Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року Справа №607/15600/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання:
Борисевич І.А.

за участю представників сторін:

позивача: Криницький А.П.

відповідача-1: ОСОБА_2

відповідача-2:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» особі Філії
«Західне регіональне управління» ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про солідарне стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та кредит» в особі Філії
«Західне регіональне управління»
Тернопільської обласної дирекції,
надалі позивач, звернулося в суд,
враховуючи подані в судовому засіданні
уточнення, з позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, про солідарне стягнення
заборгованості за невиконання
кредитного договору в сумі 1 516 122,28 грн.
та судових витрат.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримує, в
їх обгрунтування зазначає, що
відповідач неналежним чином виконує
покладенні на неї умовами кредитного
договору зобов'язання в частині
своєчасної сплати кредиту, відсотків
та повернення отриманих кредитних
коштів, поручителем не виконуються
умови договору поруки, в зв'язку з чим
виникла заборгованість і право Банку
на звернення до суду за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги не заперечила, зазначає,
що вона як позичальник своєчасно
оплачувача кредитні платежі, однак у
зв'язку із різкою зміною курсу гривні
по відношенні до долара, у валюті якого
отримувала кредит, виникли важкі
фінансові труднощі для своєчасної
сплати кредитних платежів. Від
погашення кредиту не відмовляється,
однак через важке матеріальне
становище і наявністю на утриманні та
вихованні дитини, яка є інвалідом і
потребує належного догляду просить суд
зменшити нарахований Банком розмір
пені.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, причин неявки не повідомив.

Суд, дослідивши зібрані по справі
докази та оцінивши норми чинного
законодавства, прийшов до висновку, що
позовні вимоги слід задовольнити
частково, виходячи з наступного.

27 травня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» в особі Відділення №26 Філії
«Західне регіональне управління» ВАТ
«Банк «Фінанси та кредит»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» та позичальником
ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір
№26-231/7, за умовами якого Банк надав
позичальнику в тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності кредитні
ресурси в сумі 64 297 доларів США з
оплатою по процентній ставці 17
відсотків річних.

Згідно п. 3 кредитного договору
позичальник зобов'язується повністю
повернути кредитні ресурси, отримані
за цим Договором до 26 травня 2011 року.

Сплата позичальником кредитних
платежів здійснюється за умовами
кредитного договору та графіку
погашення, які підписані позичальником
ОСОБА_2 без заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
договором кредиту банк зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як підтверджується матеріалами справи,
на підставі заяви від 28.05.2008р. Банк
покладенні на нього обов'язки по видачі
ОСОБА_2 64297 доларів США виконав належним
чином.

Разом з тим, 28 травня 2008 року між ВАТ
«Банк «Фінанси та кредит» та
заставодавцем ОСОБА_4 в забезпечення
належного виконання умов кредитного
договору від 27.05.2008р. №26-231/7 був
укладений договір застави автомобіля,
за умовами якого ОСОБА_2 передала
заставодержателю автобус марки
БАЗ-А079.14, 2008 року випуску, номер НОМЕР_1
та автобус марки БАЗ-А079.14, 2008 рік
випуску, номер НОМЕР_2.

Крім цього, 27 травня 2008 року між
кредитором ВАТ «Банк «Фінанси та
кредит», боржником ОСОБА_4 та
поручителем ОСОБА_3 був укладений
договір поруки, за умовами якого
поручитель зобов'язується перед
кредитором відповідати в повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором №26-231/7 від 27.05.2008р.,
відповідно до якого ОСОБА_4 отримала
від Банку кредит в розмірі 64 297 доларів
США з оплатою по процентній ставці 17%
річних.

Однак, як підтверджується матеріалами
справи, позичальник ОСОБА_2 та
поручитель ОСОБА_3 не належним чином
виконували умови кредитного договору
та договору поруки в частині
своєчасності плати кредитних платежів,
в зв'язку із чим виникла
заборгованість, яка згідно розрахунку
становить 38 292,49 доларів США, що
становить 306 071,87 грн. - заборгованість
по тілу кредиту, 18,08 доларів США, що
еквівалентно становить 144,51 грн. -
заборгованість по прострочених
нарахованих доходах, 1 209 895,90 грн. пені
за період з 31.12.2012р. по 31.12.2013р., яка
нарахована згідно п. 6.1 Кредитного
договору.

03 липня 2013 року на адресу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 були направленні листи-вимоги
із повідомленням про наявність
заборгованості по кредитному договорі
від 27.05.2008р. №26-231/7 та із вимогою її
погашення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та в строк
зазначений в договорі, одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцю
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідачем ОСОБА_4 частково
здійснювалася проплата, однак при
встановленому у кредитному договорі
терміну повернення кредитних ресурсів
- 26.05.2011р., отримані кошти відповідачами
не поверненні, відтак, позовні вимоги
підлягають до задоволення, оскільки
підтвердженні матеріалами справи,
грунтуються на нормах законодавства та
не спростовані належними та
допустимими доказами відповідачами.

Разом з тим, в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_4 заявила клопотання
про зменшення нарахованої пені в
зв'язку з важким фінансовим становищем,
яке виникло через різке здороження
долара, у валюті якого отримувався
кредит, перебування на її утриманні
дитини, яка є інвалідом дитинства, в
підтвердження чого подала додаткові
докази.

Так, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зважаючи на викладенні факти, а також
приймаючи до уваги розмір нарахованої
пені, який значно перевищує суму
основного боргу, суд вважає за можливе
зменшити її розмір та стягнути 20 000 грн.
пені.

Також, згідно ст. 88 ЦПК України понесені
позивачем судові витрати
відшкодовуються за рахунок
відповідачів солідарно.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 212, 218, 294 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 551, 554, 1050, 1054 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Західне регіональне управління» ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» про
солідарне стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3
заборгованості по тілу кредиту в сумі
38292,49 доларів США, що становить 306 071,87
грн., заборгованості по прострочених
доходах 18,08 доларів США, що становить
144,51 грн., пені в сумі 1 209 895,90 грн.
задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» заборгованість по
тілу кредиту в сумі 38292,49 доларів США, що
становить 306 071,87 грн., заборгованості по
прострочених доходах 18,08 доларів США,
що становить 144,51 грн., пені в сумі 20 000
грн., 3654 грн. в повернення сплаченого
судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційної скарги не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Ю.І.
Дзюбановський