Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2014 року
м. Бар

Барський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого, судді Хитрука
В.М.

при секретарі Грабчак І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Барської міської ради Вінницької
області про узаконення самочинного
будівництва, визнання права власності
на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказав, що він
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно є
власником земельної ділянки площею 0,0025
га з цільовим призначенням для
будівництва індивідуальних гаражів,
яка розташована в АДРЕСА_1. На вказаній
земельній ділянці він в 1985 році
побудував нежитлове приміщення гараж з
погрібом та оглядовою ямою. Згідно
висновку технічного звіту про стан
конструкцій індивідуального гаража,
здійсненого Міжгосподарським
кооперативом «Рембудкомунсервіс,
гараж підлягає безпечній експлуатації,
при спорудженні будівлі дотримано
санітарних та протипожежних норм,
права інших осіб не порушено.
Будівництво гаража є закінченим.
Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України
він змушений звернутися до суду з
позовом про узаконення самочинно
збудованого ним гаража та просив суд
визнати на ним право приватної
власності на вказане нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, надав суду письмову заяву, в
якій зазначив, що свої позовні вимоги
підтримує повністю та наполягає на їх
задоволенні, просив справу розглянути
без його участі.

Представник відповідача по
справі - міський голова Барської
міської ради Вінницької області Дзісь
О.І., позов визнав повністю, не
заперечував проти його задоволення,
просив справу розглядати без участі
представника міської ради, про що
зазначив в письмовій заяві до суду № 149
від 10.02.2014 року.

Відповідно до ст. 197
ЦПК України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося, оскільки сторони не
з'явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи
та оцінивши докази, прийнявши визнання
позову відповідачем, оскільки це не
буде суперечити закону і не
порушуватиме прав сторін та свобод чи
інтересів інших осіб, вважає, що позов
доведений та обґрунтований і його
необхідно задовольнити в повному
обсязі. До такого висновку суд дійшов з
наступного.

Так, згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею 0,0025
га з цільовим призначенням для
будівництва індивідуальних гаражів,
яка розташована в АДРЕСА_1.

На вказаній земельній ділянці позивач
побудував нежитлове приміщення
«гараж» (літера «А»), загальною площею
30,0 кв.м., з погрібом «А1» та оглядовою
ямою «а».

Наявність гаража та його вартість
підтверджується копією технічного
паспорта та технічним звітом про стан
конструкцій індивідуального гаража.

Згідно технічного звіту про стан
конструкцій індивідуального гаража,
здійсненого Міжгосподарським
кооперативом «Рембудкомунсервіс»,
гараж підлягає безпечній експлуатації,
при спорудженні будівлі дотримано
санітарних та протипожежних норм,
права інших осіб не порушено.
Будівництво гаража є закінченим.

Отже, самочинне
будівництво позивач здійснив на
власній земельній ділянці, яка
виділена саме для будівництва гаража
за вказаною адресою.

Звіт, як і вище вказані
документи, долучені до матеріалів
справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.16
ЦК України одним із способів захисту
цивільних прав є визнання права.

Згідно зі ст. 331 ЦК
України право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору
є власником цієї речі. Частина 2 цієї
норми передбачає особливості набуття
права власності на новостворене
нерухоме майно.

Виняток з загального правила
набуття права власності на
новостворене майно особою, яка його
створила, передбачений, зокрема ч.2 ст.376
ЦК України.

Згідно ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст. 130, 174 ЦПК України та ст.
376 Цивільного Кодексу України, суд, -

В И Р I Ш
И В:

Позов задовольнити
повністю.

Узаконити самочинне
будівництво нежитлового приміщення
гараж «А», загальною площею 30,0 кв.м. з
погрібом «А1» та оглядовою ямою «а», що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності на нерухоме майно:
нежитлове приміщення гараж «А»,
загальною площею 30,0 кв.м. з погрібом
«А1» та оглядовою ямою «а», що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення, а
неприсутніми особами в той же строк з
дня отримання копії рішення, шляхом
подачі апеляційної скарги в
Апеляційний суд Вінницької області
через Барський районний суд
Вінницької області.

Суддя:

В.М.Хитрук