АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №2-6291/11
інстанції Катющенко В.П.
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при
секретарі Слащуку А.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційної
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 24 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
житлом.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 24 червня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні житлом задоволені:
зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7
усунути перешкоди у здійсненні права
власності ОСОБА_5 квартирою АДРЕСА_4 у м.
Києві; виселено ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з
квартири АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
11.04.2005.

22.11.2006 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було
укладено договір оренди, на підставі
якого ОСОБА_4 вселився у вказану
квартиру разом з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

Рішенням Дніпровського райсуду м.
Києва від 28.07.2010 ОСОБА_4 зобов'язано
усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_5
права власності на квартиру АДРЕСА_3. На
підставі даного рішення 15.04.2011 видано
виконавчий лист; постановою від 25.07.2011
старшого державного виконавця ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві виконавче
провадження закінчено у зв'язку з
добровільним його виконанням ОСОБА_4

Враховуючи, що після виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 28.07.2010 у добровільному порядку
ОСОБА_4 продовжує проживати у спірній
квартирі разом з іншими членами його
сім'ї, порушуючи право власності
позивача на цю квартиру, суд першої
інстанції дійшов висновку про
обгрунтованість позовних вимог і
задовольнив їх.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішенняДніпровського
районного суду м. Києва від 24 червня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача просила
відхилити апеляційну скаргу і залишити
без змін законне і обгрунтоване
рішення. Належним чином повідомлені
про час та місце розгляду справи
відповідачі у третє судове засідання
не з'явились. Клопотання ОСОБА_4 про
неможливість прибути у судове
засідання у зв'язку перебуванням на
території Росії не заслуговує на увагу,
адже зазначена причина не є поважною.
Інші відповідачі заяв та клопотань до
суду не подали. Зазначене не
перешкоджає розглядові справи
відповідно до положень ст.305 ЦПК
України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з огляду на таке.

Встановлено, що відповідачі стали
проживати у спірному жилому приміщенні
на підставі укладеного між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 22.11.2006 договору оренди квартири
строком до 31.03.2007. Оскільки всі
відповідачі були зазначені у договорі
оренди, вони на підставі ст.816 ЦК
України набули рівних з наймачем
ОСОБА_4 прав та обов'язків щодо
користування житлом.

Рішенням Дніпровського райсуду м.
Києва від 28.07.2010 встановлено, що термін
дії договору оренди закінчився, наміру
продовжувати його дію власник квартири
не мав, у визначеному законом порядку
попередив відповідача про припинення
дії договору, проте, орендар продовжує
користуватись квартирою, чим створює
власнику перешкоди у здійсненні права
власності. Вказане рішення в частині
виселення ОСОБА_4 виконано ним
добровільно, проте, після цього
відповідачі продовжують проживати у
квартирі.

Право користування чужим майном
(сервітут) відповідно до ст.402 ЦК
України може бути встановлено, зокрема,
договором, і припиняється у разі спливу
строку, на який було встановлено. Отже,
дія договору оренди від 22.11.2006
припинена, і це встановлено рішенням
Дніпровського райсуду м. Києва від
28.07.2010, яке набрало законної сили і
виконано.

За таких обставин не заслуговують на
увагу доводи апеляційної скарги
ОСОБА_4, які зводяться до того, що
договір оренди продовжено, а
передбачені законом підстави для його
розірвання відсутні.

Відповідно до ст.785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ.

У разі розірвання договору найму житла
наймач та інші особи, які проживають у
помешканні, відповідно до положень
ст.826 ЦК України підлягають виселенню з
житла на підставі рішення суду, без
надання їм іншого житла.

Враховуючи, що розірвання договору
найму житла є формою припинення цього
договору, а також що законодавцем не
визначені правові наслідки припинення
договору найму житла, проте загальною
нормою про припинення договору найму
(ст.785 ЦК України) передбачено
зобов'язання наймача повернути річ, -
способом повернення предмета найму
житла слід вважати виселення з нього
наймача та інших осіб, які проживають у
помешканні (ст.785,826 ЦК України).

Оскільки відповідачі продовжують
проживати у спірному жилому приміщенні
після припинення дії договору оренди, -
вони підлягають виселенню зі спірного
жилого приміщенні на підставі рішення
суду без надання їм іншого житла.

Підставами позову є обставини, на які
сторони посилаються в обгрунтування
своїх вимог і заперечень, а не норми
права, на які вони при цьому
посилаються.

За таких обставин висновок суду,
викладений в оскаржуваному рішенні,
ґрунтується на вимогах закону і
підтверджується матеріалами
справи.Передбачених ст.309 ЦПК України
підстав для скасування рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 24 червня 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 24 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №2-6291/11
Головуючий у 1
інстанції Катющенко В.П.

Апеляційне провадження №22-ц/796/10714/2014
Суддя-доповідач
Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

4 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при
секретарі Слащуку А.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційної
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 24 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
житлом.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України,
колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 24 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна