Справа № 304/1894/14-ц
Провадження № 2/304/503/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2014 рокум. Перечин
Перечинський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Шешені М. О.,
при секретарі - Готра І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07
листопада 2009 року вона з відповідачем
зареєструвала шлюб у виконкомі
Т.Бистрянської сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області, актовий запис №11. Від даного
шлюбу у них народилося двоє дітей, а
саме син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час
проживають разом з нею. Однак, подружнє
життя у них не склалося, так як вони
мають різні характери та погляди на
сімейне життя, що призводило до частих
непорозумінь та сварок. Внаслідок чого,
разом вони не проживають та не ведуть
спільне господарство уже близько двох
років, а тому просить позов
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, однак подала заяву, у якій
просить справу розглянути без її
участі, позовні вимоги підтримує і
просить їх задовольнити та не
заперечує проти заочного розгляду
справи. Разом з цим, просила дітей після
розлучення залишити проживати при ній.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, будучи належним чином
повідомленим, про причини неявки суду
не повідомив, а тому суд зі згоди
позивачки ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.
Так, у судовому засіданні встановлено,
що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 07 листопада 2009
року було зареєстровано шлюб, про що в
Книзі реєстрації шлюбів від 07
листопада 2009 року зроблено відповідний
актовий запис за №11. Прізвище після
реєстрації шлюбу чоловіка і дружини
відповідно ОСОБА_1. Місце реєстрації
шлюбу є виконком Т.Бистрянської
сільської ради Перечинського району
Закарпатської області.
Також встановлено, що від даного шлюбу
у подружжя ОСОБА_1 народилося двоє
дітей, а саме: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим
виконкомом Т.Бистрянської сільської
ради Перечинського району
Закарпатської області 02 лютого 2010 року
та син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим
виконкомом Т.Бистрянської сільської
ради Перечинського району
Закарпатської області 17 грудня 2010 року.
Крім цього встановлено, що сторони по
справі важко розуміють один одного,
мають різні характери та погляди на
сімейне життя, відносини між ними
ускладнилися, на даний час вони взагалі
не підтримують подружніх відносин та
не ведуть спільного господарства, що
свідчить про те, що збереження їхнього
шлюбу фактично буде суперечити їхнім
Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки і
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного
кодексу України кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність і
може мати наслідки, встановлені
Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.
Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням того, що позов подано
одним із подружжя, а саме позивачкою
ОСОБА_1, яка продовжувати подальше
спільне подружнє життя з відповідачем
ОСОБА_2 не бажає, а також того, що
застосовані судом заходи щодо
примирення сторін позитивного
результату не дали, та того, що подальше
збереження їхнього шлюбу буде
суперечити їхнім же інтересам, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим
і таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про місце проживання
малолітніх дітей після розлучення, суд
виходить з наступного.

Так, відповідно до принципу 6
Декларації прав дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, проголошено, що дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння, вона повинна, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю батьків і в усякому
випадку в атмосфері любові і моральної
та матеріальної забезпеченості, при
цьому, малолітня дитина не повинна,
крім тих випадків, коли є виняткові
обставини, бути розлучена зі своєю
матір'ю.

Згідно ч.1 ст.160 Сімейного кодексу
України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, виз¬начається за
згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного
кодексу України якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень, які містяться в
п.18 постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", № 11 від 21
грудня 2007 року, при вирішенні питання
про те, з ким із батьків, які проживають
окремо, мають проживати неповнолітні
діти, суд, виходячи з положень про
рівність прав та обов'язків батьків
щодо дітей, повинен постановити
рішення, яке відповідало б інтересам
неповнолітніх дітей, при цьому, суд
враховує хто з батьків виявляє більшу
увагу до дитини і турботу про неї, її
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання дітей.

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_1 у
поданій нею заяві просить дітей ОСОБА_4
та ОСОБА_6 залишити на подальшому
проживанні при ній, тому суд вважає, що
дітей після розлучення слід залишити
проживати саме при матері ОСОБА_1

Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Тому, керуючись ст.ст. 11, 15, 88, 174, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, ст.51 Конституції
України, ст.ст. 104, 110, 112,160, 161 СК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, який було зареєстровано 07
листопада 2009 року у виконкомі
Т.Бистрянської сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області, актовий запис №11 - розірвати.

Дітей, а саме: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, після
розлучення слід залишити проживати при
матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 243 ( двісті сорок
три) грн. 60 коп., як сплачений судовий
збір.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.

Головуючий: Шешеня М. О.