Справа 1230/2655/12
Провадження 2-во/431/21/14
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Старобільський районний суд Луганської області, у складі

головуючого: судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську Луганської області заяву Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго» про виправлення помилки у виконавчому документі по справі № 2-н/1230/367/2012 від 20 липня 2012 року,

встановив:

Луганське обласне комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство «Луганськтеплокомуненерго» звернулося до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі по справі № 2-н/1230/367/2012 від 20 липня 2012 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що судовим наказом від 20 липня 2012 року з боржника ОСОБА_1 було стягнуто на користь заявника заборгованість за послуги теплопостачання та судовий збір. Ухвалою суду від 09 квітня 2014 року було поновлено строк для предявлення до виконання судового наказу у справі № 2-н/1230/367/2012 року. Судовий наказ не відповідає вимогам до виконавчого документа, не містить дату видачі судового наказу, ідентифікаційного номеру боржника або даних паспорту. Заявник просить суд зазначити дату видачі у наказі по справі № 2-н/1230/367/2012, зазначити у дублікаті наказу індивідуальний ідентифікаційний номер та дату народження відповідача ОСОБА_1, а у разі відсутності індивідуального ідентифікаційного номеру зазначити номер і серію паспорту боржника.

Сторони в судове засідання не зявилися за невідомих суду причин, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву за відсутності сторін, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи № 2-н/1230/367/2012 року, суд приходить до наступного.

20 липня 2012 року суддя Старобільського районного суду Луганської області Озеров В.О. виніс судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго» заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 2792,95 гривень та судового збору в сумі 107,30 гривень.

Судовий наказ містить: дату видачі наказу 20 липня 2012 року, дату набрання чинності 28 серпня 2012 року, строк предявлення до виконання до 28 серпня 2013 року.

Посилання заявника на відсутність дати видачі судового наказу та вимога заяви зазначити дату видачі у наказі по справі № 2-н/1230/367/2012 є необґрунтованими з огляду на вищевикладене.

Стосовно вимоги заяви про зазначення у дублікаті наказу індивідуального ідентифікаційного номеру та дати народження відповідача ОСОБА_1, а у разі відсутності індивідуального ідентифікаційного номеру зазначити номер і серію паспорту боржника, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», станом на дату винесення судового наказу 20 липня 2012 року, у виконавчому документі зазначаються повне найменування або імя (прізвище, власне імя та по-батькові за наявності) стягувача і боржника, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності, ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ.

При зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, про поновлення строку для предявлення виконавчого документу для виконання, заявником не було надано суду відомостей про ідентифікаційний номер боржника, дату народження боржника, паспортні дані тощо. Тому, суду вказані дані не відомі.

Посилання заявника в своєї заяві на вимоги п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обовязкового зазначення у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника або номеру і серії паспорту, суд вважає помилковими, оскільки вказані зміни до Закону України «Про виконавче провадження» набули чинності лише 08 серпня 2012 року (ЗУ від 04.07.2012р. № 5037-VІ), отже після винесення судового наказу.

Також, слід зазначити, що у разі відсутності вказаних даних боржника у заявника, заявник не скористався правом звернення до суду із заявою про витребування доказів.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може виправити помилку, допущену при його оформлені або видачі.

Як вбачається з вищевикладеного, в судовому наказі від 20 липня 2012 року при його оформленні та видачі помилки допущено не було, судовий наказ відповідає вимогам до виконавчого документу станом на дату його винесення.

Отже, в задоволені заяви Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго» про виправлення помилки у виконавчому документі по справі № 2-н/1230/367/2012 від 20 липня 2012 року, слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 369, 209-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволені заяви Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго» про виправлення помилки у виконавчому документі по справі № 2-н/1230/367/2012 від 20 липня 2012 року відмовити за необґрунтованістю.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.О. Озеров