АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 р. Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарях: Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1, діючого за довіреностями в
інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
17 грудня 2013 р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 р. ПАТ «Родовід Банк»
звернулося з позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, в якому з урахуванням
уточнення, просило стягнути з
відповідачів солідарно заборгованість
за кредитними договором №37.3/АА-00025.08.2
від 18.04.2008 р. у розмірі 11 320,15 доларів США,
з яких поточна заборгованість за
кредитом - 3 757,88 долари США, поточна
заборгованість за процентами - 66,29
долари США, прострочена заборгованість
за кредитом - 5693,99 долари США,
прострочена заборгованість за
процентами - 1801,99 долари США, а також
пеню у розмірі 464 372,87 грн., та три
проценти річних від суми простроченої
кредитної заборгованості - 2424,99 грн.

Свої вимоги обгрунтовувало тим, що
відповідач ОСОБА_2 не виконує
зобов'язання щодо повернення кредиту
та відсотків за його користування, а
відповідач ОСОБА_3 є поручителем перед
Банком за своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором №37.3/АА-00025.08.2 від 18.04.2008 р. та
усіх додаткових угоди до цього
договору.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 17.12.2013 р. позов задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованість за кредитним договором
№37.3/АА-00025.08.2 від 18.04.2008 р. в сумі 11 320,15
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 90 482,00 грн., пеню
за несвоєчасне погашення кредитної
заборгованості у розмірі 144 771,20 грн. та
судовий збір - 2 352,53 грн., а всього 237 605,73
грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просить рішення суду
скасувати в частині стягнення
нарахованої суми пені за несвоєчасне
погашення кредитної заборгованості у
розмірі 144 771,20 грн., та ухвалити в цій
частині нове рішення про зменшення на
99% суми нарахованої судом пені,
визначивши її у розмірі 1 447,71 грн.,
посилаючись на неповне з'ясування в цій
частині обставин, що мають значення для
справи та неправильне застосування
норм матеріального і процесуального
права.

Справа № 753/14844/13ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/2679/2014 р. Головуючий у
суді першої інстанції: Леонтюк
Л.К.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.Зазначав, що суд
першої інстанції не звернув увагу на
те, що в 2008-2009 роках ОСОБА_2 добросовісно
виконував зобов'язання щодо повернення
кредиту та оплати відсотків за його
користування. В подальшому у зв'язку
втратою роботи та тяжким захворюванням
дружини, що потребувало значних
матеріальних витрат, у нього виникла
заборгованість, яку він намагався
вирішити шляхом її реструктуризації,
однак Банк на його пропозицію не
погодився.

Крім того вказував на те, що позивач не
надав будь-яких доказів на
підтвердження завданих йому збитків,
внаслідок неналежного виконання
відповідачем кредитного договору, а
суд з урахуванням цього та істотного
погіршення фінансового стану
відповідача (у зв'язку з втратою роботи
та хворобою дружини) безпідставно не
застосував ч. 3 ст.551 ЦК України.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просив задовольнити
апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

Представник ПАТ «Родовід Банк»
просив апеляційну скаргу відхилити,
посилаючись на те, що її доводи не
ґрунтуються на матеріалах справи та
вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 18.04.2008 р. між
ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_2
укладено кредитний договір
№37.3/АА-00025.08.2, відповідно до якого
позивач відкрив позичальнику
відновлювальну кредитну лінію на
купівлю автомобіля на загальну суму 18
935,55 доларів США зі сплатою 12,5% річних,
терміном по 18.04.2015 р.

Додатковою угодою до кредитного
договору, укладеною між сторонами
17.10.2008 р., процентна ставка за кредитним
договором встановлена у розмірі 16%.

18.04.2008 р. між ВАТ «Родовід Банк» та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки,
відповідно до якого поручитель
зобов'язувався солідарно відповідати
перед Банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитними
договором №37.3/АА-00025.08.2 від 18.04.2008 р., а
також усіх додаткових угод до цього
кредитного договору.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Родовід Банк» про солідарне стягнення
з відповідачів заборгованості ОСОБА_2
за кредитним договором у 11 320,15 доларів
США, що становить 90 482,00 грн., суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що відповідач ОСОБА_2 не в повному
обсязі та несвоєчасно повертав кредит
та оплачував відсотки за його
користування відповідно до
погодженого сторонами графіка
повернення кредиту та процентів.

Зазначені обставини
підтверджуються відповідним
розрахунком і відповідачами не
оспорюється.

Що стосується посилань в
апеляційній скарзі на неврахування
судом при визначенні розміру пені
матеріального та фінансового стану
відповідача ОСОБА_2, хвороби його
дружини, значного перевищення розміру
нарахованої пені по відношенню до суми
неповернутого кредиту, відсутності
доказів щодо заподіяння позивачеві
збитків у зв'язку з несвоєчасним
поверненням кредиту, неправильне
нарахування позивачем розміру пені з
урахуванням положень ч.2 ст.258 ЦК
України, та незастосування судом ч.3
ст.551 цього Кодексу, то перевіряючи
зазначені доводи колегія суддів
виходить з наступного.

З розрахунку наданого позивачем
загальний розмір пені за несвоєчасне
повернення кредиту та процентів за
його користування становить 59 045,15
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 471 947,88 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК
України, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

За період з 16.12.2012. р. по 16.12.2013 р.
загальний розмір пені за несвоєчасне
повернення кредитної заборгованості
складає 32 669,30 долари США, що становить
261 125,69 грн.

Визначаючи розмір пені за
несвоєчасне повернення кредиту та
процентів за його користування у
розмірі 144 771,20 грн., суд правильно
застосував положення ч.3 ст.551 ЦК
України та роз'яснення викладені у п. 27
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин», та зменшив
розмір пені з урахуванням того, що він
значно перевищує розмір
заборгованості по кредиту.

При цьому суд помилково взяв до
уваги загальну суму пені за весь час
прострочення виконання зобов'язання,
що становить 474 372,87 грн., а не за один
рік, як це визначено п1. ч.2 ст.258 ЦК
України, з урахуванням якої розмір пені
становить 261 125,69 грн.

Однак, оскільки розмір пені за
один рік теж значно перевищує розмір
заборгованості по кредиту, то
визначена судом сума пені з
застосуванням ч.3 ст.551 ЦК України є
правильною, а тому підстав для зміни чи
скасування рішення суду в цій частині
не убачається.

Зважаючи на викладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого за
довіреностями в інтересах ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відхилити, а рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
17 грудня 2013 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
Судді: