Провадження №2/761/1345/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

04 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді -
Пономаренко Н.В.

при секретарі -
Клим Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд, -

в с т а н о в и в:

28 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду із позовом про стягнення із
відповідача суми заборгованості за
кредитним договором № R0В від
21.03.2013 року в розмірі 61911,72 грн.,
посилаючись на те, що між Публічним
акціонерним товариством «ВТБ Банк» та
ОСОБА_1 був укладений вказаний
кредитний договір, згідно з умовами
якого Банк надав Позичальнику кредитні
кошти у розмірі 50000,00 з розрахунку 24,00 %
річних за весь час фактичного
користування кредитом на строк по 21
березня 2016 року.

На виконання умов кредитного договору
ОСОБА_1 було надано кредит у вказаному
розмірі, тобто позивач повністю
виконав свої зобов'язання перед
відповідачем за договором.

В період дії кредитного договору
відповідач не дотримувався умов
кредитного договору та не здійснював
погашення належних до сплати
щомісячних платежів як це передбачено
кредитним договором.

В зв'язку з чим станом на 18.09.2013 року
утворилась заборгованість відповідача
перед позивачем у розмірі 61 911,72 грн.,
яку позивач просить стягнути та судові
витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, проти заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час і місце розгляду
справи повідомлявсь належним чином,
причину неявки суду не повідомив.

Суд, з урахуванням думки представника
позивача, який не заперечує проти
заочного розгляду справи у відсутності
відповідача, вважає можливим
розглядати справу у його відсутність
на підставі ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України (надалі ЦК України) за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що
21.03.2013 року між Публічним акціонерним
товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № R0В,
згідно з умовами якого Банк надав
Позичальнику кредитні кошти у розмірі
50000,00 з розрахунку 24,00 % річних за весь
час фактичного користування кредитом
на строк по 21 березня 2016 року (а.с.9-11).

Відповідно до п. 1 Договору, банк
зобов'язується надати позичальнику
грошові кошти в порядку та на умовах,
зазначених в даному договорі, а також
правилах споживчого кредитування
фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» у сумі 50
000,00 грн. на строк по 21.03.2016 року з
щомісячною сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 24,00 %
річних.

Відповідно до п. 4.2 Договору,
позичальник зобов'язаний сплачувати
щомісячно відповідно до графіка
повернення кредиту і сплати процентів
та розрахунку вартості супутніх послуг
комісійну винагороду за управління
кредитом у розмірі 1.69 % від початкової
суми кредиту.

Згідно п. 5.1. Договору, у разі
прострочення позичальником
зобов'язань повернення кредиту та/або
сплати процентів за його користування
та/або інших платежів згідно з умовами
договору, позичальник зобов'язаний
сплатити на користь банку пеню за кожен
день прострочення у розмірі 0,5% від суми
прострочених зобов'язань за кожен день
порушення виконання зобов'язань,
включаючи день погашення.

Позивач, виконав свої зобов'язання та
надав відповідачу кредит у заявленому
розмірі, що підтверджується
меморіальним ордером № 18453 від 21.03.2013
року, проте, відповідач не виконує свої
зобов'язання передбачені умовами
кредитного договору (а.с.16).

Позивачем 03.09.2013 року була направлена
відповідачу досудова вимога про
наявність заборгованості в розмірі
4059,01 простроченої заборгованості за
основним боргом та 3945,75 грн.
заборгованість по відсотках (а.с.23), яку
відповідачу потрібно погасити, однак
вказану вимогу відповідач залишив без
уваги, погашення заборгованості не
здійснив.

У зв'язку із порушенням відповідачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 18.09.2013 року
утворилась заборгованість, яка
становить 61911,72 грн. і складається із:
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 45185,31 грн.; сума простроченої
заборгованості за кредитом 4059,01 грн.,
сума простроченої заборгованості за
процентами 3945,75 грн., сума
заборгованості за процентами за період
з 28.08.2013 року по 18.09.2013 року в розмірі 711,67
грн., сума простроченої заборгованості
по сплаті комісії за управління
кредитом в розмір 4225,00 грн., сума пені за
несвоєчасну сплату процентів, кредиту
та комісії в розмірі 0,5% від суми боргу
за кожен день прострочення в розмірі
3741,92 грн, сума 3% річних за порушення
зобов'язань щодо сплати кредиту 21,79 грн,
сума 3% річних за порушення зобов'язань
щодо сплати процентів 21,27 грн..

Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи вищевказану норму, суд
вважає за необхідне відмовити в
частині стягнення 3% річних від
простроченої суми, так як кредит надано
до 21.03.2016 року та за його користування
встановлено сплату процентів в розмірі
24%.

Отже, суд вважає доведеним суму боргу,
яка утворилась станом на 18.09.2013 року, в
розмірі 61868,66 грн., що складається з
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 45185,31 грн.; сума простроченої
заборгованості за кредитом 4059,01 грн.,
сума простроченої заборгованості за
процентами 3945,75 грн., сума
заборгованості за процентами за період
з 28.08.2013 року по 18.09.2013 року в розмірі 711,67
грн., сума простроченої заборгованості
по сплаті комісії за управління
кредитом в розмір 4225,00 грн., сума пені за
несвоєчасну сплату процентів, кредиту
та комісії в розмірі 0,5% від суми боргу
за кожен день прострочення в розмірі
3741,92 грн..

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо
за порушення зобов'язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частки позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином суд вважає доведеним
суму боргу, що утворилась за
відповідачем станом на 18.09.2013 року в
сумі 61868,66 грн., яка і підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача, а позов - задоволенню в
повному обсязі.

Судові витрати по справі суд
розподіляє відповідно до вимог ст. 88
ЦПК .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
524, 525, 526, 530, 549, 610, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 179, 209, 212-215, 224-228, 233 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в :

позов Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» заборгованість за кредитним
договором № R0В від 21.03.2013 р. в
сумі 61868,66 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» судовий збір в розмірі 618,68
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Шевченківський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :