УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Балаклавського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради до
ОСОБА_4, третя особа - Обслуговуючий
кооператив «Дачно-будівельний
кооператив» «Горний-2», про визнання
недійсним державного акта на право
власності на земельну ділянку та
витребування її з чужого незаконного
володіння,

за касаційною скаргою Обслуговуючого
кооперативу «Дачно-будівельний
кооператив» «Горний-2» в особі
представника за довіреністю Зубченко
Марини Володимирівни на заочне рішення
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 01 серпня 2013 року та
рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 29 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року прокурор
Балаклавського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4,
третя особа - Обслуговуючий кооператив
«Дачно-будівельний кооператив»
«Горний-2», в якому просив:

- визнати недійсним виданий ОСОБА_4
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га,
розташовану у АДРЕСА_1
серії ЯИ № 067110, виданий Головним
управлінням Держкомзему у м.
Севастополі 24 квітня 2010 року та
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 43;

- витребувати на користь держави в
особі Севастопольської міської ради із
незаконного володіння ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,1000 га, яка розташована
у АДРЕСА_1, кадастровий номер
:58:002:0582, грошовою вартістю 94 000
грн.

На обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що на підставі
розпорядження Севастопольської
міської державної адміністрації від 29
березня 2010 року за № 825-р відповідачу
було видано державний акт на спірну
земельну ділянку, проте, зазначеним
розпорядженням адміністрація вийшла
за межі своїх повноважень, оскільки
правом розпорядження цією земельною
ділянкою наділена Севастопольська
міська рада, а зазначене вище
розпорядження скасовано за протестом
прокурора, внаслідок чого підстав для
видачі державного акту не було, тому
просив задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Заочним рішенням Балаклавського
районного суду м. Севастополя від 01
серпня 2013 року позов прокурора
Балаклавського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради
задоволено.

Визнано недійсним виданий на ім'я
ОСОБА_4 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, розташовану у АДРЕСА_1
серії ЯИ № 067110, виданий Головним
управлінням Держкомзему у м.
Севастополі 24 квітня 2010 року та
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 43.

Витребувано на користь держави в особі
Севастопольської міської ради із
незаконного володіння ОСОБА_4 земельну
ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована
у АДРЕСА_1, кадастровий номер
:58:002:0582.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя від 29 жовтня 2013 року
апеляційну скаргу представника
Обслуговуючого кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив»
«Горний-2» - Зубченко М.В. задоволено
частково, заочне рішення
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 01 серпня 2013 року
скасовано в частині витребування із
незаконного володіння ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,1000 га,
розташованої у АДРЕСА_1, кадастровий
номер :58:002:0582 на користь
Севастопольської міської ради та
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В іншій частині заочне рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник
Обслуговуючого кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив»
«Горний-2» - Зубченко М.В., посилаючись
на неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
прокурора Балаклавського району м.
Севастополя.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог, дійшов висновку, що
розпорядження Севастопольської
міської державної адміністрації від 29
березня 2010 року № 825-р було прийнято до
розроблення проекту землеустрою
спірної земельної ділянки та без її
затвердження уповноваженим органом,
тому набуття ОСОБА_4 права власності на
земельну ділянку не відповідає
приписам ст. ст. 116, 118 ЗК України, у
зв'язку з чим державний акт є недійсним,
а земельна ділянка підлягає
витребуванню.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині витребування із незаконного
володіння ОСОБА_4 спірної земельної
ділянки та ухвалюючи в цій частині нове
рішення про відмову у їх задоволенні, а
в іншій частині залишаючи рішення
місцевого суду без змін, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
оцінку, дійшов обґрунтованого
висновку, що спірна земельна ділянка до
виділення її меж в натурі відповідно до
державного акта відповідача
перебувала у складі земель, які
знаходяться в постійному користуванні
Державного підприємства
«Севастопольське дослідне
лісомисливське господарство», а в
позові прокурора відсутні відомості
про необхідність витребування
земельної ділянки на користь
Севастопольської міської ради.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом апеляційної
інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу «Дачно-будівельний
кооператив» «Горний-2» в особі
представника за довіреністю Зубченко
Марини Володимирівни відхилити.

Рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 29 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук А.В. Маляренко