Провадження № 2/470/32/14
Справа № 470/1321/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
місця проживання дітей та способу
участі в їх вихованні і спілкуванні,

В С Т А
Н О В И В:

21 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дітей та
способу участі батька в їх вихованні.

В позовній заяві вказала, що перебувала
з відповідачем в зареєстрованому
шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_6 та
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Заводського районного суду
Миколаївської області від 10 жовтня 2012
року шлюб між ними розірвано, а спір
щодо місця проживання дітей не
вирішено. В дійсний час діти проживають
з нею в місті Миколаєві, а відповідач -
окремо в смт. Березнегувате
Миколаївській області.

Посилаючись на викладені обставини,
просила суд визначити місце проживання
малолітніх дітей разом з нею, а
відповідачу встановити дві години
спілкування з сином і донькою два рази
на місяць у вихідний день і тільки в
місті Миколаєві.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, а її представник за
договором ОСОБА_5 вважала, що є всі
підстави для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, а
його представник за довіреністю ОСОБА_6
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог в частині участі батька
у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Представник Березнегуватської
районної державної адміністрації
Миколаївської області Маленяк О.А., яка
брала участь в справі в порядку ст.45 ЦПК
України, вважала, що позов підлягає
задоволенню частково.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та
представників сторін, пояснення
представника органу опіки та
піклування, перевіривши матеріали
справи та дослідивши наявні в справі
докази, доходить наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 03
листопада 2006 року, від якого мають сина
ОСОБА_6 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (
а. с. 5, 6 ).

Рішенням Заводського районного суду
Миколаївської області від 10 жовтня 2012
року шлюб між ними розірвано ( а. с. 4 ).

Малолітні діти залишились проживати з
матір'ю в АДРЕСА_1, де їм створені всі
належні умови для повного та
всебічного розвитку ( а. с. 7, 8 ). Вони
відвідують Миколаївський дошкільний
навчальний заклад № 64 та щоп'ятниці -
школу № 17, з метою підготовки до
першого класу ( а. с. 50, 51, 52 ). Син ОСОБА_6
перебуває на обліку в міській дитячій
поліклініці і потребує постійного
догляду лікаря кардіолога ( а. с. 54 ).

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.161 СК України якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

У відповідності з висновком органу
опіки та піклування виконкому
Миколаївської міської ради доцільно
визначити місце проживання малолітніх
дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_4 разом з матір'ю
ОСОБА_1 ( а. с. 65-66 ).

Вказане повністю узгоджується із
Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року ( принцип 6 ), в якій проголошено,
що дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона має, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

А тому висновок служби в справах дітей
Березнегуватської районної державної
адміністрації Миколаївської області
про те, що дітей можливо залишити разом
з батьком ОСОБА_2, який проживає в
АДРЕСА_2, судом видхиляється ( а. с. 26 ).

У відповідності із ч.1 ст.159 СК України
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклуванні, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Тобто, з цієї норми слідує, що з позовом
про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні може
звернутися той із батьків, хто проживає
окремо. Окільки позивачка проживає
разом із дітьми, то вона не має правових
підстав для таких вимог, а тому в
задоволенні її позовної вимоги в цій
частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дітей та
способу участі в їх вихованні і
спілкуванні задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітніх
дітей - ОСОБА_4 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з матір'ю - ОСОБА_1.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення способу
участі у вихованні та спілкуванні з
дітьми - в і д м о в и т и.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Г. В. Міщенко