Справа № 296/5455/13-ц
УХВАЛА

"03" лютого 2014 р.
м. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира
у складі головуючого Сингаївського
О.П., з участю секретаря судового
засідання Галицької А.М. при розгляді у
відкритому судовому засіданні
цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради, ОСОБА_2 про скасування
рішення та визнання недійсним
державного акта про право власності на
землю, -

Встановив :

17.06.2013 року позивач звернувся в суд з
вказаним позовом, де просить:
«Постановити рішення суду, яким
визнати протиправним та скасувати
рішення виконкому Житомирської
міської ради від 26.03.1998 №173 та визнати
недійсним виданий ОСОБА_2 Державний акт
серії П-ЖТ №044694 про право власності на
земельну ділянку по провулку ІІІ
Госпітальному, 11 у м.Житомирі».

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що при приватизації
земельної ділянки ОСОБА_2 було допущено
порушення закону, які призвели до
невірного визначення розміру
земельної ділянки.

03.02.2014 року від представника
відповідача ОСОБА_3 надійшло
клопотання про закриття провадження по
справі, в зв'язку з тим, що вказаний спір
не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Представник позивача заперечувала
проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
задовольняє клопотання виходячи з
наступного.

Згідно рішення Конституційного суду
України від 01.04.2010 року (справа 1-6/2010)
положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу України у частині
повноважень сільських, селищних,
міських рад відповідно до цього
кодексу вирішувати питання
розпорядження землями територіальних
громад, передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності треба розуміти
так, що при вирішенні таких питань ці
ради діють як суб'єкти владних
повноважень. Положення пункту 1 частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
стосовно поширення компетенції
адміністративних судів на "спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності" слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до статті 69 Конституції
України «Про Конституційний суд
України» Рішення Конституційного суду
України є обов'язковими до виконання.

В позовній заяві позивач не предявляє
будь-яких вимог до відповідача
фізичної особи ОСОБА_2 та не зазначає
якими діями або бездіяльністю ОСОБА_2
порушив його права, в звязку з чим суд
вважає, що зазначення його
співвідповідачем є штучним
віднесенням спору до цивільно-правової
підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.
15, 205 ЦПК України, -

ухвалив :

Клопотання задовольнити.

Провадження по справі за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про
скасування рішення та визнання
недійсним державного акта про право
власності на землю закрити в звязкуз з
тим, що справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд протягом п"яти днів з дня її
проголошення.

Суддя
О. П. Сингаївський