Справа №345/4568/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2014 р.
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді
Гавриленко В.Г.,

секретаря судового засідання
Бандура Г. М.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

предстаника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, завданої незаконною
аудіо та відеозйомкою -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, завданої незаконною
аудіо та відеозйомкою, стверджуючи, що
08.08.2010 року близько 17 год.30 хв. на
подвір`ї його домоволодіння по АДРЕСА_1,
між ним та відповідачем, ОСОБА_5,
виникла конфліктна ситуація, яка була
наслідком численних аудіо та
відеозаписів позивача та його сім'ї на
мобільні телефони, які незаконно, без
його згоди, здійснювали відповідачі.
27.02.2013 року позивач звернувся до
міліції із заявою, в якій просив вжити
заходів до відповідача, ОСОБА_3, який
незаконно фотографував його. Дані
факти знайшли своє часткове
підтвердження. Такі дії відповідачів
завдали йому моральної шкоди, призвели
до втрати душевного спокою та
рівноваги, погіршення сну, порушення
громадських зв'язків. Оскільки аудіо та
відеозапис здійснювався без його
дозволу та всупереч його волі, це
призвело до порушення конституційних
прав та завдало йому моральної шкоди.
Просить стягнути з відповідачів
одноразово в солідарному порядку
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2
позов підтримали, просять його
задоволити з підстав, які наведені в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов не
визнав та пояснив, що дійсно між його
сім'єю та сім'єю позивача тривалий час
існують неприязні відносини, які
переростали в сварки та бійки, і як
наслідок це розглядалось в судовому
порядку. Так вироком Калуського
міськрайонного суду ОСОБА_1 було
звільнено від кримінальної
відповідальності за ст.ст.125 ч.1,126 ч.1 КК
України на підставі Закону України
«Про амністію» за те, що він 08.08.2010 року
умисно наніс потерпілому ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження. При
написанні заяви по даній справі, а
також при зверненні в міліцію з приводу
конфліктної ситуації 27.02.2013 року, він
дійсно писав, що фотографував позивача
ОСОБА_1, для того, щоб запобігти
виникненню конфліктної ситуації.
Насправді він тільки робив вигляд, що
фотографує позивача, однак в дійсності
цього не робив. Позивач не представив
суду доказів фотографування, оскільки
цих фотографій не існує в природі.
Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що в позові слід відмовити,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, між сім'ями сторін існують
довготривалі неприязні відносини, які
переростали в сварки та бійки, і як
наслідок це розглядалось в судовому
порядку. Так вироком Калуського
міськрайонного суду ОСОБА_1 було
звільнено від кримінальної
відповідальності за ст.ст.125 ч.1,126 ч.1 КК
України на підставі Закону України
«Про амністію» за те, що він 08.08.2010 року
умисно наніс потерпілому ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження. При
написанні заяви по даній справі, а
також при зверненні в міліцію з приводу
конфліктної ситуації 27.02.2013 року, сам
відповідач ОСОБА_3 ствердив, що дійсно
писав, що фотографував позивача ОСОБА_1,
для того, щоб запобігти виникненню
конфліктної ситуації, однак тільки
робив вигляд, що фотографує позивача,
хоча цього не робив.

27.02.2013 року ОСОБА_1 також звернувся до
міліції із заявою про вжиття заходів до
гр. ОСОБА_3, який фотографував його під
час роботи, коли він скидав гній з тачки
на купу, декілька разів без його на те
згоди (а.с.5).

Як вбачається із висновку, наданого
04.03.2013 року ДІМ Калуського МВ УМВС
України в Івано-Франківській області,
протягом тривалого часу сім'я ОСОБА_1
перебуває в неприязних відносинах з
громадянином ОСОБА_3 та його дружиною
через розподіл земельної ділянки та
житлового будинку. Громадянин ОСОБА_3
вказав, що фотографував гр.ОСОБА_1 для
того, щоб запобігти виникненню
конфліктної ситуації надалі. Факти,
наведені в заяві ОСОБА_1, знайшли своє
часткове підтвердження (а.с.7).

З показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_6
вбачається, що вони знають про
існування неприязних стосунків між
сторонами, часто чули як сторони
сварились, а ОСОБА_10 бачила, як
відповідач ОСОБА_3 фотографував
мобільним телефоном позивача. Однак
фотографій не бачила.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до положень ст. 32
Конституції України, зокрема, і
чинного законодавства, фізичні та
юридичні особи мають право на
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної внаслідок порушення
їх прав і свобод та законних інтересів.

Згідно положень ст. 23
Цивільного кодексу України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Ч.1 ст.307 ЦК України передбачає, що
фізична особа може бути знята на фото,
кіно-, теле-, чи відеоплівку лише за її
згодою. Згода фізичної особи на зйомку
припускається, якщо зйомки проводяться
відкрито на вулиці, на зборах, на
конференціях, мітингах та інших
заходах публічного характеру. Ч.3
зазначеної статті зазначає, що
знімання фізичної особи на фото-, кіно-,
теле-, чи відеоплівку, в тому числі
таємне, без згоди особи може бути
проведене лише у випадках,
встановлених законом.

Згідно ч.2 п.5 постанови Пленуму
Верховного суду України №5 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в

якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює

заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також

інші обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Оскільки позивач не надав суду доказів
наявності факту відеозйомки
відповідачами позивача для
підтвердження факту заподіяння йому
моральних чи фізичних страждань, не
зумів довести наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача, не обґрунтував
розрахунку розміру моральної шкоди,
яку просить стягнути з відповідачів в
його користь, суд приходить до
висновку, що в позові слід відмовити,
оскільки відсутній юридичний склад
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову.

Оскільки ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і
звільнений від сплати судового збору
відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд не
стягує з нього судові витрати по
сплаті судового збору .

Суд також вважає, що заявлені вимоги
відповідачів про стягнення судових
витрат з ОСОБА_1 в розмірі 1800 грн.00коп. є
надто завищеними, а тому стягує з нього
в користь ОСОБА_5 та ОСОБА_3 судові
витрати за надання правової допомоги в
розмірі по 500грн.00коп кожному.

На підставі наведеного та керуючись
ст.32 Конституції України, ст.ст.23, 307 ЦК
України, п.п.3,5 постанови Пленуму
Верховного суду України №5 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», ст.
ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5,
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди, завданої аудіо -, відео зйомкою,
відмовити за недоведеністю позовних
вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 судові витрати в розмірі по
500грн. 00коп кожному.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Суддя: