Справа № 310/4638/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2014 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю: боржника ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 В обґрунтування скарги вказує на те, що 14.06.2014р. ним була отримана постанова державного виконавця Ткаля Д.О. від 11.06.2014р. про призначення виконавчих дій за виконавчим листом №201909/11 на 17.06.2014р. Про те, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавчий лист він не знав, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував. Також зазначає, що у період з 08.01.2014р. по 09.05.2014р. він перебував у закордонному відрядженні і повернувся до м. Бердянська тільки 11.05.2014р.

17.06.2014р. він звернувся до головного державного виконавця Ткалі Д.О. з вимогою вручити йому постанову про відкриття виконавчого провадження, встановити строк на добровільне виконання рішення суду, відкласти виконавчі дії, призначені на 17.06.2014р. о 14-00 год. на строк, визначений законом.

18.06.2014р. державний виконавець вручив йому постанову про відкладення виконавчих дій з примусового виконання на 26.06.2014р.

Але строк для добровільного виконання рішення суду, передбачений ч.2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець йому не надав.

Таким чином вважає, що неправомірними діями головного державного виконавця ДВС БМРУЮ ОСОБА_4 він був неправомірно позбавлений права на добровільне виконання рішення суду, що призводить до неправомірного покладання на нього витрат, повязаних із стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом.

Боржник просить визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу ДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_4 з ненадання йому строку на добровільне виконання рішення суду; зобовязати державного виконавця встановити йому строк на добровільне виконання рішення суду 5 днів з дати набрання законної сили рішення суду за наслідками розгляду цієї скарги; заборонити державному виконавцю проводити виконавчі дії за виконавчим провадженням №42990823 на строк, встановлений законом для добровільного виконання рішення суду.

Боржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали у повному обсязі, просять її задовольнити. Суду додатково пояснили, що рішення суду на сьогодні у добровільному порядку не виконувалося, оскільки державним виконавцем не було визначено строк для добровільного виконання рішення суду. Вважають такі дії державного виконавця незаконними, просять скаргу задовольнити у повному обсязі.

Головний державний виконавець Ткаля Д.О. у судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином ( а.с.18).

Стягувач ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечує, вважає, що дії державного виконавця Ткалі Д.О. є правомірними. Суду пояснила, що боржник жодних дій, направлених на добровільне виконання рішення суду про її вселення у квартиру не вчинив. Ключі від квартири їй не дає, двері їй не відчиняє, на контакт з нею не йде.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд встановив наступне.

15 квітня 2014 року Бердянським міськрайонним судом видано виконавчий лист №2-1909/11 про вселення ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1. Строк предявлення виконавчого листа до виконання встановлений 24.04.2014р. Боржником за виконавчим листом є ОСОБА_1.

ОСОБА_3 предявила вказаний виконавчий лист на виконання до відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції, виконавче провадження було відкрито головним державним виконавцем Ткаля Д.О.

Як вказує боржник постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримав, оскільки у період з 08.01.2014р. по 09.05.2014р. перебував у закордонному відрядженні (а.с.9).

11.06.2014р. державним виконавцем винесено постанову про призначення виконавчих дій (а.с.4) за цим виконавчим провадженням на 17.06.2014р. о 14-00 год., яку боржник отримав 14.06.2014р.

17.06.2014р. ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця Ткалі Д.О. з заявою (а.с.6), в якій просив вручити йому постанову про відкриття виконавчого провадження, встановити строк на добровільне виконання рішення суду, відкласти виконавчі дії, призначені на 17.06.2014р. о 14-00 год. на строк, встановлений законом.

17.06.2014р. державний виконавець виніс постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 26.06.2014р.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11«Про виконавче провадження» ( Закон №606-XIV) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 25 цього Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Згідно зі ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Аналізуючи вказані вище норми Закону №606-XIV, судом встановлено, що державний виконавець зобовязаний при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження вказати боржнику про необхідність самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Незалежно від причин невиконання боржником у самостійному порядку рішення суду, Законом не надано права державному виконавцю продовжувати або заново визначати цей строк.

Натомість, статтею 35 Закону визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

На виконання вимог цієї статті та заяви боржника від 17.06.2014р. державним виконавцем правомірно була винесена постанова від 17.06.2014р. про відкладення провадження виконавчих дій до 26.06.2014р. з тих підстав, що боржник не міг виконати рішення суду у наданий для самостійного виконання строк так як був відсутній на території України.

Таким чином боржник мав можливість у строк до 26.06.2014р. самостійно виконати рішення суду, однак жодних дій, направлених на добровільне виконання рішення суду, ним не здійснено, що дає підстави вважати, що такі дії боржника направлені на затягування виконання рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця Ткалі Д.О. вчинені в межах її повноважень, відповідають нормам Закону №606-XIV, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.386,387 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_5