АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 2-2347/12
Головуючий у 1 - й інстанції:
№ апеляційного провадження:
Доповідач - Ратнікова В.М.
І М Е Н Е М У К
04 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Шалапуда Н.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_3ОСОБА_4 на ухвалу
Оболонського районного суду міста
Києва від 23 жовтня 2014 року про
скасування заходів забезпечення
позову за заявою ОСОБА_6 по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення боргу за
договором позики та звернення
стягнення на предмет іпотеки, -
Ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 23 жовтня 2014 року заяву
ОСОБА_6 про скасування заходів
забезпечення позову задоволено.
Скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_7,
накладений ухвалою Оболонського
районного суду міста Києва від 16 липня
Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить ухвалу Оболонського районного
суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову в задоволенні заяви
ОСОБА_6 про скасування заходів
забезпечення позову.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду 1-ї інстанції про
скасування заходів забезпечення
позову є необґрунтованою, постановлена
з порушенням норм процесуального
права. Зазначає, що судом 1-ї інстанції
заяву про скасування заходів
забезпечення позову було розглянуто з
порушенням вимог ст.37 ЦПК України,
оскільки ОСОБА_6 не надано суду 1-ї
інстанції належних та допустимих
доказів на підтвердження того, що вона
є спадкоємцем ОСОБА_7. Відмова
нотаріуса у видачі ОСОБА_6 свідоцтва
про право на спадщину не є документом,
який підтверджує, що вона є спадкоємцем
та правонаступником ОСОБА_7.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_6 ОСОБА_9 проти доводів
апеляційної скарги заперечувала,
посилаючись на те, що вони є
необгрутованими, а ухвала суду 1-ї
інстанції постановлена з дотриманням
вимог закону.

Позивач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_11 в судове засідання не з'явились,
про день та час слухання справи судом
повідомлялись у встановленому законом
порядку, позивач причину неявки суду не
повідомив, а його представник 03 грудня
2014 року на адресу Апеляційного суду
міста Києва подав заяву, в якій
повідомив суд, що в судове засідання,
призначене на 04.12.2014 року, він прибути
не може у зв'язку поважними причинами, а
саме: участю в інших судових засіданнях
в Київському адміністративному
апеляційному суді та Печерському
районному суді міста Києва. Враховуючи,
що ОСОБА_11 представляє інтереси
позивача на підставі довіреності,
відповідно до вимог ч.1 ст.37 ЦПК України
сторона може брати участь у справі
особисто або через представника,
колегія суддів вважає можливим слухати
справу у відсутності позивача та його
представника.

ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилась,
про день та час слухання справи судом
повідомлялась у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомила, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу в її
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника ОСОБА_6
ОСОБА_12, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 18 червня 2010 року
ОСОБА_3 звернувся до Оболонського
районного суду міста Києва з позовом до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення богу за
договором позики та звернення
стягнення на предмет іпотеки.

25 червня 2010 року Оболонським районним
судом міста Києва постановлено ухвалу
про відкриття провадження у справі та
призначення справи до судового
розгляду.

14 липня 2010 року представником позивача
ОСОБА_3ОСОБА_4 було подано клопотання
про забезпечення позову способом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_7.

Ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 16 липня 2010 року
клопотання представника позивача
ОСОБА_3 ОСОБА_4 було задоволено та
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_7.

Рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 23 жовтня 2012 року ОСОБА_3
відмовлено в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
богу за договором позики та звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 31 липня 2012 року апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
відхилено, а рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 23 жовтня
2012 року залишено без змін.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

29 жовтня 2013 року Одинадцятою Київською
державною нотаріальною конторою було
заведено спадкову справу після смерті
ОСОБА_7.

З наданого суду та дослідженого в
судовому засіданнні листа Одинадцятої
Київської державної нотаріальної
контори від 30 липня 2014 року вбачається,
що єдиною спадкоємицею за законом
після смерті ОСОБА_7 є його сестра
ОСОБА_6.

07 жовтня 2014 року державним нотаріусом
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори ОСОБА_13 було
винесено постанову, якою ОСОБА_6
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, зокрема, у
зв'язку з тим, що ухвалою Оболонського
районного суду міста Києва від 16 липня
2010 року накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1.

09 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
Оболонського районного суду міста
Києва з заявою про скасування заходів
забезпечення позову та зняття арешту з
квартири АДРЕСА_1, накладеного ухвалою
Оболонського районного суду міста
Києва від 16 липня 2010 року.

Ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 23 жовтня 2014 року заяву
ОСОБА_6 задоволено, скасовано арешт з
квартири АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_7, накладений ухвалою
Оболонського районного суду міста
Києва від 16 липня 2010 року.

Постановляючи дану ухвалу, суд 1-ї
інстанції керувався положеннями ст.154
ЦПК України та виходив з того, що ОСОБА_3
відмовлено в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
богу за договором позики та звернення
стягнення на предмет іпотеки, вжиті
судом заходи забезпечення позову були
застосовані до набрання судовим
рішенням законної сили, а тому є всі
правові підстави для скасування
заходів забезпечення позову та зняття
арешту з квартири АДРЕСА_1, накладеного
ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 16 липня 2010 року.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідає вимогам
закону з огляду на таке.

Частинами 3, 5, 6 статті 154 ЦПК України
встановлено, що заходи забезпечення
позову можуть бути скасовані судом,
який розглядає справу. Питання про
скасування заходів забезпечення
позову вирішується в судовому
засіданні з повідомленням осіб, які
беруть участь у справі. Неявка цих осіб
не перешкоджає розгляду питання про
скасування заходів забезпечення
позову. Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте,
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22.12.2006 року встановлено, що
заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи
питання про скасування заходів
забезпечення позову, суд 1-ї інстанції
прийшов до вірного висновку про те, що
оскільки в задоволені позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу за
договором позики та звернення
стягнення на предмет іпотеки було
відмовлено, рішення суду набуло
законної сили і потреба в забезпеченні
позову відпала, то є всі правові
підстави для скасування заходів
забезпечення позову та зняття арешту з
квартири АДРЕСА_1, накладеного ухвалою
Оболонського районного суду міста
Києва від 16 липня 2010 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом 1-ї інстанції не з'ясовано чи
дійсно ОСОБА_6 є спадкоємицею та
правонаступником ОСОБА_7, колегія
суддів вважає необгрутованими, з
огляду на таке.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
нотаріат» встановлено, що нотаріат в
Україні - це система органів і
посадових осіб, на які покладено
обов'язок посвідчувати права, а також
факти, що мають юридичне значення, та
вчиняти інші нотаріальні дії,
передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

З системного аналізу Закону України
«Про нотаріат», Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністра юстиції
України 22.02.2012 року №282/20595, та Правил
ведення нотаріального діловодства,
затвердженими наказом Міністра
юстиції України від 22.12.2010 р. №3253/5,
вбачається, що за наслідками вчинення
нотаріальних дій нотаріус виносить
такі нотаріальні акти, зокрема, як:
написи (посвідчувальні написи,
виконавчі написи, напис про внесок),
свідоцтва (свідоцтва про право на
спадщину, свідоцтва про право
власності, свідоцтво, яке посвідчує
повноваження виконавця заповіту,
свідоцтва про посвідчення певних
юридичних фактів, свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів),
акти (акт про морський протест, акти про
протести векселів, акти опису майна),
заборони (заборона відчуження майна),
зняття заборони (зняття заборони
відчуження майна), протоколи (протокол
про оголошення секретного заповіту),
квитанції (квитанція про внесок) та
постанови (постанова про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, постанова
про відкладення вчинення нотаріальної
дії, постанова про зупинення
нотаріальної дії, постанова про
направлення документа до експертної
установи, постанова про витребування
доказів).

Законом України «Про нотаріат» також
встановлено можливість оскарження в
судовому порядку нотаріальної дії або
відмови у її вчиненні, нотаріального
акта.

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 07.10.2014 року,
винесеної державним нотаріусом
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори Іванець О.О.
вбачається, що ОСОБА_6 є єдиною
спадкоємицею майна померлого брата
ОСОБА_7, у зв'язку з поданням дочкою
померлого заяви про відмову від
спадкового майна на користь сестри
померлого. Дана постанова є чинною та в
судовому порядку стронами не
оскаржена.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постановою державного
нотаріуса Одинадцятої Київської
державної нотаріальної контори
Іванець О.О. засвідчено, що ОСОБА_6 є
єдиною спадкоємицею майна померлого
брата ОСОБА_7, а тому вона має право на
звернення до суду з заявою про
скасування арешту з спадкового майна.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду 1-ї
інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала Оболонського
районного суду міста Києва від 23 жовтня
2014 року є законною та обґрунтованою,
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 23 жовтня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: