печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І.
В.,

при секретарі - Іванов Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС», Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Іллічевське», третя особа Відкрите
акціонерне товариство Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. В подальшому, за
клопотанням представника позивача, до
участі у справі в якості
співвідповідачів були залучені
страхові компанії, якими була
застрахована цивільна
відповідальність відповідачів -
Приватне акціонерне товариство
«Страхова Група «ТАС», Приватне
акціонерне товариство «Страхове
товариство «Іллічевське» та в якості
третьої особи без самостійних вимог -
Відкрите акціонерне товариство
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта», якою був
застрахований належний позивачу
автомобіль «Honda Pilot».

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
посилався на те, що 08 травня 2012р.
сталася дорожньо-транспортна пригода,
в результаті якої був пошкоджений
належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль
«Honda Pilot», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 автомобілем «Ford Fiesta»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
під керуванням відповідача ОСОБА_2, що
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення та
постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 15.05.2012р.,
відповідно до яких в діях ОСОБА_2
вбачається порушення вимог п.2.3.б та
п.8.10. Правил дорожнього руху. Оскільки
в результаті ДТП було пошкоджено
автомобіль позивача, вартість
відновлювального ремонту складає 99521
грн. 53 коп., відповідно до рахунків,
видаткових накладних на придбання
запасних частин, актів про надання
послуг з ремонту автомобіля. В зв»язку
з наведеним, позивач просив стягнути з
відповідачів солідарно на його користь
99521 грн. 53 коп. матеріальної шкоди. Крім
того, позивач просив стягнути з
відповідачів моральну шкоду, яку він
оцінив в 5000 грн.

09.10.2013р. судом була прийнята до розгляду
заява позивача, в якій з урахуванням
залучення до участі у справі
співвідповідачів, він просив стягнути
солідарно з відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Приватного акціонерного
товариства «Страхова Група «ТАС»,
Приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Іллічевське»
матеріальну, моральну шкоду та судові
витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
в судовому засіданні проти задоволення
позову заперечували, зазначаючи, що
вина ОСОБА_3 у зазначеному ДТП не
доведена, що виключає можливість
настання будь-яких цивільно-правових
наслідків зазначеної події.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував та зазначив, що вина
ОСОБА_2 в спричиненні шкоди позивачу не
доведена, оскільки постановою
Голосіївського районного суду м.Києва
від 16.11.2012р. провадження в
адміністративній справі про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст.124 КпАП України
було закрито у зв»язку з відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення. Постановою
Апеляційного суду м.Києва від 11.01.2013р.
зазначена постанова суду першої
інстанції була залишена без змін.

Представник відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС» позовні вимоги не визнав,
зазначивши, що відповідно до полісу
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 01.06.2011р. АТ «СГ «ТАС»
застрахована цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 за шкоду
заподіяну майну та здоров»ю третіх
осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу «ВАЗ 11193»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3.
Відсутність вини водія ОСОБА_3 у
заподіянні шкоди позивачу встановлена
постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 15.05.2012р. та
також підтверджується постановою
Голосіївського районного суду м.Києва
від 16.11.2012р., постановою Апеляційного
суду м.Києва від 11.01.2013р. Оскільки факт
завдання шкоди позивачу не є страховим
випадком, відсутні підстави виплати
йому страхового відшкодування.

Представник відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Іллічевське» позовні
вимоги не визнала, посилаючись на те, що
відповідно до полісу обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 25.02.2012р. ПАТ
«СТ «Іллічевське» застрахована
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу «Ford
Fiesta», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2. Відсутність вини водія ОСОБА_2,
який керував застрахованим
автомобілем, у заподіянні шкоди
позивачу встановлена постановою
Голосіївського районного суду м.Києва
від 16.11.2012р. та постановою Апеляційного
суду м.Києва від 11.01.2013р. Оскільки
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 не настає, тому відсутні
підстави виплати позивачу страхового
відшкодування.

Представник третьої особи - Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
в судове засідання не з»явився, про час
розгляду справи судом повідомлявся,
про причини неявки суд не повідомив. _

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх
представників, роз»яснення експерта
Любарського К.А., дослідивши письмові
докази у справі, приходить до
наступного.

Як встановлено судом, 08 травня 2012р. о 17
год. 25 хв. на перехресті пр-ту Науки -
вул. Лисогірської в м.Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода. Як
вбачається з постанови Голосіївського
районного суду м.Києва від 16 листопада
2012р., згідно протоколу про
адміністративне правопорушення водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Ford Fiesta»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
не врахував дорожню обстановку, при
сигналі світлофору, що забороняє рух,
виїхав на перехрестя, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ
11193», державний реєстраційний номер
НОМЕР_3, після чого автомобіль «Ford Fiesta»
виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на
стоячий автомобіль «Honda Pilot», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
спричинило пошкодження усіх трьох
транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди, автомобілю марки «Honda Pilot»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належить позивачу на праві
власності, було заподіяно механічні
пошкодження.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилався на те, що обидва відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні нести
солідарну відповідальність за
заподіяння джерелом підвищеної
небезпеки - автомобілями «Ford Fiesta»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
та «ВАЗ 11193», державний реєстраційний
номер НОМЕР_3 шкоди, оскільки обидва на
відповідних правових підставах
керували зазначеними транспортними
засобами, відповідно до положень ст.ст.
1187,1188 ЦК України. Крім того, зазначена
подія є страховим випадком і тому
співвідповідачі - Приватне акціонерне
товариство «Страхова Група «ТАС»,
Приватне акціонерне товариство
«Страхове товариство «Іллічевське»
також повинні нести солідарну
відповідальність за спричинену
позивачу шкоду.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 статтею 1187 ЦК України
передбачено, що шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом.

Постановою Голосіївського районного
суду м.Києва від 16 листопада 2012р.
провадження в адміністративній справі
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КпАП України було закрито у
зв»язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення (а.с.6-7). Постановою
Апеляційного суду м.Києва від 11.01.2013р.
зазначена постанова суду першої
інстанції була залишена без змін.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов"язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

З огляду на зазначене, вина
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
порушенні Правил дорожнього руху і
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди не встановлена. Експерт
Любарський К.А. в судовому засіданні
підтримав наданий ним висновок №0368 від
23.11.2012р. автотехнічного дослідження
обставин ДТП. Посилання позивача на
ст.1188 ЦК України як на правову підставу
заявлених вимог до відповідачів є
помилковим, оскільки відшкодування
шкоди, завданої внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
також передбачає наявність вини
завдавачів шкоди.

У п.8 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» зазначено, що спір про
відшкодування шкоди, завданої самим
джерелам підвищеної небезпеки кожним
із їх володільців перед іншим із них,
вирішується за правилами ст.1188 ЦК, а
саме: шкода, завдана одному з
володільців із вини іншого,
відшкодовується винним; не
відшкодовується шкода, завдана
володільцю лише з його вини; за
наявності вини всіх володільців розмір
відшкодування визначається судом у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення
(тобто залежно від ступеня вини
кожного); у разі відсутності вини
володільців у взаємному завданні шкоди
жоден із них не має права на
відшкодування.

Також відповідно до ст.6 Закону України
«Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором. Відсутність вини
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
заподіянні шкоди позивачу встановлена
постановами суду першої та апеляційної
інстанції у справі про адміністративне
правопорушення. Отже, факт завдання
шкоди позивачу відповідно до ст.6
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не є страховим
випадком за наявними полісами, а тому
відповідачі - Приватне акціонерне
товариство «Страхова Група «ТАС» та
Приватне акціонерне товариство
«Страхове товариство «Іллічевське» не
мають підстав для виплати страхового
відшкодування позивачу ОСОБА_1

Крім того, в позовній заяві відсутнє
правове обґрунтування заявлених
позовних вимог в частині підстав для
солідарної відповідальності
відповідачів в межах даного спору.
Відповідно до ст.1190 ЦК України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.
Отже, солідарну відповідальність перед
потерпілим несуть особи, які спільно
завдали шкоди, тобто завдали
неподільної шкоди взаємопов»язаними,
сукупними діями, або діями з єдністю
наміру, однак позивачем не доведено
факт заподіяння відповідачами (водіями
та страховими компаніями) неподільної
шкоди позивачу взаємопов»язаними,
сукупними діями, або діями з єдністю
наміру. В межах даного спору відсутні
підстави для солідарного обов»язку
відповідачів.

Встановлені судом обставини дають
можливість зробити висновок про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 в частині
солідарного стягнення з відповідачів у
справі матеріальної шкоди.

Позивачем ОСОБА_1 також заявлена вимога
про солідарне стягнення з відповідачів
моральної шкоди, яка полягає в душевних
стражданнях, пов"язаних з неможливістю
використовувати автомобіль,
необхідністю займатись його ремонтом,
що призвело до порушення його
нормального життя. Моральну шкоду
позивач оцінює в 5000 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Оскільки позивачем не доведено
порушення відповідачами його прав,
зазначена вимога також задоволенню не
підлягає.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.
23, 1166, 1187, 1188,1190 ЦК України, ст.6 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Приватного акціонерного
товариства «Страхова Група «ТАС»,
Приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Іллічевське»,
третя особа Відкрите акціонерне
товариство Національна акціонерна
страхова компаня «Оранта» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди- відмовити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
І. В. Литвинова