Справа № 497/2965/13-ц
Провадження № 2/497/876/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року, Болградський
районний суд Одеської області в складі:

Головуючої - судді Сабада В. В.

при секретарі -Ковтун О. І.

у відкритому судовому засіданні в м.
Болграді, розглянувши цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення
збитків

про відшкодування
моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, просить стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на його користь
збитки в сумі 68149 грн. та 10000 грн., як
відшкодування за завдану йому нею
моральну шкоду, а також судові
витрати, стверджуючи, що він, зі згоди
на те відповідача, без документального
офрмлення, побудував гараж на подвір*ї
домоволодіння АДРЕСА_1 власником якого
він вважав ОСОБА_2, який потім був
вимушений знести на вимогу власника
будинку, ОСОБА_4. Посилався на те, що
визначена ним сума збитків складається
з:

1/ суми вартості будівельних
матеріалів, придбаних ним для
будівництва гаража, що становить 15949
грн., т. я. вони в будівництві вже не
можуть бути використані, в зв*язку з їх
пошкодженням,

2/ суми вартості оплачених ним
будівельних робіт, що становить 11500
грн.,

а всього на будівництво гаража він
витратив 27449 грн., які взяв в борг у
свого брата.

3/ з суми неотриманих, в з*зку з
знесенням гаража, ним, як підприємцем,
доходів в сумі 27000 грн., т. я. він
планував отримати заробітну плату в
розмірі 3000 грн. щомісяця,

4/ не виконанням взятих на себе по
договору спільної діяльності
зобов*язань, що привело до виставленя
йому претензії на суму 13700 грн..

Також він посилався на те, що йому
діями відповідача ОСОБА_2 була
причинена моральна шкода, яка
проявилася в тому, що його матеріальне
становище погіршало, він не міг надати
матеріальну допомогу дружині та дитині
і все це привело до розірвання його
шлюбу з донькою відповідача, т.я. та
негативно впливає на його дружину, не
дає їм можливості спільно жити,
принижує його перед дружиною та
знайомими, із - за чого він морально
страждає. В суді свої позовні вимоги
він не змінив і іх, в частині
відмежування матеріальної шкоди від
збитків, не уточнив.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала
стверджуючи, що вона згоди на побудову
позивачем гаража на подвір*ї
домоволодіння АДРЕСА_1 не давала, т. я.
власником будинку не є. Будівництво
було розпочато позивачем самовільно за
її вітсутності вдома, без будь якого
документального оформлення, т. я. на той
час він жив зі своєю сім*єю в цьому
домоволодінні, і знести гараж вона від
позивача не вимагала. Позивач гараж
збудував за її вітсутності вдома.Про
свій намір знести гараж він її не
повідомляв, зніс побудований ним гараж
добровільно, за її вітсутності вдома.

Третя особа , ОСОБА_4, просила в
задоволенні позову відмовити вказуючи,
що вона є власником домоволодіння
АДРЕСА_1 і згоди на будівництво
позивачем гаража на подвір*ї належного
їй домоволодіння не давала. Про
будівництво позивачем гаража вона
дізналася тільки тоді, як він вже був
збудований. ОСОБА_1 зніс побудований
ним гараж добровільно, за її
вітсутності вдома. Про свій намір
побудувати та знести гараж він її не
повідомляв.

Суд вважає , що позов задоволенню не
підлягає.

Так ОСОБА_1 просить стягнути з
відповідача:

- суму вартості будівельних
матеріалів, придбаних ним для
будівництва гаража, що становить 15949
грн., т. я. згідно його тверджень вони в
будівництві вже не можуть бути
використані в зв*язку з їх пошкодженням
при демонтажу гаража, побудованого ним
на подвір*ї домоволодіння, належного
третій особі по цій справі,ОСОБА_4,

- суму вартості оплачених ним
будівельних робіт, що становить 11500
грн.,

а всього 27449 грн., які, згідно його
пояснень, він взяв в борг у свого брата.

В суді ці свої позовні вимоги він
не змінив і іх, в частині відмежування
матеріальної шкоди від збитків, не
уточнив.

На думку суду ці позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з
слідуючих підстав.

Встановлено, що він разом зі своєю
дружиною та малолітнім сином в 2012 році,
з згоди відповідача ОСОБА_2, яка є
матір*ю його дружини, мешкали в будинку
АДРЕСА_1 власником якого є не
відповідач, а третя особа ОСОБА_4.

Як встановив суд, без згоди власника
будинку ОСОБА_4 та без оформлення
належних дозвільних документів,
позивач в 2012 році звів на територіїї
подвір*я вказаного вище домоволодіння
гараж, чим порушив право ОСОБА_4 на
належну їй власність.

Ст. 376 ЦК України передбачено, що
будівля , споруда інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту. Особа, яка здійснила самочинне
будівництво не набуває права власності
на нього.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 376 ЦК
України позивач зобов*заний знести
самочинно збудований ним гараж.

Згідно пояснень позивача він гараж
на початку 2013 року самостійно
демонтував, а будівельні матеріали з
нього вивіз до себе додому.

На думку суду позивач не надав
ніяких доказів, крім своїх пояснень,
відносно:

- вини відповідача ОСОБА_2 в
пошкодженні будівельних матеріалів,
вартість яких він просить з неї
стягнути, та в знесенні побудованого
ним гаража,

- які саме будівельні матеріали , в якій
кількості та на яку суму були витрачені
ним на будівництво гаража та були
пошкоджені з вини відповідача ОСОБА_2,

- її вини, в понесенні вказаних
позивачем витрат по будівництву
гаража.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа
ОСОБА_4 ці позовні вимоги не визнали.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що позивач
зобов*заний був самостійно знести
зведене ним самочине будівництво /
гараж/, т. я. встановлено, що ОСОБА_4
заперечувала проти набуття ним права
власності на нього і таке право їй
надано ч. 4 ст. 376 ЦК України. Тому
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з
відповідача 27449 грн. задоволенню не
підлягають.

Роблячи такий висновок, суд також
приймає до уваги те, що ОСОБА_1
побудував гараж на територіїї подвір*я
вказаного вище домоволодіння без згоди
відповідача і власника будинку ОСОБА_4
та без оформлення належних
дозвільних документів. Рішення про
побудову та знесення гаража було
прийняте ним самостійно. Самостійно
ним, без участі відповідача ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 , був демонтований і гараж.

Суд вважає також, що не підлягають
задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_1
про стягнення з відповідачаОСОБА_2 :

- 27000 грн. -суми неотриманих ним доходів
в з*зку з знесенням гаража, т. я. він
планував отримати заробітну плату в
розмірі 3000 грн. щомісяця.,

- 13700 грн., які він повинен був сплатити
за не виконання взятих на себе по
договору спільної діяльності
зобов*язань,

-10000 грн., як відшкодування за завдану
йому моральну шкоду.

Судом встановлено, що ці негативні
для позивача обставини виникли із - за
його самовільних дій, а не з вини
відповідача ОСОБА_2 , т. я. він доказів
вини відповідача в цьому суду не надав,
а відповідач та ОСОБА_4 ці обставини в
суді не визнали.

У суду немає сумніву того, що позивач,
яка підприємець, міг понести ці збитки,
але вини відповідачаОСОБА_2 в
спричиненні їх не встановлено.

Спричинення моральної шкоди
позивач пов*язує:

- з побудовою та демонтажем самовільно
зведеного ним гаража,

- з негативними для нього обставинами,
які виникли із - за його самовільних
дій відносно побудови та демонтажу
гаража,

Як було встановлено судом, доказів
вини відповідача в причиненні
моральної шкоди позивачу за обставин,
на наявність яких він посилається,
позивач не надав. Більш того, ці
негативні для позивача обставини
виникли з його вини.

Пов*язує позивач спричинення
моральної шкоди і з особистими
взаємовідносинами , які склалися у
нього з відповідачем. Суд в цій частині
його вимоги не розглядає, т. я. вони
виходять за межі його позовних вимог і
з ними не пов*язані.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню стороні
на користь якої поставлено рішення. Т.
я. ОСОБА_1 в задоволенні позову
відмовлено, то сплачені ним судові
витрати стягненню на його користь з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст..10,60,131,212,-215
ЦПК України ,

суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити. .

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення збитків та про
відшкодування моральної шкоди
відмовити

Рішення може бути оскаржене до
Одеського апеляційного суду
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Сабада Валентина Василівна