Номер провадження № 22-ц/785/949/14
Головуючий у першій інстанції Свячена
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус» в особі Одеської регіональної
дирекції ПрАТ «Страхова компанія
«Статус» про стягнення страхового
відшкодування з урахуванням інфляції,
трьох процентів річних від
простроченої суми за апеляційною
скаргою приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус» на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 15 квітня 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 26
червня 2012 року до суду з вищеназваним
позовом, вказала, що 19 жовтня 2011 року
уклала з ПрАТ «Страхова компанія
«Статус» Договір НТ № 000368/11
добровільного страхування наземного
транспорту. 11 листопада 2011 року стався
страховий випадок, розмір матеріальних
збитків від пошкодження автомобіля
«Hyundai» IX35, реєстраційний номер НОМЕР_1,
становить 94 592,02 грн. 28 листопада 2011 року
звернулась до ПрАТ «Страхова компанія
«Статус» про перерахування страхового
відшкодування на рахунок ТОВ
«Автомобільний дім», 18 січня 2012 року
кошти перераховано в сумі 37 899,84 грн., з
подальшим повідомленням про зменшення
виплати страхового відшкодування на 50%
з тих підстав, що до аварійної ситуації
призвело порушення водієм
пошкодженого автомобіля правил
дорожнього руху. Вважаючи зменшення
виплати страхового відшкодування
безпідставним, ОСОБА_3 після уточнення
вимог просила стягнути з ПрАТ
«Страхова компанія «Статус» страхове
відшкодування в сумі 41 049,85 грн.,
інфляційні втрати в сумі 242,29 грн., три
відсотки річних від простроченої суми
в сумі 1 127,18 грн. та судові витрати
(а.с.2-5, 121-123).

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія
«Статус» в особі Одеської регіональної
дирекції ПрАТ «Страхова компанія
«Статус» позов не визнав.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 15 квітня 2013 року позов
задоволено (а.с.139-144).

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова
компанія «Статус» в особі Одеської
регіональної дирекції ПрАТ «Страхова
компанія «Статус» просить рішення суду
першої інстанції скасувати, ухвалити
нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду
апелянт мотивував порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з настання
страхового випадку, розміру
матеріальних збитків в сумі 94 592,02 грн.,
дотримання страхувальником договору
страхування щодо повідомлення про
страховий випадок і надання необхідних
для виплати страхового відшкодування
документів, помилковість застосування
страховою компанією п.3.5 Договору
страхування та, відповідно,
безпідставність зменшення виплати
страхового відшкодування на 50%. Суд
стягнув з відповідача на користь
позивача 41 049,85 грн. не доплаченого
страхового відшкодування, що становить
різницю між визначеним розміром
збитків та фактично виплаченим
відшкодуванням, інфляційні втрати за
період з лютого 2012 року по грудень 2012
року в сумі 242,29 грн. та 3% річних від 41
049,85 грн. в сумі 1 127,18 грн.

Висновки суду в частині відсутності
підстав для зменшення страхової
компенсації та, відповідно, щодо
необхідності нарахування інфляційних
витрат та 3% річних від простроченої
суми не відповідають обставинам
справи, що згідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України
є підставою для скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення по
суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими
такі факти та відповідні ним
правовідносини.

Між сторонами виникли цивільно-правові
відносини страхування, врегульовані
главою 67 ЦК України, Законом України
«Про страхування», Правилами
добровільного страхування наземного
транспортну (крім залізничного),
затвердженими 29 березня 2007 року
виконуючим обов'язки голови правління
закритого акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» (після
зміни найменування приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус»), Договором НТ №
000368/11 від 19 жовтня 2011 року
добровільного страхування наземного
транспорту, укладеним між ПрАТ «СК
«Статус» та ОСОБА_3

Встановлено, що Автомобіль «Hyundai» IX35,
реєстраційний номер НОМЕР_1, належить
ОСОБА_3

19 жовтня 2011 року між ПрАТ «Страхова
компанія «Статус» та ОСОБА_3 укладено
договір НТ № 000368/11 добровільного
страхування наземного транспорту,
предметом якого є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
автомобілем «Hyundai» IX35, реєстраційний
номер НОМЕР_1, строком дії з 19 жовтня 2011
року по 18 жовтня 2012 року, страховою
сумою 210 000,00 грн, страховим платежем 15
057,00 грн. Відповідно до укладеного
договору добровільного страхування
наземного транспорту ОСОБА_3 як сторона
договору прийняли на себе обумовлені в
договорі та Правилах добровільного
страхування наземного транспорту (крім
залізничного) зобов'язання, про що
свідчить підпис ОСОБА_3 на кожній
сторінці договору страхування: «Я
ОСОБА_3 з Правилами та умовами
страхування ознайомлена та згодна»
(а.с.65-71).

11 листопада 2011 року у відношенні ОСОБА_3
складено протокол про адміністративне
правопорушення за статтею 124 КпАП
України за порушення вимог пункту 12.3
Правил дорожнього руху, згідно якого на
вул. Локомотивній в м. Одесі о 12.00 годині
при виникненні небезпеки для руху
ОСОБА_3 як водій не прийняла заходів для
зменшення швидкості, чи до зупинки
транспортного засобу, чи для
безпечного об'їзду, допустила наїзд на
перешкоду (бетонний стовп) з
пошкодженням керованого транспортного
засобу. Постановою судді Київського
районного суду м. Одеси від 22 грудня 2011
року ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні
правопорушення, передбаченого статтею
124 КпАП України, та піддано покаранню у
вигляді штрафу (а.с.10, 11, 19).

14 листопада 2011 року ОСОБА_3 звернулась
до ПрАТ «СК «Статус» з заявою про те, що
11 листопада 2011 року о 12.00 годині сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Hyundai» IX35, реєстраційний
номер НОМЕР_1, під її керуванням при
порушенні нею вимог п.12.3 Правил
дорожнього руху. 28 листопада 2011 року
ОСОБА_3 подала ПрАТ «СК «Статус» заяву
про виплату страхового відшкодування,
на що 12 грудня 2011 року надано відповідь
про прийняття згідно п.4.3.5 Договору
страхування рішення про відстрочку
виплати страхового відшкодування у
зв'язку з проведенням додаткового
розслідування обставин

дорожньо-транспортної пригоди та
необхідністю отримання додаткових
документів (а.с.12,17, 18).

Згідно звіту № 11-054 від 25 листопада 2011
року спеціаліста-оцінювача ОСОБА_5,
складеного за результатами
проведеного 15 листопада 2011 року за
заявою ПрАТ «СК «Статус» огляду
пошкодженого транспортного засобу
«Hyundai» IX35, реєстраційний номер НОМЕР_1,
розмір матеріальних збитків визначено
рівним 94 592,02 грн. (а.с.13-16).

В аналізі судової практики з розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування, проведеному 11
липня 2011 року, опублікованому в журналі
«Вісник Верховного Суду України» № 8
(132) за 2011 рік та розміщеному на
офіційному сайті Верховного Суду
України, зазначено, що «первинним у
взаємовідносинах сторін є договір, і
якщо в ньому міститься посилання на
правила страхування, то в такому
випадку вони є обов'язковими для обох
сторін. Якщо ж зазначеного посилання у
договорі не має, то суд не може
посилатися на правила страхування, а
має надати перевагу договору. Так само
за наявності колізії положень правил
страхування з положеннями договору
страхування пріоритет слід надавати
положенням договору, на які погодився
страхувальник, підписуючи його.

Відповідно до п.п.5.5 Правил
добровільного страхування наземного
транспорту (крім залізничного), якщо
інше не передбачено договором
страхування, то за випадком, який має
ознаки страхового та стався з вини
страхувальника та/або власника, та/або
водія застрахованого транспортного
засобу розмір відшкодування
визначається в такому порядку, зокрема,
п.п.5.5.3 при настанні
дорожньо-транспортної пригоди за умови
порушення вимог правил дорожнього
руху, які встановлені для початку руху
та зміні його напрямку, розташування
транспортних засобів на дорозі,
дистанції, інтервалу, руху по
автомагістралях і дорогах для
автомобілів, а також порушення інших
вимог правил дорожнього руху, ніж
передбачені пунктами 5.5.1 та 5.5.2 цих
Правил розмір страхового
відшкодування визначається на розсуд
страховика від 0% до 70% від суми
нанесеного збитку такою
дорожньо-транспортною пригодою з
подальшим вирахуванням відповідних
франшиз, що встановлені договором
страхування (а.с.35-63).

Згідно п.3.5 Договору страхування НТ №
000368/11 від 19 жовтня 2011 року страховик має
право зменшити виплату страхового
відшкодування на 50% у разі, якщо має
місце пошкодження або знищення
транспортного засобу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася, коли транспортний засіб
рухався, зокрема, з порушенням Правил
дорожнього руху, що призвело до
аварійної ситуації (а.с.65-71).

Таким чином, п.3.5 підписаного сторонами
Договору страхування НТ № 0003611 від
19 жовтня 2011 року узгоджується з
положеннями п.п.5.5.3 Правил
добровільного страхування наземного
транспорту, щодо яких ОСОБА_3 при
підписанні договору зазначила, що
ознайомилась та на виконання яких
погоджується, однак пріоритет слід
надати підписаному сторонами договору,
відповідно до якого за наявності
обумовлених п.3.5 Договору страхування
обставин (пошкодження ТЗ під час руху з
порушенням ПДР, що призвело до
аварійної ситуації) страховик вправі
зменшити виплату страхового
відшкодування на 50%.

Договором страхування в п.7.12
передбачено, що якщо на момент події
(дорожньо-транспортної пригоди)
страхова сума становить певну частку
дійсної (ринкової вартості)
транспортного засобу, страхове
відшкодування виплачується у такій же
частці від визначених по страховій
події збитків за вирахуванням
франшизи. Відповідно до п.1.7.1 Договору
страхування страхова сума автомобіля
«Hyundai» IX35, реєстраційний номер НОМЕР_1,
становить 210 000,00 грн., згідно звіту №
11-054 від 25 листопада 2011 року
спеціаліста-оцінювача дійсна (ринкова)
вартість транспортного засобу на дату
дорожньо-транспортної пригоди
становить 236 848,09 грн., таким чином
частка відповідальності страховика
складає 88,6644%.

Відповідно до розрахунку суми
страхового відшкодування по
страховому випадку з автомобілем
«Hyundai» IX35, реєстраційний номер НОМЕР_1,
вбачається, що наданий на розгляд
страховику рахунок № АдСЧТ02980 від 22
листопада 2011 року ТОВ «Автомобільний
дім» зменшено на суму 765,00 грн., з яких
240,00 грн. перевищення ліміту
користування послугами евакуатора
(п.1.10.2 Договору страхування - ліміт по
евакуації транспортного засобу
становить 300,00 грн.), а 525,00 грн.
фарбування передніх дверей в перехід
кольору (п.7.5 Договору

страхування - непрямий збиток);
безумовна франшиза з вини
страхувальника складає 1,5% від
страхової суми і становить 3 150,00 грн.
(п.1.5 Договору страхування), розрахунок
страхового відшкодування визначено
рівним 37 899,84 грн. ( /93 361,00 - 765,00/ х 88,6644%) - 50%
- 3 150,00 грн. = 37 899,84 грн.) (а.с.73,74).

ПрАТ «СК «Статус» у зв'язку зі
страховим випадком на підставі
страхового акту № 6394-12-21-15 від 4 січня
2012 року кошти в сумі 37 899,84 грн. на ремонт
транспортного засобу «Hyundai» IX35,
реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно
договору страхування НТ № 000368/11
платіжним дорученням № 104 від 18 січня
2012 року перераховано на рахунок
ТОВ «Автомобільний дім» за
заявою ОСОБА_3 (а.с.20, 72).

Вихідні дані в розрахунку суми
страхового відшкодування ОСОБА_3 не
заперечуються, заявлені нею вимоги про
стягнення заборгованості страхового
відшкодування в сумі 41 049,85 грн.
обґрунтовані лише безпідставністю
зменшення виплати страхового
відшкодування на 50%.

Доводи позивача суперечать обставинам
справи з огляду на наступне.

Страховий випадок як передбачена
договором страхування подія, із
настанням якої виник обов'язок
страховика здійснити виплату
страхового відшкодування
страхувальнику, настав при
дорожньо-транспортній пригоді,
внаслідок якої завдані матеріальні
збитки пошкодженням належного
страхувальнику транспортного засобу.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього
руху України, що визначає терміни,
«дорожньо-транспортна пригода» - це
подія, що сталася під час руху
транспортного засобу, внаслідок якої
загинули або поранені люди чи нанесено
матеріальні збитки. Відповідно до
Правил обліку і реєстрації
дорожньо-транспортних пригод «наїзд на
перешкоду» є одним з видів
дорожньо-транспортних пригод.
«Небезпека руху» - це, зокрема, зміна
дорожньої обстановки (в тому числі й
поява рухомого об'єкту, що наближається
до полоси руху транспортного засобу чи
перетинає її), що загрожує безпеці
дорожнього руху та змушує водія
негайно зменшити швидкість руху чи
зупинитися. «Учасник дорожнього руху» -
це особа, яка приймає безпосередню
участь в процесі руху на дорозі в
якості пішохода, водія, пасажира,
погонича тварин.

Відповідно до положень пункту 12.3
Правил дорожнього руху України,
порушення якого допустила ОСОБА_3, у
випадку виникнення небезпеки для руху
чи перешкоди, які водій об'єктивно
спроможний виявити, він повинен
негайно прийняти заходи для зменшення
швидкості аж до зупинення
транспортного засобу чи безпечного для
інших учасників руху об'їзду перешкоди.
У розумінні даного пункту Правил
джерелом небезпеки можуть бути й
обставини, що вимагають негайних дій у
керуванні транспортним засобом, до
таких обставин, зокрема, належать і дії
інших учасників дорожнього руху, які
порушують встановлені Правила.

ОСОБА_3 скоїла наїзд на бетонний стовп
як перешкоду, відтак, скоїла
дорожньо-транспортну пригоду
безпосередньо під час руху керованого
нею транспортного засобу по дорозі
вулиці міста (обочина, де знаходився
стовп, - це елемент автомобільної
дороги, що примикає до зовнішнього краю
проїзної частини), від цього наїзду на
перешкоду автомобіль зазнав
механічних пошкоджень. В поясненні про
обставини дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_3 зазначала, що різко
вивернула кермо для уникнення наїзду
на пішохода. Оскільки пішохід є
учасником дорожнього руху, то
посилання на те, що застосування п.3.5
Договору страхування могло б мати
місце лише у разі вимушеності інших
транспортних засобів як учасників руху
різко змінити швидкість, напрям руху
або прийняти інші заходи для
забезпечення власної безпеки тощо, є
безпідставним, так як положення п.3.5
Договору страхування констатують
порушення правил дорожнього руху, що
призвело до аварійної ситуації, та не
вказують на те, ця аварійна ситуація
має бути пов'язана лише з іншими
транспортними засобами.

ОСОБА_3 порушила правила дорожнього
руху, це порушення призвело до
дорожньо-транспортної пригоди як то
наїзду на перешкоду, винні дії ОСОБА_3 в
дорожньо-транспортній пригоді є
встановленими постановою судді, що має
чинність, про притягнення до
адміністративної відповідальності за
статтею 124 КпАП України за порушення
вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху.
Сам по собі факт дорожньо-транспортної
пригоди говорить про те, що має місце
аварійна ситуація, і та обставина, що в
цій ситуації від винних дій водія
ОСОБА_3

не потерпіли інші учасники дорожнього
руху не надає підстав ОСОБА_3 вимагати
від страховика 100% виплати страхового
відшкодування. Страхування не може
покривати витрати страхувальника в
повному обсязі при наявності винних
дій страхувальника по недотриманню
правил дорожнього руху.

Правові підстави для задоволення
позову відсутні.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309,
ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 15 квітня 2013 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» в особі
Одеської регіональної дирекції ПрАТ
«Страхова компанія «Статус» про
стягнення страхового відшкодування з
урахуванням інфляції, трьох процентів
річних від простроченої суми -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков