Справа № 195/1992/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

18.12.2014 року с-ще
Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Тетеревятникова А.П.,
при секретарі Мартиновій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про зняття
тимчасового обмеження в праві виїзду
за межі України без вилучення
паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою у
якій просить зняти заходи встановлені
йому на підставі ухвали Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 03.04.2014 року у виді обмеження
у праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа.

У своїй заяві посилається на те, що у
відділі державної виконавчої служби
Томаківського районного управління
юстиції Дніпропетровської області на
виконанні знаходиться виконавче
провадження відкрите на підставі
виконавчого листа №2-446 від 24.07.2006 року,
виданого Томаківським районним судом
Дніпропетровської області про
стягнення з нього аліментів на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх
дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Ліани,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх
видів заробітку, але не менше ніж по 30
відсотків прожиткового мінімуму на
кожну дитину відповідного віку,
починаючи з 16.06.2006 року.

Ухвалою Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 03.04.2014
року він був тимчасово обмежений у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа,
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в?їзду в
Україну громадян України".

Станом на 01.11.2014 року заборгованість по
аліментам відсутня, що підтверджується
відповідною довідкою відділу
Державної виконавчої служби
Томаківського районного управління
юстиції від 08.12.2014 року №02-40/8417.

Стягувач ОСОБА_2 також не має претензій
матеріального характеру у чому
підтвердила у своїй письмовій
розписці, що отримала від нього суму
заборгованості по аліментам.

На цей час він має намір виїхати за межі
території України з метою
працевлаштуватися, однак обмеження у
праві виїзду за кордон позбавляють
його права вільного пересування.

Необхідність виїзду за межі України
пов?язана з можливістю отримати роботу,
оскільки на території України він не
працює, не може знайти належної роботи
за фахом, яка б могла забезпечити
потреби його сім?ї та давала б
можливість належним чином виконувати
свої зобов?язання по аліментам.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку про можливість
задоволення заяви та зняття заходів
забезпечення у виконавчому
провадженні у виді обмеження у праві
виїзду за територію України без
вилучення паспортного документа
виходячи з наступних обставин.

Довідка відділу Державної виконавчої
служби Томаківського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області від 08.12.2014
року №02-40/8417 підтверджує, що ОСОБА_1
сплатив заборгованість по аліментам
згідно виконавчого листа №2-446 виданого
24.07.2006 року Томаківським районним судом
Дніпропетровської області.

Письмова розписка стягувача ОСОБА_2
свідчить про те, що вона отримала від
ОСОБА_1 аліменти по 01.11.2014 року.

У порядку забезпечення зобов?язань по
виконавчому провадженню на боржника
ОСОБА_1 ухвалою Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 03.04.2014 року були вжиті
заходи у виді тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа,
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в?їзду в
Україну громадян України".

Відповідно до п. 11.4 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень» у разі виконання боржником
відповідних зобов’язань, у тому числі
зі сплати аліментів, а також у зв’язку
з закінченням виконавчого провадження
(тобто сплати аліментів до повноліття
дитини, та відсутності заборгованості
по аліментам) державний виконавець
виносить відповідну постанову, копія
якої підлягає обов’язковому
направленню до адміністрації
Державної прикордонної служби України.

Згідно правил Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України» у разі
відмови громадянину України у виїзді
за кордон він може оскаржити, дану дію у
судовому порядку за місцем свого
проживання.

У разі виконання боржником зобов'язань,
покладених на нього рішенням, та у
зв'язку із закінченням виконавчого
провадження на підставі ч. 1 п. 8 ч. 1 ст.
49 Закону № 606-XIV "Про виконавче
провадження" державний виконавець
виносить відповідну постанову про
закінчення виконавчого провадження,
копія якої підлягає обов'язковому
направленню до Адміністрації ДПС для
своєчасного зняття особи (боржника) з
контролю.

Натомість, відповідно до ст. 33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно свою власну. На здійснення цих
прав не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні
права передбачено, що кожна людина має
право покидати будь-яку країну,
включаючи свою власну. Згадані вище
права не можуть бути об'єктом ніяких
обмежень, крім тих, які передбачено
законом, які є необхідними для охорони
державної безпеки, громадського
порядку, здоров'я чи моральності
населення або прав і свобод інших і є
сумісними з іншими правами,
визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст.
313 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої фізична особа має
право на свободу пересування. Фізична
особа, яка досягла шістнадцяти років,
має право на вільний самостійний виїзд
за межі України. Фізична особа може
бути обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до
особистих немайнових прав фізичної
особи, а саме - до особистих немайнових
прав, що забезпечують природне
існування фізичної особи (глава 21 книги
другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст.
269 ЦК України особисті немайнові права
тісно пов'язані з фізичною особою.
Фізична особа не може відмовитись від
особистих немайнових прав, а також не
може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6
цього Закону встановлено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, або громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано
цивільний позов до суду - до закінчення
провадження у справі (п. 8).

Пунктом 8 ст. 19 Закону від 3 квітня 2003 р.
№ 661-VI "Про Державну прикордонну службу
України" (далі - Закон № 661-VI)
встановлено, що на Державну
прикордонну службу України (далі - ДПС)
відповідно до визначених законом
завдань покладається, зокрема,
запобігання та недопущення в'їзду в
Україну або виїзду з України осіб, яким
згідно із законодавством не
дозволяється в'їзд в Україну або яких
тимчасово обмежено у праві виїзду з
України, у тому числі згідно з
дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 124
Конституції судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Примусове виконання рішень судів в
Україні покладається на державну
виконавчу службу (далі - ДВС), яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені у Законі від 21
квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче
провадження" (далі - Закон № 606-XIV).

Тим самим, доведено, що на теперішній
час врегульовані аліментні
зобов'язання за погодженням сторін,
боржник не ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, про що слід зняти
тимчасове обмеження його у праві
виїзду за межі України.

Керуючись ч. 1 ст. 3771 ЦПК України, ст. 5
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в’їзду в
Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Зняти тимчасове обмеження ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, в праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа, встановленого
відповідно до ухвали Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 03.04.2014 року.

Копію ухвали направити для виконання
адміністрації Державної прикордонної
служби України для своєчасного зняття
особи (боржника) з контролю, державній
виконавчій службі Томаківського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області, боржнику та
стягувачу для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з
моменту її проголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Томаківський районний
суд Дніпропетровської області.

Суддя:

ОСОБА_4