РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2014 року Франківський районний
суд м. Львова в складі :

головуючого - судді
Кузь В.Я.

при секретарі
Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ТзОВ « Голвірем - Агро», третя особа
директор ТзОВ «Голвірем - Агро» -
ОСОБА_2 про скасування наказу щодо
звільнення, поновлення на роботі в
посаді заступника директора,
скасування запису у трудовій книжці,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною
заявою до ТзОВ «Голвірем-Агро», третя
особа директор ТзОВ «Голвірем-Агро»
ОСОБА_2 про скасування наказу щодо
його звільнення з посади заступника
директора ТзОВ «Голвірем-Агро»,
поновлення на роботі у цій же
посаді, скасування запису в трудовій
книжці про його звільнення,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та морадльної
шкоди завданої незаконним
звільненням.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідно до
наказу № 2 від 01 лютого 2011 року, його
було прийнято на роботу у ТОВ
"Галовірем - Агро" на посаду заступника
директора, про що зроблено
відповідний запис у трудовій
книжці.

31 липня 2013 року директором ТзОВ
«Голвірем-Агро» ОСОБА_2 було видано
наказ № 7 про його, позивача,
звільнення з посади заступника
директора ТзОВ «Голвірем-Агро» з яким
він ознайомився лише 03 серпня 2013
року, тобто в день отримання
пріоритетним листом трудової книжки.

У наказі про звільення, його
звинувачено в одноразовому грубому
порушенні трудових обов'язків і
звільнено за пунктом 1 ч. 1 ст. 41 Кодексу
Законів про працю України. Під
одноразовим грубим порушенням
трудової дисципліни відповідач мав на
увазі, начебто, відсутність його на
робочому місці 25,26,27,29 та 30 липня 2013
року.

З метою розслідування причин
відсутності було створено комісію,
яка по результатах розслідування
вказала у актах, що він в період з 09
год.00 хв. по 18 год.00 хв. у вищевказані
дні був відсутній на робочому місці.

Однак, комісія для розслідування
начебто існуючого факту, не провела
жодної процесуальної дії
регламентованої статтею 149 КЗпП
України, а саме: особу, відносно якої
проводилось розслідування, не
повідомили про проведення
розслідування та більше того, навіть
не витребували його пояснення.

Всі викладені вище факти свідчать про
досить упереджене ставлення до нього,
як до працівника, і як до особистості та
грубе порушення трудового
законодавства відповідачем, що
призвели до цілком незаконного його
звільнення із займаної посади.

Крім цього, просить стягнути 2000 грн.
моральної шкоди, оскільки такими
діями відповідач наніс йому моральних
страждань , що призвело до втрати
нормальних життєвих зв»язків і вимагає
від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримали у повному обсязі.
Додатково позивач пояснив, що 25 липня
2013 року був присутнім на роботі,
оскільки повинні були відбутися
збори засновників. Про призначення
зборів ОСОБА_2 повідомлявся через
пошту. У цей день він, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
її чоловік ОСОБА_4 та ОСОБА_5 близько
09 год. приїхали в с. Норвосілки на
територіюТзОВ «Голвірем-Агро». Проте,
коли вони приїхали нікого не було і
він у розмові по телефону з ОСОБА_2
попередив того , щоб він приїзжав,
однак ОСОБА_2 відповів, що сам знає
коли йому проводити збори. В цей
день ОСОБА_2 не появився і вони перед
обідом поїхали, оскільки збори не
відбулись, а у нього не було інших
поставлених задач від керівника, у
звязку зх чим й відлучився від
робочого місця. Підтвердив, що з
березня 2013 року фактрично був усунутий
від роботи і діяльності підприємства ,
виконував тілльки вказівки директора.
Зокрема займався пошуком кредитних
коштів, а обов»язку бути присутнім на
робочому місці з 09 год 00 хв до 18 год 00 хв.
в нього ніклои не було, так само як і не
має документу яким би був визначений
перелік його посадових обов»язків.
підтвердив також, що отримував
заробітну плату та розрахункові
кошти після звільнення. Зарплата
виплачувалася де попало, але не на
роботі.

Просять суд на підставі ст.ст. 40, 41, 149,
221, 232, 233, 235, 247 КЗпП України визнати
наказ №7 від 31.07.2013 року незаконним,
поновити його в посаді заступника
директора ТзОВ «Голвірем-Агро»,
виплатити середній заробіток за час
вимушеного прогулу, зобов'язати
відповідача анулювати запис № 21у
трудовій книжці та стягнути моральну
шкоду.

Представник позивача в судщовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
та крім зазначених вище пояснень
свого довірителя, зщвернув увагу
суду на те, що ОСОБА_1 не було
визначено конкретне робоче місце, не
було визначено конкретних
обовязків, а також трудового
розпорядку. Також звернув увагу на
те, що ТзОВ «Голвірем-Агро» у с.
Новосілки не має нерухомого майна.
Нерухоме майно, що знаходиться в с.
Новосілки належить в розмірі по 25%
належить засновникам ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 та 50% брнатам ОСОБА_2. Ні
ОСОБА_3, ні ОСОБА_1 свої частки в
оренду ТзОВ «Голвірем-Агро» не
передавали. Фактична адреса ТзОВ
«Голвірем-Агро» є місце проживання
ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1, а не с.
Новосілки. Відтак є безпідставним
звинувачення його довірителя у
тому, що ОСОБА_1 не прибував на
рогбоче місце у с. Новосілки. Просить
позов задовільнити у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив та пояснив, що робочий час
заступника директора ТзОВ
«Голвірем-Агро», як і всіх інших
працівників відповідно до
розпорядку роботи триває з 09:00 до 18:00,
обідня перерва з 13:00 до 14:00.

ОСОБА_1, починаючи з липня 2013 року,
виконував свої посадові обов'язки не в
повному обсязі, а 25,26,27,29 та 30 липня 2013
року взагалі був відсутній на
робочому місці.

У зв'язку з цим, директор ТзОВ
«Голвірем-Агро» наказав створити
комісію для з'ясування та
підтвердження факту причин
відсутності на роботі заступника
директора ОСОБА_1 та його
безвідповідального ставлення до своїх
посадових обов'язків. Комісією було
встановлено, що позивач в період з 09
год.00хв. по 18 год.00 хв., 25, 26, 27, 29, 30 липня
2013 року без поважних причин був
відсутній на роботі, про що було
складено відповідні акти , які стали
підставою для видачі наказу № 7 від
31 липня 2013 року про звільнення
позивача з роботи згідно пункту 1
частини 1 статті 41 Кодексу Законів про
працю, за одноразове грубе порушення
трудових обов'язків.

Підставою звільнення Позивача згідно
з пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП
України стало грубе порушення трудових
обов'язків, а саме не виконання
обов»язків заступника директора ТзОВ
«Голвірем-Агро» по причині відсутності
на роботі позивача та повного
ігнорування розпоряджень директора
ТзОВ «Голвірем -Агро».

Третя особа на стороні відповідача -
директор підприємства ОСОБА_2 в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив та пояснив, що позивач
є одним із засновників ТзОВ
«Голвірем -Агро» та має 25 % у
статутному фонді підпрниємства. Він
ОСОБА_2 засновниками підприємства
був обраний директором. Згідно
наказу керівника підприємства № 2
від 01 лютого 2011 року, ОСОБА_1 було
прийнято на роботу у ТОВ "Галовірем -
Агро" на посаду заступника директора,
про що зроблено відповідний запис
у трудовій книжці та як і усіх
інших працівників ознайомлено з
трудовим розпорядоком. Робоче місце
позивача, як і його ОСОБА_2-
директора, було визначене у с.
Новосілки вул. Підвисока,7 та було
надано стіл та крісло. Заборгованості
по заробітній платі у підприємства
перед позивачем немає, зокрема і за ті
дні, коли він був відсутнім на робочому
місці. Позивач був звільнений,
оскільки не з»являвся на роботу, не
виконував свої трудові обов»язки та
ігнорував вказівки директора.
Підставою для звільнення слугували
акти, що складались у зв»язку із
відсутністю ОСОБА_1 на роботі, в
присутності бухгалтера та агронома.
Додатково зазначив, що з березня 2013
року позивач взагалі не з»являвся на
роботу, в тому числі і для одержання
заробітної плати, він робив йому усні
зауваження, проте вони не дали жодного
результату. Ці свої пояснення ОСОБА_2
підтвердив також будучи допитаним
в якості свідка.

Допитана в судовому засідщанні
свідок ОСОБА_9, повідомишла суду, що
працює на ТзОВ "Галовірем - Агро" на
посаді головного бухгалтера. Робоче
місце позивача, як і її та всіх
інших працівників було визначене у с.
Новосілки вул. Підвисока,7 де була
кімната та надано столи з кріслами.
Тут же проводилися наради.
Бухгалтерську звітність вела у себе
дома, оскільки так їй було зручно.
Знає як позивача ОСОБА_1, так і третю
особу ОСОБА_2, які є засновниками
підщприємства. Будь - яких підстав
оговорювати одного чи другого неї
не має. Підтвердила, що позивач не
виходив на роботу з березня 2013 року.
Згідно трудового розпорядку,
робочий час на підприємстві був
встановлений тривалістю 40 год в
тиждень. Розпорядок було затверджено
на зборах та доведено до відома всіх
працівників, проте всупереч цьому
позивач тривалий час не виходив на
роботу в тому числі і для отримання
заробітної плати. Підтвердила, що акти
складалися за її участю. Викладені в
актах обставини відповідають
фстановленим фактам, що вона і
затвердила своїм підписом.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
повідомив, що на підприємстві ТзОВ
"Галовірем - Агро" працює агрономом.
Робоче місце заступника директора
підприємства, як і його та всіх
інших працівників було визначене у с.
Новосілки, вул. Підвисока,7 де була
кімната та надано столи з кріслами. У
цій кімнаті проводилися наради та
давалися рознарядки на роботу. Йому
відомо, що ОСОБА_1 , як і ОСОБА_2 є
засновниками підщприємства. Будь -
яких підстав оговорювати їх у нього
не має. Підтвердив, що позивач не
виходив на роботу з березня 2013 року.
Згідно трудового розпорядку,
робочий час на підприємстві був
встановлений тривалістю 40 год в
тиждень. Розпорядок було затверджено
на зборах та доведено до відома всіх
працівників. Позивач на роботу
тривалий час не виходив на
зауваження директора не реагував. За
вказівкою директора, він вів табелі
робочого часу. Відображена у табелях
відсутність позивача відповідає
дійсності. Також за вказівкою
директора, він разом з бухгалтером
підприємства ОСОБА_9 склшадщали актри
про відсутність позивача на роботі,
акти складалися за його участю.
Викладені в актах обставини
відповідають фактичним. Оглянувши в
судовому засіданні табелі робочого
часу та акти комісії, підтвердив, що
підписи в них від його імені
виконані ним.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
повідомив, що знає усіх працівників
ТзОВ "Галовірем - Агро", оскільки
надавав ОСОБА_1 юриджичну
консультацію. ОСОБА_4 попросив його
щоб 25 липня 2013 року на 09 год 00 хв
поїхати з ним, з його дружиною ОСОБА_3
та ОСОБА_1, поїхати на збори у
с.Новосілки. Про те, що мають
проводитися збори він особисто
вручав повідомлення ОСОБА_2 Однак,
приїхавши в с. Новосілки на вул.
Підвисока,7 директор підприємства
ОСОБА_2 був відсутнім. Збори скликались
сприводу звітування директора про
фінансову діяльність підприємства.
Дані збори були призначені позивачем
та ОСОБА_3 - співзасновниками
підприємства, про що було повідомлено
інших співзасновників листами, проте
директор відмовився від підпису за
отриманий лист. Не дочекавшись
директора, він через декілька хвилин
поїхав у м. Миколаїв Львівської
області у своїх справах, а ОСОБА_4,
його дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_1
залишилися на території
підприємства. Більше на території
підприємства він не бував.

Допитана в судовому засіданні т
свідок ОСОБА_3 повідомила, що вона є
співзасновником ТзОВ "Галовірем -
Агро" та має 25% у статутному фонді
підприємства. На даному підприємстві
її чоловік працював начальником
служби безпеки, а вона менеджером.
Конкретно, що входило у її обовязки
як менеджера та обовязки чоловіка, як
начальника служби безпеки, пояснити
не змогла, як не змогла пояснити де
конкретно було визначено її робоче
місце. На робочих засіданнях
присутня не була. Задання отримувала
від ОСОБА_2 у телефонному режимі. В
якому міцсці їй видавалася
зарогбітна плата точно пригадати не
може. На початку 2013 року серед
засновників відбулися непорозуміння.

Нею та позивачем було прийнято
рішення про проведення зборів
підприємства, які вони прнизначили
на 25 липня 2013 року. На даних зборах
директор ОСОБА_2 мав прозвітувати про
фінансову діяльність підприємства,
оскільки ними було виявлено факт
розкрадання майна. Коли вони із
позивачем та свідком ОСОБА_5 приїхали
на територію бази, то ОСОБА_2 на місці
не було, а у телефонному режимі
повідомив, що він сам призначить збори.
Вони прочекали до 14 год 00 хв та поїхали.
Підтвердила, що позивач був присутнім
на роботі 25 липня 2013 року до 14 год. для
проведення зборів. Що стосується
решти днів відсутності ОСОБА_1 на
робочому місці, як заступнитка
дщиректора підприємства, їй нічого
не відомо. Свої обовязки менеджера
вона виконувала дома.

Заслухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд, приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач
працював на посаді заступника
директора ТзОВ «Голвірем-Агро» з
01.02.2011 року, що підтверджується
наказом № 2 директора ТзОВ
«Голвірем-Агро» по особовому складу
від 01.02.2011року та відповідно до наказу
№7 директора по особовому складу від
31.07.2013 року позивача звільнено, у
зв'язку з одноразовим грубим
порушенням трудових обов'язків за п. 1
ч. 1 ст. 41 КзпП України з 31.07.2013року.

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи,
місцезнаходження Товариство з
обмеженою відповідальністю "Голвірем
- Агрог" зареєстроване за адресою:
АДРЕСА_1, тобто по місцю проживання
ОСОБА_2 ( ас. 24).

Відповідно до специфіки роботи, а
смае повязаної з продукцією та
технікою сільськогосподарського
походження та призначення, місце
розташування основних засобів,
зберігання техніки та робче місце
знаходиться в с. Новосілки по вул.
Підвисока,7., що сторонами не
заперечується.

У робочі дні, а саме: 25 липня 2013
року з 14 год. 00 хв. та 26,27,29,30 липня 2013
року в період з 09:00 до 18:00 заступник
директора ОСОБА_1 був відсутній на
робочому місці , що підтверджується
показами допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9,
а факт відсутності ОСОБА_1 на
робочому місці з 14 год. 0 хв. до 18 год.
00 хву. 25 липня 2013 року
підтверджується також показами
допитаної в судовому засіданні
свідка ОСОБА_3, що допитувалася за
клопотанням позивача.

Для з'ясування причин відсутності на
роботі позивача, директором ТзОВ
«Голвірем-Агро» було створено
комісію, яка встановила обставини ,
що ОСОБА_1, 25,26,27,29,30 липня 2013 року в
період з 09:00 до 18:00 був відсутній на
робочому місці за адресою : с.
Новосілки, вул. Підвисока,7. По даному
факту були складені відповідні акти,
достовірність яких, особи, що їх
складали підтвердили в судовому
засіданні. Недовіряти показам та
твердженням ОСОБА_10 та ОСОБА_9, у суду
не має підстав. При цьому, суд
враховує, встановлені в ході
розгляду справи обставини , щодо 25
липня 2013 року та вважає, що і в цей
день, позивач не приступив до
виконання своїх обовязків з 09 год. 00
хв. до 14 год. 00 хв., оскільки прибув з
іншою метою, а відтак взагалі покинув
територію підприємства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 41 КзпП України, крім
підстав, передбачених статтею 40 цього
Кодексу, трудовий договір з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
може бути розірваний також у випадках,
зокрема одноразового грубого
порушення трудових обов'язків
керівником підприємства, установи,
організації всіх форм власності
(філіалу, представництва, відділення та
іншого відокремленого підрозділу),
його заступниками, головним
бухгалтером підприємства, установи,
організації, його заступниками, а також
службовими особами митних органів,
державних податкових інспекцій, яким
присвоєно персональні звання, і
службовими особами центральних
органів виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сферах
державного фінансового контролю та
контролю за цінами.

Згідно ст. 235 КзпП України, у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу
роботу, працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

У разі визнання формулювання причини
звільнення неправильним або таким, що
не відповідає чинному законодавству, у
випадках, коли це не тягне за собою
поновлення працівника на роботі, орган,
який розглядає трудовий спір,
зобов'язаний змінити формулювання і
вказати в рішенні причину звільнення у
точній відповідності з формулюванням
чинного законодавства та з посиланням
на відповідну статтю (пункт) Закону.

Як встановлено в судовому
засіданні, підтверджено матеріалами,
та не спростовано позивачем, останній
дійсно був відсутній на робочому місці
25,26,27,29,30 липня 2013 року в період з 09:00 до
18:00 тобто протягом п'яти днів.
Будь-яких доказів, які б дали суду
можливість визнати відсутність
позивача на роботі поважними, останнім
не надано, а відтак суд визнає
відсутність таких, а відсутність на
роботі - прогулом без поважних причин.

За даних обставин, немає жодних
підстав щодо поновлення позивача на
посаді заступника директора ТзОВ
«Голвірем-Агро», а відтак відсутні
підстави для задоволененя решти
позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 40 КзпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності, можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках прогулу (в тому
числі відсутності на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Приймаючи рішення, суд бере до
уваги п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами трудових
спорів" від 06.11.1992 року № 9, згядно з
яким, при розгляді позовів про
поновлення на роботі осіб,
звільнених за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП
України, суди повинні виходити з
того, що передбаченим цією нормою
закону прогулом визнається
відсутність працівника на роботі як
протягом усього робочого дня, так і
більше трьох годин безперервно або
сумарно протягом робочого дня без
поважних причин.

Суд вважає доведеним, що позивачем
не було допущено одноразового грубого
порушення трудових обов'язків, а
фактично вчинено прогули без
поважних причин в продовж п'яти
робочих днів, у зв'язку з чим, у
відповідача були підстави для його
звільнення, однак не за п.1 ч.1 ст.41 а
за п..4 ч.1 ст.40 КЗпП України, на чому і
наголошується у вказаній вище
судовій практиці. Відтак,
формулювання причини звільнення
ОСОБА_1, як це зазначено у наказі
директора ТзОВ «Голвірем-Агро» № 7
від 31 липня 2013 року підлягає зміні.

Враховуючи, що підстави для
поновлення позивача ОСОБА_1 на посаді
директора ТзОВ «Голвірем-Агро»
відсутні, то у задоволенні позовнгих
вимог в частині, що стосується
визнання наказу від №7 від 31.07.2013 року
незаконним, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
зобов'язання відповідача анулювати
запис №21 в трудовій книжці, та
стягнення моральної шкоди, слід
відмовити за безпідставністю таких.

Судові витрати у відповідності з
вимогами ст.. 88 ЦПК України підлягають
стягненню з позивача ОСОБА_1 на
користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8, 10, 60, 88, 208-210, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог до ТзОВ « Голвірем -
Агро» про скасування наказу № 7 від
31 липня 2013 року щодо звільнення,
поновлення на роботі в посаді
заступника директора ТзОВ « Голвірем -
Агро», скасування запису у трудовій
книжці, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, моральної
шкоди та судових витрат за
безпідставністю таких.

Змінити формулювання причин та
підстав звільнення ОСОБА_1 з
посади заступника директора ТзОВ «
Голвірем - Агро» з п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП
України на п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України,
у зв'язку з цим , вважати ОСОБА_1
звільненим з посади заступника
директора ТзОВ « Голвірем - Агро» з 31
липня 2013 року на підставі п. 4 ч. 1 ст.
40 КЗпП України, тобто у зв'язку з
прогулом.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір в розмірі 114 ( сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення, шляхом
подачі через суд першої інстанції.

Суддя
В. Кузь