АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/676/2014
інстанції: Клімченко М.І.
Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 12 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Вадзінського П.О.
Колісниченка А.Г.При секретарі: З
участю адвокатів:Благовещенській О.О.
ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_7 на рішення Скадовського
районного суду Херсонської області від
19 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про поділ спільного
майна подружжя та за зустрічним
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ
спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_8 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_7 про поділ
спільного майна подружжя.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_8 посилалась на те, що з 15 грудня
1995 року по 08 жовтня 2012 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 У 2010
році вони придбали житловий будинок в
АДРЕСА_1, та земельну ділянку для
обслуговування зазначеного житлового
будинку. Дане нерухоме майно було
оформлено на відповідача. У зв'язку з
тим, що будинок із земельною ділянкою є
спільним сумісним майном подружжя, а
частки чоловіка та жінки є рівними,
ОСОБА_8 просила суд визнати житловий
будинок з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя та
визнати за нею право власності на ?
частину зазначеного житлового будинку
та земельної ділянки.

Під час розгляду справи ОСОБА_8
доповнила свої позовні вимоги,
зазначаючи, що під час перебування у
шлюбі, ними, крім житлового будинку із
земельною ділянкою, також було
придбано рухоме майно, що знаходиться в
житловому будинку по АДРЕСА_1 і яке
підлягає розподілу, а саме: два
холодильника «Атлант», вартістю 6 000,00
грн.; бойлер, вартістю 1 000,00 грн.;
ноутбук, вартістю 6 000,00 грн.; телевізор
плазмовий, вартістю 5 000,00 грн. та
влаштування газового опалення,
вартістю 9 000,00 грн. Додатково просила
суд: поділити зазначене спільне майно
подружжя, виділивши їй у користування
один холодильник «Атлант», телевізор
плазмовий та ноутбук.

У вересні 2013 року ОСОБА_7 звернувся в
суд із зустрічним позовом до ОСОБА_8 про
поділ майна подружжя. В обґрунтування
своїх вимог ОСОБА_7 посилався на те, що
за період зареєстрованого шлюбу ними з
відповідачкою було придбане наступне
майно: жилий будинок з земельною
ділянкою, легковий автомобіль, гараж
для автомобіля, торговий ларьок на
ринку, речі звичайної домашньої
обстановки та вжитку, а також виконані
будівельні роботи у квартирі, яка
належить позивачці на праві власності,
на загальну суму 222 600,00 грн., а саме:
жилий будинок, вартістю 56 903,00 грн.;
земельна ділянка, вартістю 43 097,00 грн.;
легковий автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року
випуску, реєстраційний № НОМЕР_1,
вартістю 30 000,00 грн.; торговельний
ларьок на ринку, вартістю 35 000,00 грн.;
гараж, вартістю 25 000,00 грн.; пральна
машинка, вартістю 3 000,00 грн.; газова
плита, вартістю 2 500,00 грн.; телевізор
плазма, вартістю 5 000,00 грн.; DVD програвач,
вартістю 800,00 грн.; піч мікрохвильова,
вартістю 900,00 грн.; кухонний гарнітур
під дуб, вартістю 5 000,00 грн.; меблева
стінка «Горка», вартістю 2 700,00 грн.;
ремонт балкона з установкою
металопластикових вікон, кухні, зали на
загальну суму 7 700,00 грн.; установка
автономного опалення квартири,
вартістю 5 000,00 грн. Ремонтні роботи в
житловому будинку були проведені за
рахунок коштів його матері. Житловий
будинок має житлову площу 32 кв.м.,
загальна площа 52 кв.м., тому розділити
цей будинок з урахуванням осіб, які в
ньому проживають, не можливо. Крім того,
його мати на купівлю будинку та
легкового автомобіля надала сторонам
фінансову допомогу на зворотній основі
(договори позики), яка до сих пір ними ще
не повернута. На даний час їх борг за
договорами позики складає 75 600,00 грн. З
урахуванням наведеного ОСОБА_7 просив
суд; розділити спільне сумісне майно
подружжя, виділивши йому у власність
жилий будинок на суму 56 903,00 грн.,
земельну ділянку на суму 43 097,00 грн.,
легковий автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року
випуску, реєстраційний № НОМЕР_1
вартістю 30 000,00 грн., а разом на суму 130
000,00 грн., а також боргові зобов'язання
на суму 75 600,00 грн.; виділити позивачці у
власність торговельний ларьок на
ринку, вартістю 35 000,00 грн., гараж,
вартістю 25 000,00 грн., пральну машинку,
вартістю 3 000,00 грн., газову плиту,
вартістю 2 500,00 грн., телевізор плазма,
вартістю 5 000,00 грн., DVD програвач,
вартістю 800,00 грн., піч мікрохвильову,
вартістю 900,00 грн., кухонний гарнітур
під дуб, вартістю 5 000,00 грн., меблеву
стінку «Горка» вартістю 2 700,00 грн.,
вартість матеріалів та ремонтних робіт
балкона з установкою
металопластикових вікон, кухні, зали на
загальну суму 7 700,00 грн., вартість
обладнання та установки автономного
опалення квартири - 5 000,00 грн., а разом на
загальну суму 87 600,0 грн. і звільнити її
від зобов'язань по сплаті боргу по
договорам позики на суму 37 800,00 грн.

Рішенням Скадовського районного суду
Херсонської області від 19 грудня 2013
року позов ОСОБА_8 задоволено частково.
Вирішено: визнати житловий будинок з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1
Херсонської області спільною
власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_7;
поділити порівну майно, набуте ОСОБА_8
за час шлюбу з ОСОБА_7, визнавши за
ОСОБА_8 право власності на 1/2 частину
житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_1 Херсонської
області та визнати право власності на
1/2 частину земельної ділянки по
АДРЕСА_1, яка виділена для
обслуговування житлового будинку. В
іншій частині позовних вимог ОСОБА_8
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено
частково. Вирішено: виділити ОСОБА_7 у
власність легковий автомобіль DAEWOO LANOS,
2007 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, вартістю 30 000,00 грн., 1/2 частину
житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_1 Херсонської
області та 1/2 частину земельної ділянки
по АДРЕСА_1, яка виділена для
обслуговування житлового будинку. В
іншій частині зустрічних позовних
вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8
грошову компенсацію у зв'язку із
перевищенням у грошовому вигляді
частки отриманого майна в сумі 15 000,00
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7,
погоджуючись з рішенням суду в частині
розподілу легкового автомобіля шляхом
передачі у його власність зі сплатою
позивачці грошової компенсації, та
вважаючи рішення суду в іншій частині
незаконним, та таким, що ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, та невідповідністю
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду в частині
задоволення позову ОСОБА_8 про визнання
права власності на житловий будинок і
земельну ділянку та в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову
скасувати і ухвалити нове рішення,
яким: визнати за ним право власності на
78/100 часток в житловому будинку та на
земельну ділянку, які розташовані по
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_8 право
власності на 22/100 часток в зазначеному
житловому будинку та земельної
ділянки; відмовити ОСОБА_8 у
задоволенні позову; розділити спільне
сумісне майно подружжя, виділивши йому
у власність житловий будинок на суму 56
903,00 грн., земельну ділянку на суму 43 097,00
грн.; виділити у власність ОСОБА_8:
гараж, вартістю 21 000,00 грн.; пральну
машинку, вартістю 2 060,00 грн.; газову
плиту, вартістю 700,00 грн.; телевізор,
вартістю 2 128,00 грн.; DVD програвач,
вартістю 510,00 грн.; кухонний гарнітур,
вартістю 800,00 грн.; вартість матеріалів
та ремонтних робіт балкона з
установкою металопластикових вікон на
суму 5 470,00 грн.; вартість обладнання та
установки автономного опалення
квартири на уму 1 600,00 грн., а загалом на
суму 34 268,00 грн.; стягнути з нього на
користь ОСОБА_8 грошову компенсацію у
зв'язку із перевищенням у грошовому
вигляді частки отриманого майна в сумі
19 866,00 грн. В іншій частині рішення
залишити без змін.

В письмових запереченнях ОСОБА_8,
посилаючись на безпідставність
доводів апеляційної скарги та
законність рішення, просить скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_8 про визнання житлового будинку
з господарськими спорудами та
земельної ділянки по АДРЕСА_1
Херсонської області спільною
власністю подружжя та визнання за
кожною із сторін права власності на ?
частину зазначеного житлового будинку
та земельної ділянки, суд першої
інстанції виходив з того, що дане
нерухоме майно було придбано за час
шлюбу, а тому має бути визнане спільною
сумісною власністю подружжя та
поділене між сторонами в рівних
частинах. Відмовляючи у задоволенні
частини зустрічних позовних вимог
ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив із
відсутності належних і допустимих
доказів на підтвердження наявності
існування та вартості зазначеного ним
майна, а саме: торгівельного ларька на
ринку, вартістю 35 000,00 грн.; гаражу,
вартістю 25 000,00 грн.; пральної машинки,
вартістю 3 000,00 грн.; газової плити,
вартістю 2 500,00 грн.; телевізору,
вартістю 5 000,00 грн.; DVD програвача,
вартістю 800,00 грн.; пічі мікрохвильової,
вартістю 900,00 грн.; кухонного гарнітуру
під дуб, вартістю 5 000,00 грн.; меблевої
стінки «Горка», вартістю 2 700,00 грн., а
також доказів на підтвердження
вартості матеріалів та ремонтних робіт
балкону з установкою
металопластикових вікон, кухні, зали на
загальну суму 7 700,00 грн., вартості
обладнання та установки автономного
опалення квартири в сумі 5 000,00 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст.ст.60,70 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.п.
22-24 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року №11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вартість
майна, що підлягає поділу, визначається
за погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.
Вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу,
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК
України надані суду докази мають бути
належними та допустимими.

Частина 4 ст. 60 ЦПК України передбачає,
що доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, з 15
грудня 1995 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження від (а.с.4).

Заочним рішенням Скадовського
районного суду Херсонської області від
08 жовтня 2012 року шлюб між сторонами
розірвано (а.с.5).

Згідно договору купівлі-продажу від 09
липня 2010 року ОСОБА_7 є власником
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1
Херсонської області (а.с.22). Зазначене
також підтверджується копією витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно Херсонського ДБТІ
№26708226 від 14 липня 2010 року (а.с.24).

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 09 липня 2010 року ОСОБА_7 належить
земельна ділянка площею 0,0675 га,
розташована по АДРЕСА_1 (а.с.23).

Враховуючи, що зазначені об'єкти
нерухомого майна придбані ОСОБА_7 під
час перебування у шлюбі з ОСОБА_8, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про належність даного майна
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності у рівних
частинах.

Посилання апелянта на зміну часток
співвласників житлового будинку
внаслідок значного збільшення його
вартості після проведення будівельних
робіт не за спільні кошти подружжя не
знайшло свого підтвердження в ході
розгляду справи. Апелянтом не надано
доказів щодо проведення ним
будівельних робіт та покращень у
житловому будинку після розірвання
шлюбу за власні кошти у зазначеному
розмірі, що могло слугувати підставою
для зміни часток у спільному майні
подружжя.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду в частині відмови у
задоволенні зустрічних позовних вимог,
оскільки ОСОБА_7, в порушення приписів
ст. ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України, не надав
суду належних та достовірних доказів
які б підтверджували джерело і час
придбання спірного майна, його
наявність на час припинення спільного
ведення господарства, а також його
вартість як на час придбання так і на
час розгляду справи.

Матеріали справи не містять квитанцій
чи будь-яких інших доказів на
підтвердження придбання зазначеного
апелянтом майна, його вартості на час
розгляду справи, а саме: гаражу,
вартістю 21 000,00 грн.; пральної машинки,
вартістю 2 060,00 грн.; газової плити,
вартістю 700,00 грн.; телевізору, вартістю
2 128,00 грн.; DVD програвача, вартістю 510,00
грн.; кухонного гарнітуру, вартістю 800,00
грн.; а також вартості матеріалів та
ремонтних робіт балкона з установкою
металопластикових вікон на суму 5 470,00
грн.; вартості обладнання та установки
автономного опалення квартири на суму 1
600,00 грн. Крім того, ОСОБА_8 заперечує
щодо наявності майна в тій кількості та
вартості, що зазначені апелянтом.

З урахуванням викладеного, доводи
апеляційного скарги щодо порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
колегією суддів до уваги не
приймаються, як такі, що не
підтверджені належними доказами та не
спростовують мотивованих висновків
суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду в частині,
що оскаржується, ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права на підставі
наданих доказів, досліджених в
судовому засіданні, і підстави для його
скасування або зміни відсутні.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується, а тому апеляційним судом
не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Скадовського районного суду
Херсонської області від 19 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді