Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/4182/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17.12.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта
А.А.,

при секретарі - Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Виноградів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третьої
особи: Виноградівського РВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим будинком,

В С Т А Н О В
И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 третьої
особи: Виноградівського РВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим будинком.

Вимоги позову мотивовано тим, що на
підставі свідоцтва на право власності
на житло від 30.08.1993 року квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
спільної власності позивачці ОСОБА_1 та
членам її сім»ї: чоловікові - ОСОБА_4,
синові - ОСОБА_5, онуку - ОСОБА_6.

Онук ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 23.08.2013 року серіїх НОМЕР_1.

05.09.2007 року ОСОБА_2 увійшов у довіру до
позивачки ОСОБА_1, з метою його
реєстрації в квартирі яка належить
сім»ї ОСОБА_1 обіцяючи брати участь в її
оплаті, оплаті комунальних послуг та
належного утримання квартири.

Однак після реєстрації відповідач
ОСОБА_2 в квартирі з часу реєстрації не
проживає, не цікавиться нею та не бере
участі у її оплаті.

Місце знаходження відповідача
невідоме що підтверджується довідкою
депутата міскої ради Шіпош Г.Г.

Позивач з відповідачем не перебувають
в родинних відносинах, тому не має
права на житло в даній квартирі,
спірних питань поділу майна немає.

Позивачка вважає, що діями відповідача
ОСОБА_2 порушуються права позивачки як
власника квартири,та членів її родини.

За таких обставин позивачка змушена
звернутись до суду з даним позовом для
захисту своїх цивільних прав та
інтересів.

Позивачка ОСОБА_1, в судове засідання не
з»явився, однак її представник ОСОБА_9,
подав до суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності та
про те, що заявлені вимоги підтримує
повністю та просить суд такі
задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином
повідомлений про день і час розгляду
справи,

і від якого не надійшло повідомлення
про причини неявки, в судове засідання
повторно не з"явився. Справа підлягає
розгляду в порядку ст. 224 ЦПК України.

Представник Виноградівського РВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області,
будучи належним чином повідомлений в
судове засідання не з»явився. Справа
розглядається на підставі наявних
доказів.

Розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимог та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані Цивільним кодексом
України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі свідоцтва на право власності
на житло від 30.08.1993 року квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
спільної власності позивачці ОСОБА_1 та
членам її сім»ї: чоловікові - ОСОБА_4,
синові - ОСОБА_5, онуку - ОСОБА_6.

Онук ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 23.08.2013 року серіїх НОМЕР_1.

05.09.2007 року ОСОБА_2 увійшов у довіру до
позивачки ОСОБА_1, з метою його
реєстрації в квартирі яка належить
сім»ї ОСОБА_1 обіцяючи брати участь в її
оплаті, оплаті комунальних послуг та
належного утримання квартири.

Однак після реєстрації відповідач
ОСОБА_2 в квартирі з часу реєстрації не
проживає, не цікавиться нею та не бере
участі у її оплаті.

Місце знаходження відповідача
невідоме що підтверджується довідкою
депутата міскої ради Шіпош Г.Г.

Позивач з відповідачем не перебувають
в родинних відносинах, тому не має
права на житло в даній квартирі,
спірних питань поділу майна немає.

Позивачка вважає, що діями відповідача
ОСОБА_2 порушуються права позивачки як
власника квартири,та членів її родини.

За таких обставин, суд приходить до
переконання, що відповідач є особою,
яка втратила право користування
житловим будинком, виходячи з
наступного.

Так, згідно ст. 41 Конституції України та
ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, особа має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю на власний розсуд.

Із ст.162 ЖК України вбачається, що
наймачі, члени його сім'ї зобов'язані
вчасно сплачувати плату за комунальні
послуги. Відповідач ОСОБА_2 жодних
коштів позивачу не сплачує.

Поскільки розмір плати за комунальні
послуги залежить від кількості осіб,
місце проживання яких зареєстроване в
будинку, позивачка змушена буде
переплачувати за комунальні послуги та
послуги з вивезення побутових
відходів.

Відповідно до статті 71 ЖК України
«...При тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Якщо наймач або члени
його сім'ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей строк
за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спор у
- судом...». Відповідачі відсутній вже
більше дтрьох років без жодних
поважних причин, жодних заяв про
продовження строку не подавав.

Стаття 156 ЖК України передбачає, що
«...Члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням......»

Ч. 1 ст 156 ЖК України передбачає
збереження права користування житлом
лише для членів сім»ї, які припинили
сімейні відносини з власником
будинку, при умові збереження права
власності на будинок цього ж власника,
тобто при незмінності власника майна.
Таким чином, права членів сім "і
власників будинку при користуванні
цим будинком залежать від прав
власника будинку, тобто є похідними, а
відтак - припинення права власності
особи на будинок припиняє право членів
його сім'ї на користування цим
будинком.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, -
«Член сім'ї власника житла втрачає
право користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік,

якщо інше не встановлено домовленістю
між ними і власником житла або законом.

Статтею 72 Житлового кодексу УРСР
(Порядок визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням), визначено, що - «Визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку».

Стаття 379 ЦК України (Поняття житла),
передбачає - «Житлом фізичної особи є
житловий будинок.квартира.інше
приміщення, призначені та придатні для
постійно проживання в них».

Відповідно до ч.1 ст.317 та ч.1 ст.321 ЦК
України, - «Власникові належать права
володіння,користування та
розпорядження своїм майном» і «Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні».

Статтею 55 Конституції України
визначено, що - «Права і свободи людини
і громадянина захищаються судом...Кожен
має право будь-якими не забороненими
законом засобами захищати свої права і
свободи від порушень і протиправних
посягань».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання семи днів
на підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного, можна чітко
зробити висновок про те, що відповідач
ОСОБА_2 у відповідності до чинного
законодавства повністю втратив право
на користування належним позивачу
житловим будинком, але в зв'язку з тим,
що відповідач не бажає знятись з
реєстрації в добровільному порядку,
тому позивач змушений звернутись за
захистом своїх прав до суду.

Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, -
«Відповідач, зареєстроване місце
проживання (перебування),
місцезнаходження чи місце роботи якого
невідоме, викликається в суд через
оголошення у пресі».

Згідно ч.9 ст.110 ЦПК України, - «Позови до
відповідача, місце реєстрації
проживання або перебування невідоме,
пред'являються за місцезнаходженням
його майна або за останнім відомим
зареєстрованим місце проживанням або
перебуванням чи постійного його
заняття (роботи)».

Вказана правова позиція
відображається і в судових рішеннях
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, зокрема в Ухвалі під 24.10 2012 року,
в якій зазначається: «Суд першої
інстанції, ухвалюючи рішення про
виселення ОСОБИ 4, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що з
дня укладення договору дарування
квартири було припинено право
власності 0С0БА_5 на вказану квартиру.
Відповідач не є членом сім»ї позивача,
тому ОСОБА 4 втрати в право
користування цією квартирою та
підлягає виселенню.»

Такий висновок суду також зазначений
в Ухвалі суду від 10 липня 2013 року та в
Ухвалі від 23.10.2013 року.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвеціїї про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.З урахуванням всього
вищевикладеного, суд приходить до
переконання, що існують обставини, які
є підставою для задоволення заявленого
позивачем позову.

Керуючись ст.55 Конституції
України, ст.16 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 60, 61,
169, 174, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути для ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні та розпорядженні
квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в
АДРЕСА_1.

Головному управлінню Державної
міграційної служби України
м.Виноградів Закарпатської області
зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_1 з реєстрації
у вказаному житлі, визнавши його
втративши право користування цим
житлом.

Заочне рішення може бути переглянуте
Виноградівським районним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Закарпатської
області протягом 10-ти днів з дня його
винесення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта