АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/1938/2014
Головуючий у І інстанції - Пономаренко
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Кабанченко О.А., Іванченко М.М.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 грудня 2013 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Правекс
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 грудня 2013 року
позов Публічного акціонерного
товариства «Правекс Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором- задоволено
частково.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати частково.
Змінити рішення суду яким стягнути
солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованість
по кредитному договору в розмірі 126 554,00
доларів США, що станом на 13.12.2013 року
становить 1 011 546,12 грн., в іншій частині
рішення суду залишити без змін,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники
відповідача підтримали апеляційну
скаргу.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи і це
було встановлено судом 07.03.2007 року між
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «Правекс Банк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 616-002/07Р за умовами якого відповідачу
надано кредит у розмірі 165750 доларів США
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,99 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 07.03.2019
року (а.с.10- 15).

В забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору було укладено
договір поруки № 616-002/07Р від 07.03.2007 року
із ОСОБА_3, відповідно до умов якого
відповідачі по справі виступають як
солідарні боржники.(а.с.38-39).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
616-002/07Р від 18.12.2006 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
іпотеки, відповідно до якого
відповідач передав в іпотеку позивачу
належне йому на праві власності
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1. Майно належить Відповідачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу, від 03.07.2007 року.(а.с.26-32).

Згідно п. 1.1 цього договору Банк надав
Позичальнику грошові кошти у тимчасове
користування для споживчих цілей та
сплати страхових платежів.

Згідно п. 1.5 цього договору позичальник
доручає банку здійснювати списання з
рахунків позичальника в АКБ
«Правекс-Банк» грошових коштів в
рахунок погашення заборгованості
позичальника перед банком за даним
договором на відповідні позичкові
рахунки, відкриті Позичальнику
відповідно до умов даного договору.

Згідно п. 3.1 цього договору для
забезпечення зобов'язань щодо
погашення заборгованості за кредитом,
сплати відсотків за користування
грошовими коштами, пені за несвоєчасну
сплату відсотків, а також
відшкодування збитків у зв'язку з
порушенням умов даного Договору,
позичальник передає в іпотеку Банку
належне йому на праві власності
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання за Кредитним договором
виконав належним чином, і дана
обставина сторонами не заперечується.

Відповідно до п. 4.4 договору шляхом
підписання даного договору сторони
дійшли згоди про те, що у випадку
виникнення у позичальника
прострочення з погашення
заборгованості за кредитом та/або за
сплатою відсотків за користування
кредитом строк користування кредитом,
зазначений у п.1.2 даного договору,
припиняється достроково, на 10-й день
місяця, наступного за місяцем, у якому
виник факт прострочення. Про
припинення строку користування
кредитом Банк письмово повідомляє
позичальника.

Однак, відповідач помилково вважає
зобов'язання по кредитному договору
припиненими, оскільки умови вказаного
пункту договору передбачають
припинення строку користування
кредитними коштами, що, в свою чергу, не
призводить до відсутності обов'язку
сплачувати нараховані відсотки та пеню
боржниками за вказаним кредитним
договором.

Відповідно до п. 9.1 Договору у разі
прострочення позичальником строку
сплати мінімальних необхідних
платежів, позичальник сплачує банку
пеню в розмірі подвійної процентної
ставки, зазначеної в п.1.2 Договору, що
діяла в період прострочення, від суми
заборгованості за весь період
прострочення.

Відповідно до п. 7.1.8 Договору, Банк має
право у випадку невиконання
позичальником вимог даного договору -
достроково стягнути заборгованість по
кредиту, відсоткам, пені і штрафам у
повному обсязі, звернувши стягнення на
передане в іпотеку нерухоме майно або
на грошові кошти та майно, що належить
позичальнику та/або поручителю.

Відповідно до п. 7.1.8 Договору, шляхом
підписання даного договору сторони
дійшли згоди про те, що у випадку
виникнення у позичальника
прострочення з погашення
заборгованості за кредитом та/або за
сплатою відсотків за користування
кредитом строк користування кредитом,
зазначений у п.1.2 даного Договору,
припиняється достроково, на 10-й день
місяця, наступного за місяцем, у якому
виник факт прострочення. Про
припинення строку користування
кредитом банк письмово повідомляє
позичальника.

Виходячи із вищевказаного, судом
достовірно встановлено, що відповідач
умови Кредитного договору не виконує
належним чином.

В результаті чого станом на 22.11.2012 року
заборгованість по вказаному
кредитному договору становить 218546,67
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ складає 1746843,53 грн. та складається
із заборгованості за кредитом в
розмірі 138608,00 доларів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ складає 1107893,74
грн., пені за невчасну сплату кредиту в
розмірі 13631,00 доларів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ складає 108952,58
грн., непогашених відсотків за
користування кредитом в розмірі 50720,67
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ складає 405410,31 грн.,а також
несплаченої пені за несвоєчасне
погашення відсотків в розмірі 15587,00
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ складає 124586,89 грн. (а.с.8-9).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо
за порушення зобов'язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно доч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частки позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно дповідно
до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України застосовано до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені), позовну давність за 1 рік, тому
сума пені за несвоєчасне погашення
кредиту за розрахунком суду за 1 рік
складає 437,41 доларів США та щодо пені за
несвоєчасне погашення відсотків
складає 551,78 доларів США та вірно
встановлено суму заборгованості, яка
утворилась перед позивачем з боку
відповідача за договором кредиту
станом на 22.11.2012 року в сумі 155184,19
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ складає 1239921,68 грн. та складається
із заборгованості за кредитом в
розмірі 138608,00 доларів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ складає 1107893,74
грн., пені за невчасну сплату кредиту в
розмірі 437,41 доларів США, непогашених
відсотків за користування кредитом в
розмірі 15587,00 доларів США, а також
несплаченої пені за несвоєчасне
погашення відсотків в розмірі 551,78
доларів США, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача по
вказаному договору.

В забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору було укладено
договір поруки №616-002/07Р від 07.03.2007 року
із ОСОБА_3, відповідно до умов якого
відповідачі у справі виступають як
солідарні боржники (а.с.38-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченою порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Тобто, сума боргу, що утворилась за
відповідачами станом на 22.11.2012 року та
складає в загальній сумі 155184,19 доларів
США, підлягає стягненню з відповідачів
на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те,
що після дострокового припинення
договору кредиту всі грошові кошти
повинні бути зараховані в тіло кредиту
та в подальшому відповідачі повинні
погасити заборгованість лише по тілу
кредиту і не зобов'язані сплачувати
проценти і пеню за простроченими
процентами, так як на думку
відповідачів кредитний договір
припинив достроково на 10-й день місяця,
наступного за місяцем, у якому виник
факт прострочення, тобто 10.08.2009 року,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки умовами кредитного договору
передбачено умови погашення
заборгованості і сплати відсотків
(п.4.1-4.4), відповідальність сторін
(п.9.1-9.10), які відповідач визнав та
скріпив своїм підписом і ці умови
договору кредиту підлягають виконанню
відповідачами.

Інші доводи апеляційної скарги також
були предметом розгляду суду першої
інстанції, висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий : (підпис) Судді:
(підписи) копія вірна

Суддя :
Рубан С.М.

Секретар: