Справа № 274/7295/13-ц Провадження № 2/0274/343/14
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
позовомОСОБА_1доОСОБА_2пророзірвання
шлюбу та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у
якому просить розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2, зареєстрований 23.07.2011 р.
Виконавчим комітетом Райгородецької
сільської ради Житомирської області,
актовий запис № 2, сина ОСОБА_3 залишити
їй на вихованні, стягувати з ОСОБА_2 на
її користь аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частки його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
щомісячно, починаючи від дня
пред'явлення позову до суду і до
досягнення сином повноліття, стягувати
з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її
утримання у розмірі 1/4 частки його
заробітку (доходу), починаючи від дня
пред'явлення позову до суду і до
досягнення сином ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

ОСОБА_2 подав заяву від 05.02.2014 р., у якій
зазначив, що він з позовом згоден.

Судом з'ясовано, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
23.07.2011 р. Виконавчим комітетом
Райгородецької сільської ради
Житомирської області було
зареєстровано шлюб, актовий запис № 2
(а. с. 5), вони є батьками дитини - сина
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.
с. 6).

Відповідно до частини третьої статті 51
Конституції України сім'я, дитинство,
материнство і батьківство
охороняються державою.

Разом з тим, згідно з частиною першою
статті 24 Сімейного кодексу України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Звернення ОСОБА_1 з позовом з вимогою
про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та згода
останнього з цією вимогою свідчать про
те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 та збереження їхнього шлюбу
суперечило б їхнім інтересам та
інтересам їхньої дитини, що мають
істотне значення, такий шлюб не
ґрунтувався б на їхній вільній згоді.

Частиною другою статті 112 Сімейного
кодексу України передбачено, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку про наявність законних
підстав для задоволення позову ОСОБА_1
в частині вимоги про розірвання шлюбу,
зареєстрованого з ОСОБА_2, а відтак
задовольняє цю вимогу.

Статтею 180 Сімейного кодексу України
визначено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Тобто ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати
свого сина ОСОБА_3 до досягнення ним
повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181
Сімейного кодексу України встановлено,
що способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

ОСОБА_3 проживає з матір'ю - ОСОБА_1 (а. с.
7).

Відповідно до статті 182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Обставини, які мають бути враховані при
визначенні розміру аліментів, суду не
повідомлені або недоведені. Разом з
тим, як зазначалось вище, ОСОБА_2 з
позовом згоден.

Частиною першої статті 191 Сімейного
кодексу України передбачено, що
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 в частині вимоги про
стягнення з ОСОБА_2 на її користь
аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частки його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
щомісячно, починаючи від дня
пред'явлення позову до суду і до
досягнення сином повноліття, підлягає
задоволенню.

Частинами другою, четвертою та шостою
статті 84 Сімейного кодексу України
встановлено, що дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років. Право
на утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того чи вона працює та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу. Право
на утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має і в
разі розірвання шлюбу.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на
утримання від ОСОБА_2 до досягнення
дитиною - сином ОСОБА_3 трьох років, але
лише за умови, що ОСОБА_2 може надавати
матеріальну допомогу.

Як вказувалось раніше, ОСОБА_2 з позовом
ОСОБА_1 згоден, що вказує на те, що він
може надавати їй матеріальну допомогу.

Частинами першою та другою статті 80
Сімейного кодексу України визначено,
що аліменти присуджуються одному з
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів одному з подружжя суд
визначає з урахуванням можливості
одержання утримання від повнолітніх
дочки, сина, батьків та з урахуванням
інших обставин, що мають істотне
значення.

Обставини, які мають бути враховані при
визначенні розміру аліментів, суду не
повідомлені або недоведені. Між тим, як
вже неодноразово зазначалось, ОСОБА_2 з
позовом згоден.

Відповідно до частини третьої статті 77,
частини першої статті 79 Сімейного
кодексу України аліменти сплачуються
щомісячно. Аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня подання позовної
заяви.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 в частині
вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на її
користь аліментів на її утримання у
розмірі 1/4 частки його заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи від дня
пред'явлення позову до суду і до
досягнення сином повноліття, підлягає
задоволенню.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 367 Цивільного кодексу України
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Суд, враховуючи інтереси малолітнього
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, вважає за необхідне
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Частинами першою - третьою статті 157
Сімейного кодексу України передбачено,
що питання виховання дитини
вирішується батьками спільно. Той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Таким чином, ОСОБА_2 як батько дитини -
сина ОСОБА_3, зобов'язаний брати участь
у його вихованні, окрім випадків, коли
спілкування з дитиною перешкоджає її
нормальному розвиткові.

У позовній заяві ОСОБА_1 не міститься
посилань на будь-які обставини, які б
вказували на те, що спілкування ОСОБА_2
з сином ОСОБА_3 перешкоджає нормальному
розвиткові дитини.

Беручи до уваги наведене, суд приходить
до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1
про залишення сина ОСОБА_3 їй на
вихованні заявлена передчасно (за
відсутністю відповідного спору), а
відтак задоволенню не підлягає.

При цьому суд вважає за необхідне
роз'яснити, що у разі виникнення між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спору щодо участі у
вихованні дитини вони мають право
звернутись для його вирішення до суду,
такий спір підлягає розгляду за участю
органу опіки та піклування (частина
четверта статті 19 Сімейного кодексу
України).

Частиною першою статті 79 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та третьої
статті 88 Цивільного процесуального
кодексу України стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
у якості відшкодування судових витрат
підлягають стягненню грошові кошти у
розмірі 114,70 грн.

Квитанція ж від 25.11.2013 р. на суму 300,00
грн., у якій зазначено, що її видано
адвокатом ОСОБА_4, не є доказом того, що
ОСОБА_1 понесла витрати на правову
допомогу у розмірі 300,00 грн., оскільки не
містить печатки адвоката, а відтак ці
витрати документально не підтверджені
та відшкодуванню не підлягають.

Крім того, з ОСОБА_2 в дохід держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 229,40 грн. (за позовними вимогами
про стягнення аліментів), оскільки
ОСОБА_1 від сплати цього судового збору
звільнена на підставі пункту 3 частини
першої статті 5 Закону України "Про
судовий збір".

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 -
61, 64, 79, 88, 208, 209, 212 - 215 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 23.07.2011 р. Виконавчим
комітетом Райгородецької сільської
ради Житомирської області, актовий
запис № 2, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частки його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 25.11.2013 р. і до досягнення
сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на її утримання у розмірі 1/4
частки його заробітку (доходу),
починаючи з 25.11.2013 р. і до досягнення
сином ОСОБА_3, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3

У задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
якості відшкодування судових витрат
114,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Допустити негайне виконання даного
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
В.В.
Корбут