Справа № 626/388/14-ц
Провадження № 6/626/105/2014
10 лютого 2014 року Красноградський
районний суд Харківської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Краснограді, у
відсутності сторін, подання старшого
державного виконавця ВДВС
Красноградського РУЮ Харківської
області Ляміної А.В. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
Старший державний виконавець ВДВС
Красноградського РУЮ Ляміна А.В.
звернулась до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя АДРЕСА_1, до виконання ним
покладених на нього судовим рішенням
зобов'язань без вилучення паспортного
В поданні старший державний виконавець
ВДВС Красноградського РУЮ Ляміна А.В.
зазначає, що в неї на виконанні
знаходиться виконавчий лист №А-84 від
11.01.1997 року Красноградського районного
суду Харківської області про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ?
частини з усіх видів заробітку,
починаючи з 10.09.1997 року до її
14.12.1999 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження по
примусовому виконанню вище
зазначеного виконавчого листа, але
рішення суду протягом тривалого часу
боржник не виконує (не надано жодної
квитанції про сплату аліментів за
увесь період).

Згідно повідомлень за боржником право
власності на майно не зареєстровано,
відкритих рахунків та цінних паперів
не має, місцезнаходження боржника
невідоме.

21.05.2010 року ухвалою Красноградського
районного суду ОСОБА_1 оголошено в
розшук. Відповідно до листа
Красноградського РВ ГУМВС України від
19.09.2013 року відносно ОСОБА_1 заведено
розшукову справу, проводяться
оперативно-пошукові заходи,
місцезнаходження ОСОБА_4 на даний час
не встановлено.

ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання
рішення суду, своїми діями перешкоджає
проведенню виконавчих дій та виконанню
рішення суду, спричиняє значну
матеріальну шкоду стягувачу та дитині.

Старший державний виконавець ВДВС
Красноградського РУЮ Ляміна А.В. в
судове засідання не з'явилась, в
поданому до суду поданні просить
судовий розгляд справи провести без її
участі.

Враховуючи те, що суд розглядає
подання без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
суд вважає за можливе на підставі ч. 2
ст. 197 ЦПК України розглянути справу у
відсутності сторін не здійснюючи
фіксування судового процесу.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, суд вважає що подання
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у
державного виконавця на виконанні
знаходиться виконавчий лист №А-84 від
11.01.1997 року Красноградського районного
суду Харківської області про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ?
частини з усіх видів заробітку,
починаючи з 10.09.1997 року до її
повноліття.

ОСОБА_1 ухвалою Красноградського
районного суду Харківської області від
21.05.2010 року оголошено в розшук.

При цьому старший державний виконавець
Ляміна А.В. не надала суду розрахунку
заборгованості за вище зазначеним
виконавчим листом, а тільки в поданні
зазначила, що боржник не надав жодної
квитанції про сплату аліментів за
увесь період.

Згідно 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-фізичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до пункту 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
за межі України до виконання
зобов'язання за рішенням.

Статтею 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзд в Україну
громадян України" передбачено, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України можливе лише
за умов саме ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього за рішенням суду. Обовязок
доказування факту ухилення боржника
від виконання зобов'язань, відповідно
до ст.ст. 10, 60 ЦПК України покладається в
даному випаду на орган державної
виконавчої служби, який звертається до
суду із відповідним поданням.

Як вбачається з поданого до суду
подання та матеріалів справи місце
знаходження боржника не відоме та його
оголошено у розшук. Таким чином,
державним виконавцем не було доведено,
що боржнику відомо про його обов'язок
сплачувати аліменти. Не можна вважати,
що особа ухиляється від виконання
обов'язку, якщо їй не відомо про
існування такого обов'язку.

Також до подання державним виконавцем
не додано даних про наявність у
боржника документа громадянина
України на право виїзду з України і
в'їзду в неї, перелік яких зазначений в
ст. 2 ЗУ "Про порядок виїзду з України та
в'їзду в Україну громадян України", що
не уможливлює відмови у виїзді за
кордон, тимчасово затримати або
вилучити паспорт.

Крім цього суд зазначає, що відповідно
до Інструкції з організації
примусового виконання рішень, що
набрала чинності 17.04.2012 року та
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, в
якій передбачено, що державний
виконавець про направлення до суду
подання щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду повідомляє
боржника, але подання таких даних не
містить.

Також державним виконавцем не надано
доказів того, що були вжиті всі інші
можливі заходи примусового виконання
рішення.

Саме подання про обмеження права у
виїзді за межі України мотивоване лише
двома складовими: наявність статусу
боржника у виконавчому провадженні та
наявність боргу.

Також суд зазначає, що законом
передбачено юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

На підставі викладеного та враховуючи
те, що подане державним виконавцем
подання є необґрунтованим та
недоведеним, саме по собі посилання на
заборгованість за виконуваним судовим
рішенням за відсутності відповідних
доказів не свідчить про ухилення
боржника від виконання зобов'язання,
суд вважає неможливим вирішити питання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1 за
недоведеністю.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Закону
України „Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну громадян України" ,
суд, -

У Х В
АЛ И В:

В задоволенні подання старшому
державному виконавцю ВДВС
Красноградського РУЮ Харківської
області Ляміній А.В. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення в
апеляційний суд Харківської області
через Красноградський районний суд.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Тарасенко Л.І.