суді першої інстанції: Новак
Р.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 грудня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва
в складі: головуючого-судді
суддів: Антоненко
Н.О., Стрижеуса А.М.,
за участю: представника позивача -
відповідача - ОСОБА_4
представника відповідача _
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» на
рішення Печерського районного суду
м.Києва від 20 жовтня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року позивач ПАТ «ВТБ Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № R9В,
укладеним між сторонами 11 січня 2013
року, в сумі 61416 грн.76 коп., мотивуючи
свої вимоги тим, що відповідач взяті на
себе зобов'язання по поверненню
кредиту та сплаті процентів не виконує.

Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 20 жовтня 2014 року у
задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
відмовлено.

Стягнуто з публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» на користь
ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у
розмірі 6000 грн. та витрати пов'язані з
проведенням почеркознавчої експертизи
у розмірі 4884 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині стягнення витрат на правову
допомогу, представник публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
подав апеляційну скаргу, в якій просить
в цій частині рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
стягненні витрат на правову допомогу,
посилаючись на те, що рішення в цій
частині винесене судом із неповним
з'ясуванням всіх обставин справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, порушенням
принципу диспозитивності цивільного
судочинства, що призвело до
неправильного застосування судом
першої інстанції матеріального права
та порушення під час розгляду справи
норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ
«ВТБ Банк» ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримала і просила її задовольнити.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5
проти доводів апеляційної скарги
заперечували і просили рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з»явилися в судове
засідання, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого у справі
рішення, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив із їх недоведеності.
Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд , враховуючи вимоги п.4 ч.3, ч.1
ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, вважав
доведеною відповідачем суму витрат на
правову допомогу та стягнув її з
позивача.

Проте повністю з таким висновком суду
погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи, до яких належать витрати на
правову допомогу.

Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Зі змісту наведеної норми
процесуального права особа має
довести, що витрати були нею понесені і
ці витрати мають бути документально
підтверджені.

На підтвердження витрат на правову
допомогу відповідачем надані суду
договір № 130726/ЦПК про надання
адвокатських ( юридичних) послуг від 26
липня 2013 року , укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, який діє на підставі свідоцтва
про право зайняття адвокатською
діяльністю, копія свідоцтва про право
на заняття адвокатською діяльністю,
квитанція до прибуткового касового
ордеру № 0726/ЦПК від 26 липня 2013 року про
сплату 6000 грн. ( а.с.61,62,63).

Згідно з умовами договору про надання
адвокатських (юридичних) послуг
вартість послуг за цією угодою
визначається із кількості
використаних годин адвокатом по
справі, що відображається в акті прийму
виконаних робіт. Вартість однієї
години роботи адвоката становить 600
грн.. При підписання цього договору
клієнт вносить в касу адвоката 6000 грн.
за десять годин роботи адвоката, як
аванс за надані послуги ( п.4.2 договору).

Суд першої інстанції за відсутності
розрахунку витрат на правову допомогу
вважав за можливе визначити приблизний
розмір часу витраченого представником
відповідача на надання останньому
правової допомоги і виходив з того, що
представником було витрачено
приблизно 7 годин на підготування
заперечень на позовну заяву та
клопотань по справі, прийняття участі в
судових засіданнях ( 6годин). Виходячи
із 40 % встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, в
сумі 487,2 грн. та 13 годин витрачених
представником відповідача, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
відповідач, сплативши 6000 грн. не
перевищив граничний розмір
компенсації витрат на правову
допомогу, яка становить 6333,60 грн.

Такий висновок суду першої інстанції
не ґрунтується на встановлених судом
обставинах і доказах, адже матеріали
справи не містять актів виконаних
робіт та розрахунку витрат на правову
допомогу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Як убачається з матеріалів справи
представник відповідача ОСОБА_5
приймав участь у судових засіданнях
призначених на 30 вересня 2013 року (
тривалість засідання 33 хвилини), 6
березня 2014 року ( тривалість засідання
31 хвилина), 28 квітня 2014 року (тривалість
засідання 39 хвилин), 20 жовтня 2014 року (
тривалість засідання 39 хвилин). Крім
того, представником відповідача
підготовлено та подано до суду
заперечення на позов, в якому міститься
клопотання про призначення експертизи
( а.с.56-57), клопотання про зупинення
провадження по справі ( а.с.77-78),
клопотання про витребування
оригіналів документів та призначення
по ним експертизи ( а.с.156-158).

Отже, враховуючи кількість
використаних представником
відповідача годин на надання правової
допомоги відповідачу ОСОБА_4 під час
вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням та участі у
судових засіданнях, колегія суддів
вважає, що загальна кількість
витраченого представником відповідача
часу, що знайшла своє підтвердження,
становить 7 годин, які складаються 3
години на підготовку заперечень,
клопотань, і 4 години участі в судовому
засіданні.

Таким чином, розмір компенсації витрат
на правову допомогу за 7 годин
становить 3211 грн.60 коп.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідач та його представник до
заперечень на апеляційну скаргу надали
суду акт № 141020 від 20 жовтня 2014 року
виконаних адвокатських послуг та
розрахунок суми, гонорару за надану
правову допомогу відповідно до
договору № 130726/ЦПК від 26 липня 2013 року.

Згідно з актом представником
відповідача було витрачено 4 години на
вивчення та правовий аналіз матеріалів
справи, підготовка клопотання про
призначення почеркознавчої і
технічної експертизи, підготовка та
подача клопотання про зупинення
провадження по справі, підготовка
клопотання про витребування
оригіналів документів та призначення
по ним експертизи, а також 11 годин на
участь у судових засіданнях. Загальна
вартість послуг за період з 20 липня 2013
року по 20 жовтня 2014 року складає суму 7052
грн.40 коп.

До акту колегія суддів ставиться
критично, оскільки як убачається з
матеріалів справи ОСОБА_5 участі в
судових засіданнях призначених на 1
серпня 2013 року, 20 серпня 2013 року не
приймав. 30 вересня 2013 року та 12 серпня
2014 року судові засідання не відбулися
оскільки справа знята з розгляду у
зв'язку з перебуванням судді на
лікарняному, а 18 вересня 2014 року
розгляд справи перенесено у зв'язку з
відсутністю адвоката ОСОБА_5, про що
ОСОБА_4 написав заяву.

За таких обставин відсутні підстави
вважати акт виконаних робіт належним
та допустимим доказом на підтвердження
кількості витрачених адвокатом годин
на надання ОСОБА_4 правової допомоги.

Доводи представника відповідача в тій
частині, що ним витрачався час на
прибуття до суду в дні призначених
судових засідань, які не відбувалися, а
тому ці години мають бути враховані при
визначенні розміру витрат на правову
допомогу колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки ці витрати не
відносяться до витрат на правову
допомогу. Крім того, доказів на
підтвердження цих обставин
представником відповідача не надано.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду про стягнення
з позивача витрат на правову допомогу
в розмірі 6000 грн. є необґрунтованим, а
тому рішення в цій частині підлягає
зміні шляхом зменшення суми, що
підлягає стягненню з ПАТ «ВТБ Банк» на
користь ОСОБА_4 з 6000 грн. до 3211 грн.60 коп.

Керуючись ст. ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 314,
316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» -
задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду
м.Києва від 20 жовтня 2014 року - змінити,
зменшивши суму витрат на правову
допомогу, що підлягає стягненню з
публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» на користь ОСОБА_4 з 6000 грн.
до 3211 грн.60 коп.

В іншій частині рішення залишити без
змін. .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: