УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в
особі представника за довіреністю
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Харківської області від 14 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Український бізнес банк» (далі - ПАТ
«Український бізнес банк») про
визнання додаткової угоди недійсною,
застосування наслідків недійсності
правочину, стягнення грошових коштів
та розірвання кредитного договору,

в с т а н о в и в :

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
разом з клопотанням про поновлення
строку на касаційне оскарження рішення
апеляційного суду Харківської області
від 14 листопада 2013 року.

Клопотання підлягає задоволенню,
оскільки наведені заявником причини
пропуску строку на касаційне
оскарження можна визнати поважними.

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 20
березня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду до
кредитного договору № 263-Р від 04
жовтня 2007 року, укладену між ПАТ
«Український бізнес банк» та
ОСОБА_2 27 листопада 2007 року та
застосовано наслідки недійсності
правочину.

Зобов'язано ПАТ «Український бізнес
банк» здійснити перерахунок внесених
за кредитним договором № 263-Р від 04
жовтня 2007 року платежів, здійснених
відповідно до додаткової угоди до
нього від 27 листопада 2007 року.

Зобов'язано ПАТ «Український бізнес
банк» здійснити зарахування з дати
сплати зарахування до платежів на
погашення заборгованості за кредитним
договором № 263-Р від 04 жовтня 2007 року
наступні платежі, здійснені
ОСОБА_2:

- від 29 лютого 2008 року на суму 2 750 грн
(заявка на переказ готівки № 17);

від 31 березня 2008 року на суму 2 759 грн
(заявка на переказ готівки № 2272);

від 04 листопада 2010 року на суму 3 566 грн 62
коп. (заявка на переказ готівки № 9266);

від 27 квітня 2011 року на суму 3 300 грн
(заявка на переказ готівки № 9944);

від 02 червня 2011 року на суму 3 100 грн
(заявка на переказ готівки № 86);

від 02 червня 2011 року на суму 110 грн
(заявка на переказ готівки № 87);

від 30 червня 2011 року на суму 3 176 грн
(заявка на переказ готівки № 186);

- від 20 липня 2011 року на суму 3 099 грн 23
коп. (заявка на переказ готівки № 269).

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 14 листопада 2013
року апеляційну скаргу ПАТ
«Український бізнес банк» задоволено,
рішення Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 20 березня 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_2 в особі представника
за довіреністю ОСОБА_3 про поновлення
строку на касаційне оскарження рішення
апеляційного суду Харківської області
від 14 листопада 2013 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду
Харківської області від 14 листопада 2013
року.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі
представника за довіреністю ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 14 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Український бізнес банк» про визнання
додаткової угоди недійсною,
застосування наслідків недійсності
правочину, стягнення грошових коштів
та розірвання кредитного договору,
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур