевпорядник, не робив жодних
замірів зі спірного питання, і ніяких
експертиз на предмет проходження по
території земельної ділянки позивача
газопроводу не проводилося.

Згідно вимог ст.386 ч.3 ЦК України,
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій запобігання такому
порушенню.

Власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

У суді апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
пояснили, що ні дії будь-кого з
відповідачів, ні їх рішення у судовому
порядку не оскаржувалися.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров»я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім»ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» суд, зокрема,
повинен з»ясувати, чим підтверджується
факт заподіяння позивачеві моральних
чи фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин та якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що згідно технічної
документації початок робіт по
будівництву підземного газопроводу
через землі Заїчинської сільської
ради, які розташовані за межами
населеного пункту, визначено з
листопада 2013 року по 31 грудня 2013 року,
тому доводи позивача про неможливість
заїхати на територію його земельної
ділянки для посіву озимої пшениці і
заподіянням йому моральних страждань
не заслуговують на увагу з огляду на
строки проведення посівних робіт, які
він мав намір здійснити у
вересні-жовтні 2013 року.

До того ж, місцевим судом правильно
встановлено, що ОСОБА_1 не було
доведено, що він не мав змоги обробити
земельну ділянку, оскільки ТОВ «АФ
«Степове», землі якої межують із
земельною ділянкою позивача, було
завчасно зібрано урожай цукрового
буряка на площі шириною 27 м вздовж
газопроводу, чим забезпечено
останньому безперешкодний доступ до
його землі. Дані обставини
підтверджені допитаним місцевим судом
у якості свідка агрономом
вищевказаного товариства ОСОБА_13

Отже, позивачем не доведено належними
та допустимими доказами вини
відповідачів у неможливості
користування ним своєю земельною
ділянкою та у чому полягає
протиправність дій кожного з них.

Оскільки відсутні докази заподіяння
ОСОБА_1 з боку відповідачів будь-яких
душевних страждань і моральної
(немайнової) шкоди, тому колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення місцевого суду з
постановленням нового рішення про
відмову позивачу у задоволенні його
позовних вимог за недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те, що з вересня 2013 року по квітень 2014
року ним не використовувалася його
земельна ділянка не заслуговують на
увагу, оскільки даний довод не свідчить
про вчинення будь-ким з відповідачів
протиправних дій відносно неї.

Інші доводи теж не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки не доводять факту
заподіяння позивачу моральної шкоди.

Тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. п.2,3,
4, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Кременчукгаз» задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду
Полтавської області від 12 грудня 2013
року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління капітального будівництва
Полтавської обласної державної
адміністрації, Приватного
підприємства «АЛАН - ЗЕМ», Приватного
науково - виробничого підприємства
«Термотех», Семенівської районної
державної адміністрації Полтавської
області, Заїчинської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області, Публічного акціонерного
товариства «Кременчукгаз», треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - Державна
інспекція сільського господарства в
Полтавській області, Державне
агентство земельних ресурсів в
Семенівському районі Полтавської
області,- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним чинності шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: