У х в а л а

іменем україни

30 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Ізмайлової Т. Л., Наумчука
М. І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа -
ОСОБА_6, про визнання договорів купівлі
- продажу житлового будинку та
земельної ділянки удаваними в частині
покупця та ціни, визнання покупцем за
договором купівлі - продажу, визнання
права приватної власності на житловий
будинок та земельну ділянку, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Київської області
від 10 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом до ОСОБА_5, у
якому, посилаючись на приписи ст. 235 ЦК
України, просила визнати договори
купівлі-продажу житлового будинку
НОМЕР_1 з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
та земельної ділянки площею 0,1196 га,
кадастровий № :01:002:0032, що
розташовані по АДРЕСА_1, укладені 02
червня 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
посвідчені державним нотаріусом
Вишневої нотаріальної контори
Київської області ОСОБА_7,
зареєстровані в реєстрі за № 1-1555 та №
1-1558, удаваними в частині покупця та
ціни продажу, визнати її покупцем за
вказаними договорами та визнати за нею
право власності на вказане майно.

Посилалась на те, що оспорювані
договори фактично були спрямовані на
набуття нею за її особисті кошти права
власності на вказаний житловий будинок
та земельну ділянку площею 0,1196 га, на
якій він розташований, а її брата
ОСОБА_5 покупцем у цих договорах було
зазначено формально та було занижено
ціни продажу вказаного майна.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 30
вересня 2013 року позов задоволено.

Визнано договори купівлі-продажу
житлового будинку НОМЕР_1 з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами та земельної ділянки
площею 0,1196 га, кадастровий №
:01:002:0032, що розташовані по АДРЕСА_1,
посвідчені 02 червня 2006 року державним
нотаріусом Вишневої нотаріальної
контори Київської області ОСОБА_7,
зареєстровані в реєстрі за № 1-1555 та №
1-1558, удаваним в частині покупця та ціни
продажу з моменту їх укладення.

Визнано ОСОБА_4 покупцем за суму
еквівалентну 116 970 доларів США, що
становить 934 941 грн 21 коп., за договором
купівлі-продажу житлового будинку
НОМЕР_1 з відповідними господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1, посвідчений 02
червня 2006 року державним
нотаріусом Вишневої нотаріальної
контори Київської області,
зареєстрований в реєстрі за № 1-1555.

Визнано ОСОБА_4 покупцем за суму
еквівалентну 93 030 доларів США, що
становить 743 588 грн 79 коп., за договором
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1196 га, кадастровий
№ :01:002:0032, що
розташована по АДРЕСА_1, посвідчений 02
червня 2006 року державним нотаріусом
Вишневої нотаріальної контори
Київської області, зареєстрований в
реєстрі за № 1-1558.

Визнано ОСОБА_4 власником житлового
будинку НОМЕР_1 з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
та земельної ділянки площею 0,1196 га,
кадастровий № :01:002:0032, що
розташовані по АДРЕСА_1.

Вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 10 грудня 2013 року
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
30 вересня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування матеріального права,
ухвалене у справі рішення апеляційного
суду вважає незаконним, просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно
відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарги
про неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення
ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 10 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

Т. Л. Ізмайлова

М. І. Наумчук