Єдиний унікальний номер 2-5109/11
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення

03 лютого 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Мовчан Д.В.

при секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську заяви відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
03 квітня 2012 року, ухваленому по справі
за вищезазначеним позовом, позовні
вимоги було задоволено, а саме: було
вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк Кредит
Дніпро» (місце знаходження: 49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17, ) заборгованість за
Договором про надання овердрафту №
030707 - О від 03.07.2007 р. у загальному розмірі
184 778 (сто вісімдесят чотири тисячі
сімсот сімдесят вісім) грн. 38 коп. та
вирішено питання щодо розподілу
судових витрат по справі.

Відповідачі звернулись до суду із
заявами про перегляд заочного рішення,
посилаючись на те, що вони не
отримували повідомлення суду про час і
дату розгляду справи, а тому не мали
можливості з'явитися до суду та
приймати участь у розгляді справи, у
зв'язку з чим просять суд скасувати
ухвалене заочне рішення та призначити
справу до розгляду у загальному
порядку.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
та представник відповідача ОСОБА_4
просили суд задовольнити вказані
заяви, скасувати заочне рішення суду та
призначити справу до судового розгляду
у загальному порядку. В обґрунтування
своїх доводів посилались на обставини,
що викладені в заяві про перегляд
заочного рішення.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
також просив суд задовольнити вказані
заяви з огляду на передчасність
винесення судом заочного рішення по
справі, через неналежне його
повідомлення про день та час розгляду
справи по суті, не прийняття судом до
уваги умов припинення договору поруки
та не з'ясування судом інших істотних
обставин справи, що мають значення для
вирішення спору по суті.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Банк Кредит Дніпро» у
судовому засіданні при розгляді заяви
про перегляд заочного рішення
заперечувала проти її задоволення,
вважає що судове рішення було ухвалено
судом першої інстанції з урахуванням
усіх вимог процесуального
законодавства (у тому числі щодо
повідомлення про час та місце судового
розгляду справи по суті відповідачів)
та з дотриманням норм матеріального
права.

Заслухавши пояснення осіб які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
даної цивільної справи, суд доходить
висновку, що заяви про перегляд
заочного рішення задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що станом на момент
розгляду даної цивільної справи по
суті відповідач ОСОБА_1 був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Вказана обставина підтверджується
повідомленням адресно-довідкового
підрозділу ГУ ДМС УДМС України у
Дніпропетровській області (а.с. 74).

Судом також встановлено, що станом на
момент розгляду даної цивільної справи
по суті відповідач ОСОБА_2 був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Вказана обставина також
підтверджується повідомленням
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
УДМС України у Дніпропетровській
області (а.с. 74).

З матеріалів даної цивільної справи
вбачається, що судом першої інстанції
на вказані адреси відповідачів було
надіслано поштою рекомендованими
листами із повідомленням відповідні
судові повістки та копії позовної
заяви із доданими до них матеріалами.

В матеріалах даної цивільної справи
міститься повідомлення про вручення
поштової кореспонденції відповідачеві
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 71, 86, 94,
105). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова
повістка надсилається фізичним особам,
які не мають статусу підприємців, - за
адресою їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Також в матеріалах даної цивільної
справи містяться поштові повідомлення
про те, що поштова кореспонденція на
ім'я ОСОБА_2, яка була надіслана за
адресою АДРЕСА_2., не вручена адресату
за закінченням терміну зберігання (а.с.
73, 87, 107). Не зважаючи на неодноразове
повідомлення поштового відділення, про
надходження судового листа, зазначене
поштове відправлення ОСОБА_2 отримано
не було. Відсутність такого
відповідача за зазначеною адресою та
неотримання поштового відправлення
(його повернення за закінченням
терміну зберігання) слід розцінювати
як належне повідомлення про день та час
розгляду справи по суті такої особи.

За вказаних обставин та вимог
процесуального закону суд вважає, що
судом першої інстанції були вжиті усі
можливі та передбачені процесуальним
законодавством засоби щодо
повідомлення відповідачів про день та
час розгляду даної цивільної справи по
суті. Однак в означене судове засідання
ані відповідач, ані його представники
не з'явились, причини неявки суду не
повідомили.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд зауважує, що відповідачами не
надано суду беззаперечних доказів про
поважність причини їх неявки в судове
засідання. Таким чином, суд доходить
висновку, що відповідачі мали
можливість реалізувати своє
процесуальне право щодо подання
доказів та надання пояснень по суді
справи як на стадії підготовчого
провадження по справі так і під час
судового розгляду справи по суті.
Небажання відповідачів надавати суду
докази в обґрунтування свої заперечень
проти позову, зокрема з причини
ухилення від участі у судових
засіданнях, дало суду право при
заочному розгляді справи обмежитись
доказами, наданими позивачем, що
повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Крім того, відповідачі при розгляді
заяви про перегляд заочного рішення не
надали суду доказів, які б мали істотне
значення для правильного вирішення
справи. Зокрема відповідачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в своїх заявах про перегляд
заочного рішення посилалися лише на ту
обставину, що їх не повідомили належним
чином про день та час розгляду справи.

Стосовно посилання такого відповідача
ОСОБА_2 у судовому засіданні на ту
обставину, що договір поруки є
припиненим, суд зауважує про наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором, як солідарні
боржники. За змістом указаних норм
матеріального закону поручитель хоча й
пов'язаний із боржником певними
зобов'язальними відносинами, є
самостійним суб'єктом у відносинах із
кредитором, і матеріальним законом
передбачено право кредитора пред'явити
позов за своїм вибором лише до боржника
або лише до поручителя або одночасно до
них обох.

Згідно із ч. 4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п. 24 Постанови
від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що випливають із
кредитних правовідносин" роз'яснив, що
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК України порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Відповідно до змісту договору про
надання овердрафту № 030707 - О від 03.07.2007
року та додаткових угод до нього,
сторонами було погоджено, що боржник
зобов'язаний повернути позичені
грошові кошти не пізніше 01 грудня 2011
року. Означена обставина сторонами
визнається та не оспорювалась. Як
вбачається із матеріалів даної
цивільної справи відповідачам 05.05.2011
року були надіслані відповідні
повідомлення-вимоги про добровільну
сплату заборгованості за вказаним
договором про надання овердрафту Строк
виконання такої вимоги стосовно осново
зобов'язання було встановлено
кредитором (ПАТ «Банк Кредит Дніпро»)
на протязі тридцяти денного строку (а.с.
55, 56).

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п. 24 Постанови
від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що випливають із
кредитних правовідносин" роз'яснив, що
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Із матеріалів справи вбачається, що до
суду позивач звернувся 03.10.2011 року, а
відтак направлення відповідачам
вимоги та звернення до суду відбулося в
межах термінів, які встановленні
диспозицією ст. 559 ЦК України, у зв'язку
з чим суд відхиляє доводи відповідачів
в цій частині.

Стосовно доводів відповідачів щодо
зміни забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди їх згоди, як
поручителів, на таку зміну та
збільшення обсягу відповідальності
поручителів, суд зауважує, що
відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 22 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 24 Постанови від 30 березня 2012
року № 5 „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що випливають із кредитних
правовідносин" у вказаних випадках
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Однак в даному випадку судом
встановлено, що відповідачі із
позовами про визнання договорів поруки
припиненими до суду не звертались.
Заборгованість за договором про
надання овердрафту № 030707-О від 03.07.2007
року, розмір якої сторони не
оспорювали, основним боржником не
погашена.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що зазначені заявниками
обставини не є підставою для
скасування заочного рішення, і такі
доводи відповідачів є похідними від
труднощів повернення кредитних коштів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою залишити заяву без
задоволення.

Вищевикладені обставини та вимоги
процесуального закону у їх сукупності
є підставою для залишення вказаної
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 231 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяви відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про перегляд заочного рішення від
03.04.2012 року по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк Кредит Дніпро» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
залишити без задоволення.

2. Роз'яснити заявникам, що у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення, заочне
рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області, через Ленінський районний суд
міста Дніпропетровська, шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня
постановлення даної ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Ухвала в повному обсязі складена в
нарадчій кімнаті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
цим Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд міста
Дніпропетровська, шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення

Суддя:
Д.В. Мовчан