АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/702/2014
Головуючий у 1 інстанції: Чех Н.А.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 20 листопада
2013 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу і
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 20 листопада 2013 року
відкрито провадження у справі за
позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення боргу і звернення
стягнення на предмет іпотеки.

12 грудня 2013 року ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у
якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просила її
скасувати і постановити нову ухвалу,
якою повернути позов ПАТ «Дельта Банк»
для подання до належного суду. Свої
вимоги обґрунтовувала тим, що спір
стосується нерухомого майна, а саме
квартири АДРЕСА_1, а тому на підставі ч. 1
ст. 114 ЦПК України має розглядатися
Святошинським районним судом м. Києва.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримала та
просила суд її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі у
судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представника
відповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
наступного.

25 жовтня 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, у якому просив стягнути з
ОСОБА_1 на свою користь борг у розмірі 404
898, 84 грн. та в рахунок погашення
зазначеного боргу звернути стягнення
на предмет іпотеки - належну ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується,
суд першої інстанції виходив з того, що
позовна заява відповідає вимогам ст.ст.
119-120 ЦПК України, підстав для відмови у
відкритті провадження чи повернення
позовної заяви немає.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визнання
підсудності цивільних справ» від 01
березня 2013 року № 3 виключну
підсудність встановлено для позовів,
що виникають із приводу нерухомого
майна (частина перша статті 114 ЦПК).
Згідно з положеннями статті 181 ЦК до
нерухомого майна належать: земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
них, переміщення яких є неможливим без
їх знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
стосується нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1, що територіально відноситься
до Святошинського району м. Києва.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції провадження у справі було
відкрито з порушенням правил
територіальної підсудності.

Таким чином, ухвала Дніпровського
районного суду м. Києва від 20 листопада
2013 року не є такою, що постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч. 2 ст. 307, п. 3 ч.
1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 20 листопада 2013 року -
скасувати та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді