АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко Ю.О. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Максюти Ж.І,
Григорченка Е.І.,

при секретарі - Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа: Третя дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
визнання права на спадкування в
порядку другої черги за законом,
визнання права власності в порядку
спадкування на ? частину спадкового
майна, - за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від 09
вересня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду із вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
з 1994 року знаходився в фактичних
шлюбних стосунках з ОСОБА_5, з якою
проживали однією сім`єю за місцем його
реєстрації в АДРЕСА_1. Вони були
пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки. У червні 2009
року у ОСОБА_5 була виявлена злоякісна
пухлина лівої молочної залози, а 27
жовтня 2010 року встановлений діагноз:
прогресуюче злоякісне утворення з
метастазами в праву легеню, печінку та
інші органи. Розуміючи, що жити
залишилось недовго, ОСОБА_5 по своїй
ініціативі склала та нотаріально
посвідчила на його ім'я заповіт
стосовно належної їй квартири АДРЕСА_2.
За час її тяжкої хвороби, в період з
червня 2009 по квітень 2012 року, він
повністю забезпечував всі затрати на
утримання та лікування, надавав
психологічну підтримку. Ніхто із
родичів, зокрема, ОСОБА_4, який є рідним
братом, ніякої допомоги на утримання та
лікування не надавали і не цікавились
її станом здоров'я. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5
померла, всі затрати на поховання він
узяв на себе.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина, до складу якої, крім квартири
АДРЕСА_2, також увійшли: будинок
АДРЕСА_3; земельна ділянка, площею 0,8013
га для обслуговування житлового
будинку, господарських споруд - 0,25 га,
для ведення особистого підсобного
господарства - 0,5513 га, розташована по
АДРЕСА_3; земельна ділянка (кадастровий
номер 010020372) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Китайгородської сільської
ради Царичанського району
Дніпропетровської області, площею 1,8681
га.

На підставі ч.2 ст. 1259 ЦК України просить
надати йому право на спадкування
нарівні зі спадкоємцем другої черги за
законом ОСОБА_4, оскільки він тривалий
час опікувався, матеріально
забезпечував, надавав іншу допомогу
спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу
була у безпорадному стані.

Таким чином, позивач просив
встановити факт постійного спільного
проживання однією сім`єю в фактичних
шлюбних стосунках більш ніж п`ять років
до відкриття спадщини із ОСОБА_5,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 1994
року по день смерті; визнати за ним
право на спадкування за законом в
порядку другої черги після смерті
спадкодавця ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати право власності в
порядку спадкування за законом на 1/2
частину будинку АДРЕСА_3; на 1/2 частину
земельної ділянки, площею 0,8013 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд - 0,25 га, для
ведення особистого підсобного
господарства - 0,5513 га, розташованої по
АДРЕСА_3; на 1/2 частину земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Китайгородської сільської
ради Царичанського району
Дніпропетровської області, площею 1,8681
га.; стягнути з відповідача на його
користь понесені ним судові витрати в
сумі 1954,23 грн. (а.с. 3-6).

Рішенням Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від 09
вересня 2014 року позов задоволено:
встановлено факт постійного спільного
проживання однією сім`єю без
реєстрації шлюбу більш як п`ять років
до часу відкриття спадщини, ОСОБА_3 зі
спадкодавцем ОСОБА_5, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 1994 року по
день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за
ОСОБА_3 право на спадкування за законом
в порядку другої черги після смерті
спадкодавця ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто разом із
спадкоємцем тієї черги, яка має право
на спадкування. Визнано право
власності в порядку спадкування за
законом за ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_5:
на 1/2 частину будинку АДРЕСА_3; на 1/2
частину земельної ділянки, площею 0,8013
га для обслуговування житлового
будинку, господарських споруд - 0,25 га,
для ведення особистого підсобного
господарства - 0,5513 га, розташованої по
АДРЕСА_3; на 1/2 частину земельної
ділянки (кадастровий номер 010020372)
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Китайгородської сільської
ради Царичанського району
Дніпропетровської області, площею 1,8681
га. (а.с.208-214).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення по
справі, невідповідність висновків суду
обставинам справи, ставить питання про
скасування рішення суду в частині
визнання за ОСОБА_3 права на
спадкування за законом в порядку
другої черги після смерті ОСОБА_5,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на 1/2 частину
будинку АДРЕСА_3, на 1/2 частину
земельної ділянки, площею 0,8013 га, на 1/2
частину земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва на території
Китайгородської сільської ради з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні вказаних позовних вимог;
у частині встановлення факту
постійного спільного проживання
однією сім`єю в фактичних шлюбних
стосунках більш ніж п`ять років до
відкриття спадщини, - рішення суду не
оскаржується (а.с. 176-179).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивач, не перебуваючи в
зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем
ОСОБА_5 на час відкриття спадщини та не
претендуючи на місце спадкоємця за
законом першої черги, проживав однією
сім'єю зі спадкодавцем з 1994 року та
протягом тривалого часу опікувався,
матеріально забезпечував, надавав іншу
допомогу спадкодавцеві ОСОБА_5, яка
через тяжку хворобу була у
безпорадному стані, а тому, будучи
спадкоємцем четвертої черги за
законом, має право на спадкування разом
із відповідачем ОСОБА_4, як спадкоємцем
другої черги, який є рідним братом
спадкодавця.

Висновки суду відповідають вимогам
закону і підтверджуються матеріалами
справи.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Із матеріалів справи вбачається, що у
ОСОБА_5 в червні 2009 року була виявлена
пухлина лівої молочної залози та в
жовтні 2010 року було встановлено
діагноз «рак лівої молочної залози». За
період з 24 листопада 2010 року по 11 травня
2011 року їй було проведено 9 курсів
хіміотерапії в умовах стаціонарного
лікування МКЛ № 4. У зв'язку тривалою
хворобою та знаходженням на
лікарняному 02 березня 2011 року вона була
звільнена з роботи на підставі п. 2 ст. 40
КЗпП України за станом здоров'я. Згідно
довідки МСЕК від 01 березня 2012 року
ОСОБА_5 була визнана інвалідом І-А групи
з діагнозом: рак лівої молочної залози
та зазначено, що остання потребувала
постійного регулярного догляду (а.с. 11,
61, 195, 196).

На протязі всього періоду позивач
опікувався, матеріально забезпечував,
надавав іншу допомогу спадкодавцеві
ОСОБА_5, яка через тяжку хворобу була у
безпорадному стані та потребувала
догляду, вказані обставини були
встановлені судом першої інстанції на
підтвердження яких позивачем надані
письмові докази.

За таких обставин висновки суду про
задоволення позову є правильними,
оскільки відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК
України позивачем доведений факт
опікування, матеріального
забезпечення спадкодавця протягом
тривалого часу, а також перебування
спадкодавця в безпорадному стані,
зумовленому тяжкою хворобою.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом першої інстанції не враховані
пояснення свідків, а саме на те, що в
період 2009 -2011 років ОСОБА_5 за станом
здоров'я могла відвідувати свого брата,
приїздила до нього в гості та
передавала йому гроші - не являються
підставою для скасування рішення суду,
оскільки судом у відповідності до ст.
212, 215 ЦПК України дана оцінка усім
поясненням свідків, а доводи
апеляційної скарги зводяться лише до
переоцінки доказів.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_5 була у
безпорадному стані та потребувала
догляду нетривалий час, лише з 01
березня 2012 року, що підтверджується
довідкою МСЕК, - спростовуються
поясненнями свідка ОСОБА_7, яка, будучи
лікарем-онкологом, пояснила, що ОСОБА_5
була у безпорадному стані та
потребувала догляду з вересня 2010 року,
а у березні 2011 року їй була встановлена
2 група інвалідності.

Крім того, посилання в апеляційній
скарзі на те, що до березня 2012 року
ОСОБА_5 мала задовільний стан здоров'я, -
являються припущенням, оскільки ОСОБА_4
сестру не навідував і допомоги їй не
надавав, чого фактично і не
заперечував.

Інші доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються, оскільки
зводяться до повторення обставин
справи і не спростовують висновків
суду.

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, доводи сторін перевірені і їм
дана належна оцінка, неправильного
застосування норм матеріального права
або порушень норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
наданих доказів, доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність
висновків суду, тому апеляційний суд
вважає, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, і його слід залишити без
змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 09
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча:
Кочкова Н.О.

Судді:
Максюта Ж.І.

Григорченко Е.І.