УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу,

та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про визнання договору недійсним,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 29 травня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 08 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_5, який уточнив
у процесі розгляду справи, і остаточно
просив стягнути з відповідача за
договором позики прострочену суму
боргу в розмірі 199 825 грн та три відсотки
річних в розмірі 5994 грн 75 коп.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
посилався на те, що 03 жовтня 2011 року між
ним та ОСОБА_5 укладено договір позики,
оформлений розпискою, на суму 25 000
доларів США, яку останній зобов'язався
повернути до 15 грудня 2011 року. Вказав на
невиконання ОСОБА_5 боргових
зобов'язань, а тому просив задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, в
якому просив визнати недійсним
оформлений розпискою договір позики,
укладений між ним та ОСОБА_4

На обґрунтування зустрічних позовних
вимог посилався на те, що спірна
розписка була написана під впливом
психічного тиску ОСОБА_4, а грошові
кошти від останнього ОСОБА_5 не
отримував.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 29 травня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 08 жовтня 2013 року, позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
суму боргу в розмірі 199 825 грн, три
відсотки річних від простроченої суми
в розмірі 5 994 грн 75 коп., витрати на
оплату судового збору в сумі 1 998 грн 25
коп., а всього 207 818 грн.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, мотивуючи
свої доводи неправильним
застосуванням судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч.1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 та відмову у
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_5 правильно встановили характер
спірних правовідносин сторін у справі
та застосували норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішивши спір з урахуванням
конкретних обставин справи, на
підставі наданих сторонами доказів,
дійшли обґрунтованого висновку, що
ОСОБА_5 не виконав свої боргові
зобов'язання за договором позики та не
довів, що договір позики укладений
проти його справжньої волі внаслідок
застосування на нього психічного
тиску.

Докази та обставини, на які посилається
заявник у касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом апеляційної
інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів першої та
апеляційної інстанцій, обґрунтовано
викладених у мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 29 травня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 08 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук А.В. Маляренко