Справа № 305/2378/14-ц
Провадження по справі № 2/305/1144/2014
02.12.2014 року. Рахівський районний суд
Закарпатської області
у складі: головуючої - судді Бліщ
при секретарі - Вербещук В.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ясінянської селищної ради ,
Рахівського району, Закарпатської
області, третя особа без самостійних
вимог: Реєстраційна служба Рахівського
РУЮ, Рахівська районна державна
нотаріальна контора про встановлення
юридичного факту та визнання права
власності на спадкове майно
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до Ясінянської селищної ради, терті
особи: Реєстраційна служба Рахівського
районного управління юстиції в
Закарпатській області, рухівська
державна нотаріальна контора про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на спадкове
майно, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати
ОСОБА_2, після чого відкрилася спадщина
на ? частину належної їй квартири
АДРЕСА_1. Як спадкоємець першої черги
спадкування за законом вона звернулася
до Рахівської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Під час звернення нотаріус
оглянула представлені нею документи і
виявила розбіжності в особі матері в її
свідоцтві про народження, а саме в
графі мати, остання зазначена як
«ОСОБА_2» замість правильного «ОСОБА_2»,
у зв'язку з чим їй надане роз'яснення
стосовно необхідності підтвердження
родинних відносин між нею ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. Факт наявності їхніх родинних
стосунків із матір'ю підтверджується
довідками Ясінянської селищної ради та
свідоцтвом про право власності на
житло від 23 березня 1994 року. Також було
виявлено, що у свідоцтві про право
власності на житло від 23 березня 1993
року в 1/2 частині, що складає спадщину, і
який став правовстановлюючим
документом на майно ОСОБА_2 допущена
помилка. Замість прізвища за паспортом
громадянина України, свідоцтвом про
смерть - „ОСОБА_2" у свідоцтві про право
власності на житло зазначено -
„ОСОБА_2". Факт належності її матері
доданого до позовної заяви свідоцтва
про право власності на житло
підтверджується свідоцтвом про смерть,
яке видано на підставі паспорта
останньої. Заяву про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документа можуть подавати спадкоємці
померлої особи - власника цього
документа для оформлення спадкових
прав. В свою чергу, як вона вже
зазначала вище, вона є дочкою та
спадкоємцем першої черги спадкування
за законом ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та в силу ч. 3 ст. 1268
Цивільного кодексу України прийняла
спадщину як спадкоємець, яка постійно
проживала разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, що підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
житло від 23 березня 1993 року та довідкою
виконкому Івангородської сільської
ради Христинівського району
Черкаської області №550 від ІНФОРМАЦІЯ_2
року, зокрема, вона проживала разом з
матір'ю засвоїм місцем проживання в с.
Івангород, де її і поховала. Разом із
зазначеними перешкодами в отриманні
нею свідоцтва про право на спадщину за
законом стала відмова нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії через те, що
відсутня реєстрація правоствновлюючих
документів спадкового будинку за
спадкодавцем ОСОБА_2, тобто встановлено
відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно. Однак, з
цим вона не погоджується з огляду на
наступне. Державна реєстрація права
власності на житлові будинки, споруди
регулювалася підзаконними
нормативними актами, зокрема такими, як
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445.
Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень». Тому
підтвердженням приналежності квартири
її матері в 1/2 частині, яка знаходиться
в сільському населеному пункті, є
свідоцтво про право власності на житло
від 23 березня 1994 року, видане згідно з
розпорядженням голови фонду
комунального майна від 28 січня 1994 року
№31. Саме відсутність необхідності в
реєстрації свідоцтва про право
власності на житло на момент його
видачі і спричиняє сьогодні подання
нею, як спадкоємцем, позову про
визнання права власності, оскільки в
нотаріальному порядку оформити своє
право власності на спадщину вона не
може. У зв'язку з цим, просила
встановити факт, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 згідно
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_1, згідно
свідоцтва про її, ОСОБА_1, народження
серії НОМЕР_2 від 24 березня 1989 року, є
рідною її, ОСОБА_1, матір'ю, встановити
факт належності її матері -ОСОБА_2,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року свідоцтва
про право власності на житло в ? частині
від 23 березня 1994 року, виданого головою
фонду комунального майна на ім'я
ОСОБА_2, визнати за нею ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_2
Христинівського району Черкаської
області, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2, право
власності на ?? частину квартири
АДРЕСА_1 Рахівського району
Закарпатської області.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні присутня не була, оскільки
нею подана заява, якою просить справу
розглянути в їх відсутності, при цьому
позовні вимоги підтримує, наполягає на
Представник відповідача -
Ясінянської селищної ради в судове
засідання не з'явився. Селищний голова
Зелінський Е.Ф. надав заяву, якою
позовні вимоги визнає та просить
справу розглянути без представників
Представник третьої особи без
самостійних вимог - Реєстраційної
служби Рахівського районного
управління юстиції в Закарпатській
області в судове засідання не з'явився.
Начальник служби Делятинчук А.І. надав
заяву про розгляд справи без участі
представника реєстраційної служби та
на розсуд суду.
Представник третьої особи без
самостійних вимог - Рахівської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився.
Завідуюча нотконторою Пріц О.І. надала
заяву, якою просить справу розглянути
без її присутності, позовні вимоги
В силу ч.1 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами суд приходить
до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла матір позивачки ОСОБА_2 після
чого відкрилася спадщина на 1/2 частину
належної їй квартири АДРЕСА_1.
Звернення позивачки до суду з
вимогою встановлення юридичного факту
та визнання права власності на
спадкове майно зумовлене порушенням
її права на отримання власності в
порядку спадкування згідно відмови
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
зокрема у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом в її користь, в
зв`язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
право власності на спадковий будинок
та родинної спорідненості із
Відповідно до ст. 255 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
Судом встановлено, що ОСОБА_1
була народжена ІНФОРМАЦІЯ_1 року
24 березня 1989 року виконкомом
Ясінянської селищної ради видано
свідоцтво про народження позивачки, в
якому було допущено помилку в
написанні прізвища матері позивачки,
зокрема зазначено прізвище ОСОБА_2,
замість вірного ОСОБА_2.
Враховуючи різне звучання
прізвища спадкодавця ОСОБА_2, із
плутаниною написання місцями букв «е»
та «и», суд констатує, що дійсно має
місце помилка в написанні прізвища
спадкодавця, яка є очевидною.
Крім того, перекручене прізвище
ОСОБА_2 було вказано й у свідоцтві про
право власності на житло в ? частині від
23 березня 1994 року, виданого головою
фонду комунального майна на ім'я
ОСОБА_2, і який став правовстановлюючим
документами на майно матері позивачки
У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256
Цивільного процесуального кодексу
України суди розглядають справи про
встановлення фактів належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і
час народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
Заяву про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа можуть подавати спадкоємці
померлої особи - власника цього
документа для оформлення спадкових
Таким чином, судом достовірно
встановлено, що позивачка ОСОБА_1
являється дочкою спадкодавця ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, отже є, в силу
ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої
черги спадкування за законом.
Право власності спадкоємця на
спадкове майно підлягає захисту в
судовому порядку шляхом його визнання
у разі, якщо таке право оспорюється або
не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності (ст. 392
Норми ст. 392 ЦК не застосовуються
щодо вимог про визнання права
власності на об'єкти самочинного
будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки
особа не є власником, а лише заявляє
вимогу про встановлення права
власності на об'єкт самочинного
Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, зокрема,
відповідно до Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких провадиться реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого Міністерством
комунального господарства УРСР 31 січня
1966 року та погодженого з Верховним
Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив
чинність згідно з наказом Державного
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року, та інших
нормативно-правових актів.
Державна реєстрація права
власності на житлові будинки, споруди
регулювалася підзаконними
нормативними актами, зокрема такими, як
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445.
Зазначені нормативні акти
передбачали державну реєстрацію
будівель, споруд, державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
проте виникнення права власності на
будинки, споруди не залежало від
державної реєстрації до часу набрання
чинності ЦК та Законом України від 01
липня 2004 року «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
Тому, випливає висновок, що
підтвердженням приналежності будинку
ОСОБА_2, який знаходиться в сільському
населеному пункті, є свідоцтво про
право власності на житло від 23 березня
1994 року, видане головою фонду
комунального майна, а отже його не
можна розцінювати як об'єкт
самочинного будівництва.
При розгляді справ про визнання
права власності на спадкове нерухоме
майно у випадках, якщо спадщина
прийнята, проте спадкоємцем не було
одержано свідоцтво про право на
спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено
державну реєстрацію права на спадщину
(ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що
законодавець розмежовує поняття
"виникнення права на спадщину" та
"виникнення права власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини", і пов'язує із виникненням цих
майнових прав різні правові наслідки.
Для набуття спадщини необхідна
наявність ряду умов. Першою необхідною
умовою є відкриття спадщини, під якою
розуміють настання таких юридичних
фактів, які обумовлюють виникнення у
спадкоємця права на набуття спадщини -
права на спадкування. До таких
юридичних фактів, передусім,
відноситься смерть спадкодавця. Але в
момент відкриття спадщини спадкоємець
набуває лише право на спадкування, але
не право власності на саму спадщину.
Для виникнення права власності на
спадщину спадкоємець повинен належним
чином здійснити (реалізувати) право на
прийняття спадщини. Здійснення права
на спадкування, передусім, полягає в
тому, що спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Прийняття
спадщини можливе двома способами:
шляхом пасивної поведінки спадкоємця,
яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України,
яка встановлює, що для прийняття
спадщини достатньо того факту, що
спадкоємець, мешкав разом з померлим і
протягом строку для прийняття спадщини
не відмовився від неї. Такі спадкоємці
також подають заяву про видачу їм
документа, що підтверджує їх право на
успадковане майно, але можуть це
зробити незалежно від закінчення
строку, встановленого для прийняття
спадщини; шляхом активної поведінки,
тобто подачі заяви про прийняття
спадщини та видачі їм відповідного
свідоцтва. Для такого способу
прийняття спадщини, який буде
стосуватися всіх інших спадкоємців,
існує певний строк для подачі заяви.
Судом встановлено, що позивачка
прийняла спадщину, оскільки на час
відкриття спадщини проживала разом зі
спадкодавцем, що стверджено довідкою
виконавчого комітету Івангородської
сільської ради Христинівського району
Черкаської області, у зв'язку з чим
набула правового статусу особи, яка цю
Таким чином, враховуючи, що
позивачка по справі належить до
спадкоємців за законом, спадщину
прийняла, майнового спору з приводу
спадкування не існує, суд вважає, що
позовні вимоги позивачки обґрунтовані
та підлягають задоволенню.
Питання відшкодування судових
витрат позивачкою не ставилось.
Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215,
218, 223 ЦПК України суд,
Встановити факт, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 згідно
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_1, згідно
свідоцтва про народження ОСОБА_1, серії
НОМЕР_2 від 24 березня 1989 року, є її
рідною, ОСОБА_1, матір'ю.
Встановити факт належності -
ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року
свідоцтва про право власності на житло
в 1/2 частині від 23 березня 1994 року,
виданого головою фонду комунального
майна на ім'я ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканкою АДРЕСА_3 Христинівського
району Черкаської області, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину
Судові витрати по справі віднести
за рахунок позивачки.
Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до цивільної палати
апеляційного суду Закарпатської
області через Рахівський районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного
суду: Бліщ О.Б.