АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1205/14
Головуючий 1 інстанції
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Пономаренко Ю.А.,

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика»

на ухвалу судді Київського районного
суду м.Харкова від 23 грудня 2013 року

по цивільній справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський» до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика», Реєстраційної служби
Головного Управління юстиції в
Харківській області, ОСОБА_3, треті
особи приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання зобов'язання
припиненим та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У грудні 2013 року ФОП ОСОБА_2 , ТОВ
магазин «Качановський» звернулися до
суду з позовом до ПАТ «Банк «Таврика»,
Реєстраційної служби Головного
Управління юстиції в Харківській
області, ОСОБА_3, треті особи приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання зобов'язання припиненим
та зобов'язання вчинити певні дії.

Після відкриття провадження по справі
позивачем ФОП ОСОБА_2 подала до суду
заяву про забезпечення позову. В
обґрунтування заяви вказувала, що
рішенням Господарського суду
Харківської області стягнуто
солідарно з позивачів за договором
поруки від 22 серпня 2008 року на користь
ПАТ «Банк «Таврика» суму
заборгованості за кредитним договором
від 05 лютого 2007 року у розмірі 453 489,43
дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ
станом на 03.12.2009 року складає 3 623 607,28
грн., за рахунок належного їм майна,
коштів та інших активів, що належать їм
на праві власності і на які може бути
звернуто стягнення в порядку,
встановленому законодавством України,
а також за рахунок заставного майна, що
належить товариству. Наразі позивач в
судовому порядку намагається довести
відсутність у них перед Банком
будь-яких зобов'язань, в тому числі
заснованих на кредитному договорі, що
має наслідком припинення всіх видів
забезпечення виконання цього
зобов'язання, в тому числі і іпотеки.
Так, наявність рішення Господарського
суду Харківської області від 22 лютого
2010 року, яким визначений порядок
задоволення вимог кредитора за рахунок
заставного майна, є підстави вважати,
що виконання рішення на користь них, як
позивачів по даній справі, буде
неможливим або утрудненим.

Тому, ФОП ОСОБА_2 просила суд накласти
арешт на належні ТОВ магазин
«Качановський» основну споруду
магазину №9/6, загальною площею 625,2 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м.Харків,
пр.-т Гагаріна, 154 та нежитлову будівлю
літ. «А-2», загальною площею 97,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: м.Харків, вул..
Азербайджановська, 13, шляхом заборони
вчиняти будь-які дії щодо її відчуження
або іншим чином перехід права
власності на них.

Ухвалою судді Київського районного
суду м.Харкова від 23 грудня 2013 року
заяву ФОП ОСОБА_2 про забезпечення
позову задоволено. До винесення
рішення по суті заявленого позову,
вжито заходи до забезпечення позову
шляхом накладення арешту на належні
ТОВ магазин «Качановський» основну
споруду магазину №9/6, загальною площею
625,2 кв.м., що знаходиться за адресою:
м.Харків, пр.-т Гагаріна, 154 та нежитлову
будівлю літ. «А-2», загальною площею 97,6
кв.м., що знаходиться за адресою:
м.Харків, вул.. Азербайджановська, 13,
шляхом заборони вчиняти будь-які дії
щодо її відчуження або іншим чином
перехід права власності на них.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк
«Таврика» ставить питання про
скасування ухвали суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення,
яким відмовити ФОП ОСОБА_2 в
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, вказує, що згідно
діючого законодавства не допускається
забезпечення позову шляхом зупинення
тимчасової адміністрації або
ліквідації банку, заборони або
встановлення обов'язку вчинити певні
дії Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб при здійсненні
тимчасової адміністрації чи
ліквідації банку. Так, АТ «Банк
«Таврика» віднесено до категорії
неплатоспроможних та запроваджено
процедуру ліквідації Банку. Крім того,
рішення Господарського суду
Харківської області, яким визначений
порядок задоволення вимог кредитора за
рахунок заставного майна, набрало
законної сили, не скасовано, тому
відсутні підстави для заборони продажу
арештованого майна в межах виконавчого
провадження.

Сторони про день, час та місце
розгляду справи в апеляційному суді
повідомлялася належним чином. У судове
засідання не з'явилялися, причин
неявки суду не повідомили.

Неявка сторін належно повідомлених про
час та місце розгляду справи
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України не перешкоджає розглядові
справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із
наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення
позову суд першої інстанції виходив з
того, що невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець згідно до роз'яснень, що
містяться у п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову».

Відповідно ч. 3, 6 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами. Не допускається забезпечення
позову шляхом зупинення тимчасової
адміністрації або ліквідації банку,
заборони або встановлення обов'язку
вчинити певні дії Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб при здійсненні
тимчасової адміністрації чи
ліквідації банку.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що згідно рішення виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб від 20 березня 2013 року розпочата
процедура ліквідації ПАТ «Банк
«Таврика» і Банк очолює уповноважена
особа Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб (а.с.22,23).

Судом першої інстанції не враховані
вимоги ч.6 ст. 152 ЦПК України, так,
заборонивши Банку «Таврика» вчиняти
певні дії, суд фактично заборонив їх
вчиняти Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб.

Крім того, матеріали справи свідчать,
що продаж арештованого майна
здійснюється на виконання рішення
суду про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України
зупинення продажу арештованого майна
можливе якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту.

Матеріали справи не містять даних про
звернення позивача з позовом про
зняття арешту з іпотечного майна у
зв'язку із припиненням забезпеченого
зобов'язання.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що ухвала суду першої інстанції
постановлена з порушенням норм
процесуального права і підлягає
скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції з
порушенням норм процесуального права
прийшов до висновку про задоволення
заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги
підтверджуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу суду першої інстанції
і постановляє ухвалу з цього питання,
якщо при правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.
313, п.2 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314 ст.ст. 315, 317, 319,324
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» - задовольнити.

Ухвалу судді Київського районного суду
м.Харкова від 23 грудня 2013 року -
скасувати.

У задоволенні заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на належні Товаристу з
обмеженою відповідальністю магазин
«Качановський» основну споруду
магазину №9/6, загальною площею 625,2 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м.Харків,
пр.-т Гагаріна, 154 та нежитлову будівлю
літ. «А-2», загальною площею 97,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: м.Харків, вул..
Азербайджановська, 13 заборонивши
вчиняти будь-які дії щодо її відчуження
або іншим чином перехід права
власності на них, - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно, є остаточною
й касаційному оскарженню не підлягає,
як така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий -

Судді: