АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_3,

представника
відповідача Цапенка Б.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Ларіної ТетяниПетрівни, яка на
підставі довіреності діє в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Державна продовольчо-зернова
корпорація України», на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
7 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» про визнання незаконним та
скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 7 жовтня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_6 задоволені частково:
його поновлено на посаді директора
філії ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» «Кіровоградський КХП № 1»; у
задоволені вимог про визнання
незаконним та скасування наказу ПАТ
«Державна продовольча-зернова
корпорація України» № 482-К від 23 червня
2014 року «Про звільнення ОСОБА_6.»
відмовлено; рішення в частині
поновлення на роботі допущено до
негайного виконання; стягнуто з ПАТ
«Державна продовольча-зернова
корпорація України» на користь держави
243,60 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі Наказу № 389-К від 04.03.2013
ОСОБА_6 05.09.2013 призначено на посаду
директора філії ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» «Кіровоградський комбінат
хлібопродуктів № 1». 23 червня 2014 року
Наказом Голови правління ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» № 482-К ОСОБА_6 звільнено з
посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП
України з 23.06.2014 у зв'язку з одноразовим
грубим порушенням трудових обов'язків.

Виходячи з того, що звільнення позивача
відбулося під час перебування його на
стаціонарному лікуванні, суд першої
інстанції вважав таке звільнення
незаконним та задовольнив позовні
вимоги в частині поновлення позивача
на роботі.

В апеляційній скарзі представник
відповідача Ларіна Т.П. просить
скасувати рішення Печерського
районного суду м. Києва від 7 жовтня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити у
повному обсязі. Посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача просив
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній доводів та скасувати
рішення суду першої інстанції.
Представник позивача просив відхилити
апеляційну скаргу та залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з огляду на таке.

Правильно встановлено судом та
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами, що 23 червня 2014 року
Наказом Голови правління ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» № 482-К ОСОБА_6 звільнено з
посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП
України з 23.06.2014 у зв'язку з одноразовим
грубим порушенням трудових обов'язків.

Також встановлено, що відповідно до
листка непрацездатності серії АГВ №
060566, виданого КЗ «Кіровоградський
обласний шкіряно-венерологічний
диспансер», засвідченого печатками та
підписами лікарів, з 16 червня 2014 року по
3 липня 2014 року, тобто, на момент
звільнення 23.06.2014, ОСОБА_6 знаходився на
лікуванні зі стаціонарним режимом (а.с.
16).

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗПП України не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності.

Виходячи з того, що ОСОБА_6 був
звільнений в порушення вимоги ч. 3 ст. 40
КЗпП України, а також, що відповідно до
ст. 235 КЗпП України у разі звільнення
без законної на те підстави працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
трудовий спір, суд першої інстанції
дійшов правильного та обгрунтованого
висновку про поновлення позивача на
роботі на посаді директора філії
Публічного акціонерного товариства
«Державна продовольчо-зернова
корпорація України» «Кіровоградський
комбінат хлібопродуктів № 1».

Виходячи з наведеного доводи
апеляційної скарги не заслуговують на
увагу, оскільки на правильність
оскаржуваного рішення не впливають та
спростовуються наявними у матеріалах
справи доказами.

За таких обставин висновок суду,
викладений в оскаржуваному рішенні,
ґрунтується на вимогах закону і
підтверджується матеріалами справи.
Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав
для скасування рішення Печерського
районного суду м. Києва від 7 жовтня 2014
року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Ларіної Тетяни
Петрівни, яка на підставі довіреності
діє в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України», відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 7 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна