АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Апеляційне провадження №22-ц/796/2188/2014
1 інстанції - Цимбал І.К.
Доповідач - Желепа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Рубан С.М.

при секретарі Онищенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
22 листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності на грошові кошти та
стягнення суми, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась до суду з
вищевказаним позовом , який під час
розгляду справи уточнювала, та в
остаточних позовних вимогах просила
визнати за нею право особистої
приватної власності на грошові кошти в
сумах 18 000 та 16 000 грн., які знаходяться
на депозитному вкладі, відкритому на
ім`я відповідача в період шлюбу, за
рахунок її особистих коштів,
зароблених нею до укладення шлюбу з
відповідачем. Також позивач просила
суд стягнути з відповідача ці кошти.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 22.11.2013 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розподіл майна - задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, проживає за адресою:
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, проживає за
адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі
18000 грн., які є її особистою приватною
власністю та судові витрати в розмірі
229 грн. 40 коп., а всього стягнуто 18229
/вісімнадцять тисяч двісті двадцять
дев'ять/грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить його частково скасувати та
ухвалити нове рішення, яким визнати
спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 суму в розмірі 4 159,00 грн., яка
вкладена за договором депозитного
рахунку 30 березня 2012 року у ПАТ «ВіЕйБі
Банк» на ім'я ОСОБА_1, розподіливши
частки порівну, тобто по 2 079,50 грн. (дві
тисячі сімдесят дев'ять гривень 50 коп.)
кожному.

В скарзі посилався на те, що висновок
суду про те, що 18 000 грн. з 90 000 грн.
внесених ним на депозитний рахунок 30
березня 2012 року є особистими коштами
позивачки є недоведений, рішення суду в
цій частині не відповідає встановленим
обставинам та вимогам закону .

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача доводи скарги
підтримав.

Представник позивача заперечував
проти задоволення скарги.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вважав встановленими такі
обставини. Сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 23.03.2012 року по
28.01.2013 рік (а.с. 4, 6).

30.03.2012 року відповідач відкрив на своє
ім'я депозит у ПАТ «ВіЕйБі Банк» на суму
90.0000 грн., що підтверджується копією
виписки з банку (а.с. 27, 28). Відповідач
зазначає, що гроші які були внесені їм в
банк є його особистими коштами,
набутими до шлюбу, а саме 44451 грн. кошти
отримані із вкладу у ПАТ
«Проінвестбанк», що підтверджується
квитанцією (а.с.24), та не заперечувалось
позивачем.

Щодо решти коштів, то позивачка
зазначала, що 34 000 грн. із внесених
відповідачем є її особистими коштами,
заробленими нею до шлюбу, та зняті нею
зі свого карткового рахунку, та
передані відповідачу.

Відповідач же заперечуючи проти позову
вказував на те, що 42690 грн.(а.с. 25) є також
його особистими коштами, заробленими
ним до шлюбу , а решта спільним майном.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції вважав встановленою
обставину, що 18000 грн. з 90 000 грн.
внесених відповідачем на депозит є
особистою приватною власністю
позивачки, так як відповідно до
банківської виписки щодо руху коштів
на картці позивача, за якою остання
отримувала заробітну плату, позивачка
29 березня 2012 року за три рази зняла зі
своєї картки 18 000 грн.

Проте, колегія суддів, вважає, що
позивач не довела, що зняті 29 березня
2012 року кошти, нею були передані
відповідачу, і що саме вони були
внесені відповідачем на депозит.

Позивачка надала суду докази, лише про
те, що вона знімала зароблені нею кошти
після реєстрації шлюбу 29 березня 2012
року. Разом з тим доведення вказаної
обставини не свідчить про те, що саме ці
кошти , передавались відповідачу та
вносились ним на депозит, а не були
витрачені на інші потреби самої
позивачки, або сім`ї .

Вищезазначеним обставинам, які
безпосередньо стосуються предмету
даного спору, судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки, що
призвело до ухвалення незаконного та
необґрунтованого рішення.

Враховуючи вищенаведене, а також не
доведення позивачем права її особистої
приватної власності на частину коштів,
які знаходяться на депозитному вкладі
відкритому на ім`я відповідача в ПАТ
«ВіЕйБі Банк» 30 березня 2012 року, в
задоволенні позову про визнання права
власності та стягнення суми позивачу
необхідно відмовити.

Також керуючись ст. 88 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
стягнути з позивача, понесені
відповідачем судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно п.8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» апеляційна скарга на
рішення суду має бути оплачена в
розмірі 50 % ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, іншої заяви
й скарги, а з майнових спорів - ставки,
обчисленої, виходячи з оспорюваної
суми за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний
бюджет України на 2013 рік», розмір
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі становить: з 1 січня -
1147 гривень.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає за необхідне стягнути з
позивача на користь відповідача
судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп. за
подання апеляційної скарги на рішення
суду .

Апеляційна скарга відповідача в
частині поділу коштів, які є спільною
власністю подружжя не може бути
задоволена, так як відповідач з
позовними вимогами про поділ майна до
суду не звертався, а позивачка також
уточнила свої позовні вимоги, в яких
просила лише визнати за нею право
особистої приватної власності на
частину коштів, та не заявила вимоги
про поділ будь-якого майна в тому числі
і грошей, які знаходяться на депозитних
рахунках.

Вказане підтверджується змістом
уточнених позовних вимог викладених в
заяві на а.с. 167, 168)

Враховуючи вимоги ст. 11 та 303 ЦПК
України, про те, що апеляційний суд
розглядає справу в межах позовних
вимог заявлених в районному суді,
підстави для розгляду вимог про поділ
майна подружжя відсутні, так як такі
вимоги не були заявлені та розглянуті
судом першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів роз`яснює,
що сторони не позбавлені права
звернутись до суду з вимогами про поділ
майна (грошей) подружжя.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 22 листопада 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на грошові
кошти та стягнення суми відмовити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, проживає за адресою:
АДРЕСА_1 грошові на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживає
за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір за
подання апеляційної скарги витрати в
розмірі 114 грн. (сто чотирнадцять) грн. 70
коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20-ти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
Судді: