У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 14 травня 2014 року та рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 14 жовтня 2014 року в справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Рішенням Тячівського районного суду
Закарпатської області від 14
травня 2014 року у задоволенні позову ТОВ
«Кредитні ініціативи» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 14 жовтня
2014 року апеляційну скаргу ТОВ
«Кредитні ініціативи» задоволено
частково, рішення Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 14 травня 2014 року змінено,
відмовлено ТОВ «Кредитні ініціативи» в
задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про стягнення заборгованості з
підстав, викладених у мотивувальній
частині цього рішення.

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні
ініціативи», посилаючись на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
рішення суду першої інстанції і
відмовляючи в задоволенні позову по
суті заявлених вимог, виключивши з
мотивувальної частини оскаржуваного
рішення суду першої інстанції
посилання на застосування строків
позовної давності, правильно встановив
характер правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір в межах заявлених вимог,
врахувавши наявність судового наказу
про стягнення спірної суми
заборгованості та інші конкретні
обставини справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 14 травня 2014 року та рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 14 жовтня 2014 року в справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур