РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 123/40/14-ц Номер провадження
2/123/722/2014

28.01.2014 року
м. Сімферополь

Київський районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим в складі:

головуючого судді Долгополова А.М.

секретаря Лідовської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київського ВДВС
Сімферопольського міського управління
юстиції, УДАІ ГУМВС України в АРК про
визнання договору купівлі-продажу
автомобіля дійсним, визнання права
власності на автомобіль та зняття
арешту з автомобіля

в с т а н о в и в :

08 січня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2,
Київського ВДВС Сімферопольського
міського управління юстиції, УДАІ
ГУМВС України в АРК про визнання
договору купівлі-продажу автомобіля
дійсним, визнання права власності на
автомобіль та зняття арешту з
автомобіля, мотивуючи свої вимоги тим,
що між позивачем та відповідачем
ОСОБА_2 у листопаді 2007 року був
укладений усний договір купівлі -
продажу т/з марки ВАЗ 21099-20 д.н. НОМЕР_1,
на суму 60 000 грн., за яким позивач
повинен сплачувати відповідачу ОСОБА_2
протягом 3 років по 500 грн. на тиждень, а
також авансовий платіж 500 дол. США, а
відповідач ОСОБА_2 в свою чергу
зобов'язався передати позивачу т/з.
Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав та відповідач ОСОБА_2 передав
автомобіль в його володіння та
розпорядження вказаного автомобіля, що
підтверджується тимчасовим
реєстраційним талоном НОМЕР_3, який
виданий 14.11.2007 р. та довіреністю № 2600
від 01.11.2010 р., яка посвідчена
нотаріально. З цього часу автомобіль
знаходиться у володінні та
користуванні позивача, що також
підтверджується наступними
підставами. 26.11.2010 року позивачем з АТ
«ПРОСТО-страхування» було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, за яким була застрахована
позивачем цивільно-правова
відповідальність, а забезпеченим т/з
було зазначено ВАЗ 21099-20 д.н. НОМЕР_1. На
підтвердження укладення вказаного
договору позивачем був підписаний
Поліс № ВЕ/4840046. Страховий платіж
сплачений. 03.06.2013 року позивачем з ПАТ
«Страхова компанія «ДНІПРОІНМЕД»
також був укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників т/з, що підтверджується
Полісом № АС/2647631. 23.03.2009 року під час
управління позивачем ВАЗ 21099-20 д.н.
НОМЕР_1 була видана постанова № 078259 у
зв'язку з порушення ПДРУ, в якій
накладено штраф у розмірі 500 грн.
Позивач за вказане правопорушення
сплатив штраф, що підтверджується
квитанцією. 23.01.2010 року відносно
позивача, під час управління ВАЗ 21099-20
д.н. НОМЕР_1, у зв'язку з порушенням ПДРУ
був складений протокол, відповідно
якого 10.03.2012 року позивача було
притягнуто до адміністративної
відповідальності, про що склали
постанову серії АК1 № 073412, у якій
зазначено що саме ВАЗ 21099-20 д.н. НОМЕР_1
порушив вимоги знаку «Зупинка
заборонена». 07.12.2013 р. інспектором ДПС
для обслуговування СП № 5 РДПС при УДАІ
ГУМВС в АРК ст. сержантом міліції
Валино Н.В. був складений акт огляду та
тимчасового затримання т/з ВАЗ 21099-20
д.н. НОМЕР_1, який належить на праві
власності позивачу ОСОБА_1, у зв'язку з
виконанням провадження № 29404943, яке
знаходиться у Київському ВДВС
Сімферопольського МУЮ. Позивач,
звертає увагу на те, що за виконавчим
провадженням № 29404943 він не є боржником,
тому на його т/з не може бути звернуто
стягнення за вказаним вище виконавчим
провадженням. Оскільки позивач не є
учасником чи стороною виконавчого
провадження, то він відповідно до ЗУ
«Про виконавче провадження»
позбавлений права на ознайомлення з
ним та отримання певних документів.
Позивачем 15.08.2013 року стало відомо, що
на транспортний засіб, який йому
належить на праві власності,
постановою державного виконавця
Київського ВДВС Сімферопольського МУЮ
накладено арешт. З огляду на викладене
вбачається, що 14.11.2007 року у позивача
виникло право власності на ВАЗ 21099-20 д.н.
НОМЕР_1, на підставі цього просив суд:

1. Визнати договір купівлі - продажу
автомобіля марки ВАЗ 21099-20 д.н. НОМЕР_1,
укладений ОСОБА_1 з ОСОБА_2 дійсним.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль марки ВАЗ 21099-20 д.н. НОМЕР_1.

3. Зняти арешт з автомобіля марки ВАЗ
21099-20 д.н. НОМЕР_1.

4. Зобов'язати УДАІ ГУМВС України в АРК
чи будь - яку особа, у володінні якої
знаходиться автомобіль марки ВАЗ 21099-20
д.н. НОМЕР_1 передати автомобіль ОСОБА_1

5. Стягнути з відповідачів судовий збір.

В ході судового засідання позивач
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, наполягав на їх задоволенні по
мотивах викладених в позовній заяві,
наполягав на відшкодування судових
витрат.

Відповідачі, будучі належним чином
сповіщеними про дату розгляду справи,
до суду не з'явилися, про причини неявки
суд не повідомили. Відповідно ст. 169 ЦПК
України справа розглянута за
відсутністю відповідачів, сповіщених
належним чином.

Вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Судом встановлено, що між сторонами
склалися правовідносини, які витікають
з укладення договору купівлі-продажу
та визнання договору дійсним, що
регулюються ЦК України.

Статтею 205 ЦК України передбачено,
що правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України
позивачем не було приведено жодних
доказів, стосовно того, що позивач
передав, а відповідач ОСОБА_2 прийняв
кошти у розмірі, зазначені у позовній
заяві, за т/з марки ВАЗ 21099-20 д.н. НОМЕР_1,
а також доказів того, що сторони
домовились щодо усіх істотних умов
договору.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» у зв'язку з
недодержанням вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених статтями 218 та
220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання
договорів дійсними, в тому числі
заявлені в зустрічному позові у
справах про визнання договорів
недійсними, не відповідають можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів. Такі позови не підлягають
задоволенню.

Беручі до уваги, що вимоги позивача
стосуються визнання договору
купівлі-продажу автомобіля, який не
підлягає нотаріальному посвідченню,
дійсним, суд вважає, що позивачем
невірно обраний спосіб захисту в
частині заявленої вимоги в частині
визнання договору дійсним, у зв'язку із
чим у задоволенні даних вимог судом
відмовляється.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Судом встановлено, що докази, які
привів позивач в частині виникнення
права власності за ним, а саме:
тимчасовий реєстраційний талон (а.с.6);
довіреність № 2600 (а.с.7) від 01.11.2010 р., яка
посвідчена нотаріально; договір
обов'язкового страхування (а.с.9-10);
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
(а.с.12-13), не визнаються судом в якості
підстав для виникнення у ОСОБА_1 права
власності на автомобіль, оскільки не
підтверджують факту укладення
договору купівлі-продажу між ним та
ОСОБА_2.

Більш того, відповідно довідки з ГУМВС
України в АРК Управління ДАІ
автомобіль ВАЗ 21099-20, 2007 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1 з 31.10.2007 по 18.01.2014
року зареєстрований за громадянином
ОСОБА_2, вказаний автомобіль
зареєстрований на підставі
довідки-рахунку серії ЄГП №686032 від
26.10.2007 р. (а.с.43).

Крім того, в процесі розгляду справи
позивачем не доведено, що він передав
відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти за
спірний автомобіль, зокрема не надано
відповідних розписок чи інших
документальних підтверджень цього, у
зв'язку із чим суд вважає недоведеним
факт купівлі-продажу спірного
автомобіля.

Оскільки в ході розгляду не
встановлена наявність підстав для
визнання договору-купівлі продажу
дійсним та підстав для визнання права
власності на автомобіль немає, вимоги
про зняття арешту з автомобіля,
зобов'язання УДАІ ГУМВС України в АРК
чи будь - яку особу, у володінні якої
знаходиться автомобіль марки ВАЗ 21099-20
д.н. НОМЕР_1 передати його позивачу,
визнаються судом не обґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що обставини,
наведені позивачем в обґрунтування
своїх позивних вимог не знайшло свого
підтвердження в процесі розгляду
справи, а також позивачем невірно
обраний спосіб захисту в частині
визнання договору купівлі-продажу
автомобіля дійсним, на підставі чого у
задоволені позовних вимог судом
відмовляється.

На підставі ст. ст. 208,328,334,638-640,655 ЦК
України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», ст. ст. 57-60,61,64,212,213,214,215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Київського ВДВС
Сімферопольського міського управління
юстиції, УДАІ ГУМВС України в АРК про
визнання договору купівлі-продажу
автомобіля дійсним, визнання права
власності на автомобіль та зняття
арешту з автомобіля - відмовити у
повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в Апеляційний суд Автономної
Республіки Крим протягом десяти днів з
дня його проголошення через Київський
районний суд м. Сімферополя.

Суддя
Долгополов А. М.