АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.,

при секретарі Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 15.11.2013 в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А

У жовтні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом, в якому просила
стягнути з відповідача на її користь на
утримання доньки аліменти у твердій
грошовій сумі, а саме 2000 гривень
щомісяця. В обґрунтування заявлених
вимог зазначає про те, що з
відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 9.06.2007, від
якого мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 15.06.2012 року шлюб з
відповідачем був розірваний. Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18.04.2013 року визначене місце
проживання дитини з нею. Всі витрати по
утриманню доньки несе вона, дитина
відвідує дошкільний дитячий заклад,
спортивну секцію та гурток англійської
мови. Відповідач матеріальної допомоги
а утримання дитини не надає,
відмовляється, сплачувати кошти по
квитанціям за дитячий садок. ОСОБА_2
працює без офіційного оформлення
водієм таксі, має нерегулярний,
мінливий дохід, розмір отримуваної
заробітної платні від неї приховує,
інших дітей не має. Соціальної допомоги
на дитину вона не отримує.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Києва від 15.11.2013 позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
народився у м. Києві, не працюючого,
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі по 600 (шістсот) грн. щомісячно,
починаючи з 14 жовтня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Справа № 755/26753/13 № апеляційного
провадження:22-ц-796/2228/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Винниченко
Л.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.В решті вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп. на
користь держави.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням
суду, позивачем подано апеляційну
скаргу, посилаючись на те, що суд,
задовольняючи позов частково, не
звернув уваги на те, що на утриманні
позивача знаходиться спільна з
відповідачем дитина і саме позивач
забезпечує останню всім необхідним, а
відповідач матеріально не допомагає та
приховую свій дохід. Вважаючи рішення
суду першої інстанції таким, що не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України,
просить скасувати його та ухвалити
нове про задоволення позову в повному
обсязі.

В судовому засіданні позивач
підтримала апеляційну скаргу та
заявлені позовні вимоги, просила
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

Представник відповідача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
вважає рішення суду першої інстанції
законним і обґрунтованим, просив
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.141 СК України батьки мають
рівні права та обов'язки щодо дитини, в
тому числі і щодо її утримання.

Перевіряючи обставини справи
апеляційним судом встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 09.06.2007 року (а.с. 3). Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 15.06.2012 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
розірваний (а.с. 5). Від шлюбу сторони
мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає з позивачем (а.с. 4). Місце
проживання дитини з матір'ю ОСОБА_1
також визначене рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18.04.2013, яке залишене без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
05.09.2013 (а.с. 6).

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із
матеріального становища кожної із
сторін, врахувавши прожитковий мінімум
на дітей відповідного віку з
розрахунку на місяць що передбачений
ст. 7 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» та те, що
малолітня дитина перебуває на
утриманні матері, відповідач є особою
працездатного віку та частково визнав
заявлені вимоги.

Такі висновки відповідають
встановленим фактам та ґрунтуються на
законі.

Посилання позивача на неможливість
утримувати та забезпечувати усім
необхідним дитину, не можуть стати
підставою для стягнення з відповідача
аліментів в твердій грошовій сумі в
розмірі 2000 грн щомісячно, оскільки
такий розмір витрат не підтверджується
матеріалами справи. Зокрема, з
матеріалів справи вбачається, що на час
ухвалення рішення суду про стягнення
аліментів відповідач не мав постійного
місця роботи, і, відповідно постійного
доходу, з рішенням суду погодився,
оскільки не оскаржував його в
установленому законом порядку.

При вирішенні даного спору судом
першої інстанції надана вірна правова
оцінка матеріальній спроможності
відповідача надавати матеріальну
допомогу.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд
прийшов до неправильних висновків,
порушив норми матеріального та
процесуального права, не можуть бути
прийняті судом апеляційної інстанції в
якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення, оскільки
доказами не підтверджені, апеляційна
скарга позивача за своїм змістом є
викладом обставин справи та були
предметом дослідження в судовому
засіданні суду першої інстанції і суд
дав їм належну оцінку, правильно визнав
їх необґрунтованими, а тому вони не
можуть бути підставою для зміни чи
скасування рішення суду.

Отже, суд повно і об'єктивно з'ясував
дійсні обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін зібраними
у справі доказами, яким дав належну
правову оцінку. Оскаржуване рішення
постановлене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а тому апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити

Рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 15.11.2013- залишити без
змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: