Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/32/14
Головуючий у 1-й інстанції: Пантилус О.П.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Приазовського районного суду
Запорізької області від 08 липня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу
державної виконавчої служби
Приазовського районного управління
юстиції Запорізької області,
приватного підприємця ОСОБА_4 про
визнання дій державного виконавця
неправомірними та визнання недійсним
звіту про експертну оцінку
транспортного засобу,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що 05.11.2010
року ВДВС Приазовського РУЮ
Запорізької області винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
ВП № 20460605, якою накладено арешт на
належний йому автомобіль Toyota Land Cruiser 120
Prado, державний номер НОМЕР_1, 2007 року
випуску, чорного кольору.

19 грудня 2012 року постановою державного
виконавця було призначене проведення
оцінки арештованого автомобіля з метою
його примусової реалізації.

11 березня 2013 року відповідачем ОСОБА_4
було складено звіт про експертну
оцінку автомобіля, який був наданий до
ВДВС Приазовського РУЮ Запорізької
області. Позивачем до ВДВС була
висунута вимога про проведення
обов'язкового рецензування звіту про
експертну оцінку автомобіля.

ОСОБА_3 вважає звіт про експертну
оцінку автомобіля недійсним, а
висновки, викладені в ньому, такими, що
не відповідають дійсності, з огляду на
наступне.

Так, як зазначено в звіті, підставою
проведення оцінки є постанова
державного виконавця ВДВС
Приазовського РУЮ від 19.12.2012 року, а
законом передбачено виключні підстави
проведення оцінки - договір або
постанова чи ухвала суду.

Оцінка майна, замовником якої є орган
державної влади (відділ ДВС)
проводиться виключно оцінювачем,
визначеним на конкурсних засадах.

Стороною вдоговорі про оцінку майна
позивач, як боржник, не залучений, хоча
за умовами виконавчого провадження
вартість проведення оцінки стягується
саме з позивача.

Також, не здійснене обов'язкове
рецензування звіту про оцінку майна,
хоча звіт приймався органом державної
влади - ВДВС Приазовського РУЮ.

Згідно звіту оцінка проведена із
застосуванням порівняльного методу.
При цьому, повідомлення про
необхідність надання автомобіля для
огляду вручене позивачу, а не замовнику
оцінки. Разом з тим, обов'язок надання
автомобіля для огляду є обов'язком
замовника оцінки, а не позивача. Крім
того, вартість неоглянутого автомобіля
порівнювалась із застосуванням
інформації спеціалізованих сайтів
(сайтів з продажу автомобілів), а не
даних реальних угод з продажу
аналогічних автомобілів.

За результатами огляду фактично не
визначався технічний стан автомобіля
як об'єкта оцінки, стан окремих його
частин, умови його експлуатації, робота
окремих вузлів та агрегатів,
комплектація, вартість реєстраційного
номеру та інші обов'язкові чинники, що
суттєво впливають на вартість
транспортного засобу, як то, тип кузова
(у звіті зазначений «позашляховик», а
згідно свідоцтву про реєстрацію
транспортного засобу «легковий
універсал»), призначення (дорожні,
позадорожні), тип двигуна (бензиновий,
дизельний тощо), привод тягових коліс
(передньоприводні, задньоприводні,
повноприводні), тип коробки передач,
габаритні розміри, комплектність,
кількість дверей, акумуляторна
батарея, пневматичні шини, тип
підвіски, додаткове обладнання тощо.
Визначення цих чинників є обов'язковим
при проведенні оцінки автомобіля.

Звіт не містить посилань на джерела
отримання інформації щодо підбору
аналога для здійснення порівняльного
методу оцінки, а також, на джерела
отримання інформації щодо аналізу
продажу та купівлі аналогічних
автомобілів на ринку.

Звіт також не містить додатків, на які
посилався оцінювач при складанні
звіту.

Оцінювачем безпідставно застосовані
коефіцієнти зниження вартості
автомобіля внаслідок проведеного
ремонту частин кузова автомобіля та
скороченого терміну експозиції
транспортного засобу.

Тому ОСОБА_3 вважає, що даний звіт та дії
державного виконавця не відповідають
вимогам ст.ст. 9, 10, 11, 13, 29, 31 Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні», ст.ст. 41, 43, 58 Закону України
«Про виконавче провадження», пунктів 16,
28, 47, 48, 50, 51, 54 Національного стандарту №
1 «Загальні засади оцінки майна і
майнових прав», затвердженого
постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 року, п.п.
3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 4.1, 4.2, 4.6, 5.1, 5.2, 5.6, 7.1, 7.12.1,
розділам 6, 7 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства Юстиції України,
Фонду державного майна України № 142/5/2092
від 24.11.2003 року.

Посилаючись на зазначені обставини,
ОСОБА_3 просив суд: визнати недійсним
звіт про оцінку колісного
транспортного засобу автомобіля Toyota Land
Cruiser 120 Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1,
2007 року випуску, чорного кольору,
складений 11.03.2013 року оцінювачем
ОСОБА_4; визнати незаконними дії
державного виконавця ВДВС
Приазовського РУЮ Воронцова С.В. щодо
проведення процедури реалізації
належного йому колісного
транспортного засобу автомобіля Toyota Land
Cruiser 120 Prado, державний номер НОМЕР_1, на
підставі незаконного звіту про
експертну оцінку транспортного засобу.

Рішенням Приазовського районного суду
Запорізької області від 08 липня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Так, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню. Державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ст.ст. 1, 11
ч. 1 Закону України «Про виконавче
провадження»).

За положеннями ст. 13 ч. 1 цього Закону,
для з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторін призначає своєю
постановою експерта або спеціаліста (у
разі необхідності - кількох експертів
або спеціалістів), а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання.

Згідно зі ст. 58 вказаного Закону
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

У разі якщо визначити вартість майна
(окремих предметів) складно або якщо
боржник чи стягувач заперечує проти
передачі арештованого майна боржника
для реалізації за ціною, визначеною
державним виконавцем, державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для проведення оцінки майна. Витрати,
пов'язані з призначенням суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання, несе сторона, яка
оспорює вартість майна, визначену
державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. У разі якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.
Сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у виконавчому
провадженні вважається чинним
протягом шести місяців з дня його
підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Після закінчення цього строку оцінка
майна проводиться повторно.

З матеріалів справи вбачається та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що 19.12.2012 року старшим
державним виконавцем ВДВС
Приазовського РУЮ Запорізької області
Воронцовим С.В. при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-45/2010,
виданого 31.05.2010 року Приазовським
районним судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі Орджонікідзевського відділення
№ 7717 заборгованості за кредитом у
розмірі 364552,58 грн., у зв'язку із
закінченням шестимісячного строку з
моменту підписання попереднього звіту
про оцінку майна, винесена постанова
про призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні, що вбачається
з копії вказаної постанови (а.с. 39).

Копії постанови від 19.12.2012 року
направлені сторонам до відома та
оцінювачу ОСОБА_4 - для виконання, що
підтверджується копією супровідного
листа вих. № 6795/03 від 20.12.2012р. (а.с. 38).

14.03.2013 року до ВДВС надійшов висновок
оцінювача стосовно вартості
транспортного засобу, згідно якого
було встановлено, що ринкова вартість
автомобіля Toyota Land Cruiser 120 Prado,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_3,
станом на 11.03.2013 року, становить 225541,00
грн. (без ПДВ) та 15.03.2013 року копії
експертного звіту рекомендованими
листами були направлені сторонам
виконавчого провадження для
ознайомлення, як видно з копії листа
вих. № 1067/03 (а.с. 40-41).

Відповідно до повідомлення про
вручення рекомендованого поштового
відправлення, копія вищевказаного
експертного звіту отримана особисто
ОСОБА_3 29.03.2013 року (а.с. 42).

Після отримання копії експертного
звіту про оцінку майна ОСОБА_3 у
встановлений десятиденний строк не
звертався до ВДВС Приазовського РУЮ
Запорізької області з письмовими
запереченнями.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що дії
державного виконавця, пов'язані з
оцінкою майна боржника, відповідали
положенням ст.ст. 13, 58 Закону України
«Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
підставно виходив із того, що приписами
ст. 16 ЦК України передбачено визнання
недійсним правочину, а висновок з
незалежної оцінки автомобіля в
розумінні положень ЦК України не є
правочином. Тобто, такого способу
захисту як визнання недійсним висновку
з незалежної оцінки майна,
законодавством не передбачено.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Захист же цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не будь-яким, а
цілком конкретним способом захисту
свого права. Частіше за все спосіб
захисту порушеного права прямо
визначається спеціальним законом, який
регламентує конкретні цивільні
правовідносини.

Таким чином, визнання недійсним
висновку оцінювача стосовно вартості
транспортного засобу, який є лише
документом, що містить дані про
вартість майна, підтверджує виконання
оцінювачем відповідних процедур, та не
встановлює для позивача будь-яких
обов'язків, не передбачено чинним
законодавством в якості способу
захисту прав.

У зв'язку з чим, суд обґрунтовано
відхилив доводи позивача про
недійсність звіту та про визнання дій
державного виконавця неправомірними.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки є
повторенням обставин, якими позивач
обґрунтовував свої позовні вимоги,
всебічна оцінка яким була дана судом
першої інстанції, і зводяться лише до
особистої незгоди з висновками суду
щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження суду першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом повно і всебічно
з'ясовані обставини справи, що мають
для неї значення, висновки
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами судом визначений правильно,
рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування або зміни
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приазовського районного суду
Запорізької області від 08 липня 2013 року
по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: