УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого суддів: Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,
Журавель В.І., Іваненко Ю.Г.,розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційними
скаргами представників ОСОБА_7 - ОСОБА_8
та ОСОБА_9, Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» та представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 8 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з даним позовом, обґрунтовуючи
його тим, що у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 2 січня 2008 року з вини водія
ОСОБА_11, який керував автобусом БАЗ А
079.14, належним на праві власності
ОСОБА_12, державний номерний знак
НОМЕР_3, та водія ОСОБА_13, який керував
автобусом «Мерседес Бенц 609D»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
позивач отримала тяжкі тілесні
ушкодження за ознакою постійної втрати
працездатності більше ніж на 40 %. У
якості співвідповідача залучено
Публічне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» (далі - ПАТ «УСК
«Гарант-Авто»).

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 5 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 8 липня
2014 року рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 5 листопада 2013 року
скасовано, ухвалено нове рішення. Позов
ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь
позивача матеріальну шкоду у розмірі 12
208 грн 01 коп., моральну шкоду у сумі 2 550
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі представники
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 - просили
скасувати рішення апеляційного суду,
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

ПАТ «УСК «Гарант-Авто» у касаційній
скарзі просило скасувати рішення
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6
- ОСОБА_10 -просив змінити рішення
апеляційного суду, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що касаційні
скарги підлягають частковому
задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
2 січня 2008 року о 19 год. 45 хв. з боку ринку
«Ювілейний» в напрямку вул.
Тухачевського рухався автобус БАЗ А
079.14, державний номерний знак НОМЕР_2,
який належить на праві власності
ОСОБА_12, під керуванням водія ОСОБА_11
Навпроти магазину «Ясень» на прохання
позивачки водій зупинив автобус на
відстані 6 м від правого бордюру для
здійснення посадки пасажира ОСОБА_6, та
в цей час із-за автобуса БАЗ А 079.14
виїхав автобус «Мерседес Бенц 609D»,
державний номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_7, який, не
пересвідчившись у безпечності маневру,
почав перестроювання керованого ним
автобуса у праву смугу руху, чим
порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього
руху України, внаслідок чого допустив
наїзд на ОСОБА_6, яка знаходилась біля
пасажирських дверей автобуса та
опинилася між двома автобусами.

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи від 9 квітня 2008 року № 936 в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди позивач ОСОБА_6, отримала
тілесні ушкодження: сполучену травму
правої кисті з відривом 1-го пальця і 1-ї
п'ясної кістки, відривом 5-го пальця на
рівні голівки 5-ї п'ясної кістки, з
розчавленням м'яких тканин до рівня
середньої третини передпліччя і
ушкодженням сухожильного апарату і
судинно-нервового пучка, множинні
переломи кісток кисті і
променево-зап'ястного суглобу з
дефектом кісткової тканини і
виникненням субтотального некрозу
шкіри до середньої третини
передпліччя, закритий
внутрісуглобовий перелом зовнішнього
мищелку лівої гомілки зі зміщенням
уламків, гемартроз, які за характером
ушкодження відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень за ознакою
постійної втрати працездатності
більше ніж на 40 %.

Вироком Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 30 березня 2009 року ОСОБА_7
визнано винним у скоєнні
вищезазначеного злочину за ст. 286 ч. 2 КК
України та призначено покарання у
вигляді 4 років позбавлення волі без
позбавлення права управління
транспортних засобів. Відповідно до ст.
75 КК України його звільнено від
відбування покарання з випробуванням
на 2 роки.

Відповідно до поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 4 квітня 2007
року № ВВ/ 1587195 цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_7 застрахована
ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведено своїх позовних вимог та
відсутні докази заподіяння шкоди лише
ОСОБА_7

Колегія суддів апеляційного суду,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позову,
дійшла висновку, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, оскільки у справі
наявні докази, які свідчать про вину
ОСОБА_13 у вчиненні злочину, що
встановлено вироком суду.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_7 застрахована
страховою компанією, а позивач є
особою, здоров'ю якої заподіяна шкода
під час дорожньо-транспортної пригоди,
що сталася 3 січня 2008 року за участю
забезпеченого транспортного засобу,
відповідач ПАТ «УСК «Гарант-Авто» має
відшкодувати позивачці завдану їй
матеріальну і моральну шкоду в межах
цивільно-правової відповідальності,
передбаченої полісом страхування, а
відповідач ОСОБА_7 зобов'язаний
сплатити потерпілій різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою (страховим відшкодуванням),
якщо така є.

Проте з таким висновком апеляційного
суду повністю погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше
і регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Суд апеляційної інстанції на
вищезазначене уваги не звернув,
застосував норми Закону України від 1
липня 2004 року № 1961 IV «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (у редакції від 4
лютого 2013 року) та не врахував того, що
спірні правовідносини між сторонами
виникли у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
відбулася 2 січня 2008 року.

З огляду на допущені апеляційним судом
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, рішення
апеляційного суду необхідно скасувати
та направити справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції відповідно
до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представників ОСОБА_7
-ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - задовольнити
частково.

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»
задовольнити частково.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 8 липня
2014 року скасувати та направити справу
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді: Є.П.
Євграфова В.І. Журавель І.М.
Завгородня Ю.Г. Іваненко