Єдиний унікальний номер 205/5664/13-ц
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Друга Дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
про визнання права власності на
частину домоволодіння в порядку
спадкування за заповітом, -
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті
особи, що не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - Друга
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, Дніпропетровська міська рада,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, про визнання права власності
на частину домоволодіння в порядку
спадкування за заповітом.
Свої позовні вимоги, позивач
обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її рідна бабуся ОСОБА_10, і
після її смерті відкрилась спадщина,
яка складається в тому числі із 38/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1. Частка
у спірному домоволодінні належало
померлій, ОСОБА_10, на підставі
свідоцтва про право на спадщину.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_10 були
її діти: син - ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_11.
10.12.2011 року державним нотаріусом
Другої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Олехнович Л.Ю.
був посвідчений заповіт ОСОБА_11, яким
вона заповідає ОСОБА_1 належну їй
частину домоволодіння АДРЕСА_1, а
ОСОБА_13 належну їй частину квартири
АДРЕСА_2. Далі позивач зазначає, що її
мати, ОСОБА_11 також померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, і після її смерті
відкрилась спадщина на частину
домоволодіння АДРЕСА_1, та частину
квартири АДРЕСА_2. Позивач вказує, що
вона звернулася у встановлений законом
шестимісячний строк з дня відкриття
спадщини до Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
державним нотаріусом їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
частину спірного домоволодіння у
зв'язку з тим, що відсутні оригінали
правовстановлюючих документів на
спірне домоволодіння.
Далі позивач зазначає, що вищевказані
оригінали правовстановлюючих
документів утримує в себе відповідач
ОСОБА_2 (далі - Відповідач), який
проживає в спадковій частині
домоволодіння, перешкоджає позивачеві
у доступі до домоволодіння, та взагалі
не визнає права останньої на спірну
частку вказаного домоволодіння в
порядку спадкування. Таким чином,
позивач зазначає, що свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на
частину домоволодіння вона отримати в
органах нотаріату не має можливості, у
зв'язку з чим позивач вимушена
звернутися до суду, та просить суд в
уточненій позовній заяві визнати за
нею, ОСОБА_1, право власності на 38/200
частини домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 65).
Позивач під час судового засідання
уточнені позовні підтримала в повному
обсязі, після оголошення перерви у
судове засідання з приводу завершення
розгляду справи та проведення судових
дебатів позивач не з'явилася, надала
суду письмову заяву в якій вона згодна
на розгляду даної справи у заочному
порядку, уточнені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, та просить
суд здійснити розгляд справи по суті
без її участі, позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчать судові повістки (а.с. 39,
50, 53, 78,99) та поштове відправлення яке
повернулось до суду із відміткою
«закінчення терміну зберігання» (а.с.
45,54,56,83), про причини неявки в судове
засідання не повідомив, ніяких
письмових заяв чи клопотань до суду не
Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори, у
судове засідання не з'явився, надали
суду заяву, в якій просять справу
розглядати без участі їхнього
представника та винести рішення
відповідно до вимог чинного
Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Дніпропетровської міської ради
у судове засідання не з'явився, надали
суду заяву, в якій просять відкласти
розгляд справи для ознайомлення з
матеріалами даної цивільної справи.
Треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, у судове засідання не з'явилися,
про день та час розгляду справи
повідомлялися належним чином, заяв чи
клопотань від них до суду не
У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином був
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнанні
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення про
заочну форму розгляду справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, з'ясувавши обставини справи,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
по наступних підставах.

Так, судом встановлені наступні
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини.

Із матеріалів справа вбачається, що
ОСОБА_10 на праві власності належало 38/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 01.08.1995 року,
посвідченого Другою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстром № 2-
2604, та зареєстрованого в МБТІ м.
Дніпропетровська 05.10.1995 року і записано
в реєстрову книгу за № 586-18.

Із матеріалів справа також вбачається,
що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після
її смерті відкрилась спадщина, яка
складається у тому числі із 38/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи вбачається, що
після смерті ОСОБА_10 спадщину у рівних
частках прийняли діти померлої : син -
ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_11, як
спадкоємці першої черги за законом, про
що 14.11.2002 року було видано свідоцтво
про право на спадщину за законом на
спадкове майно, посвідчене державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Жуковою Ю.Ю. за реєстром за № 3-1843.

Судом встановлено, що речове право на
38/100 частин домоволодіння було
зареєстроване за ОСОБА_11 та ОСОБА_2 КП
«Дніпропетровським міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради (а.с.
10).

Судом встановлено, що 10.12.2011 року
державним нотаріусом Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Олехнович Л.Ю.
був посвідчений заповіт ОСОБА_11, яким
вона заповідає ОСОБА_1 (тобто позивачу
по даній цивільній справі) належну їй
частину домоволодіння АДРЕСА_1, а
ОСОБА_13 (своєму онукові) належну їй
частину квартири АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в Книзі реєстрації
смерті відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції 05 грудня 2012 року
зроблено відповідний актовий запис за
№ 8106 (а.с.7).

Статтею 370 ЦК України встановлено
презумпцію рівності часток
співвласників. Згідно абзацу другого
пункту 12 Пленуму Верховного Суду
України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову
практику у справах про спадкування"
для оформлення права на спадщину закон
не вимагає рішення суду про визначення
частки спадкодавця. Згідно зі ст. 372 ЦК
України майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. У
даному випадку сторони за життя
спадкодавця виходили з принципу
рівності своїх часток у праві спільної
сумісної власності, інших обставин, що
змінювали співвідношення часток між
власниками немає.

За вищевказаних вимог матеріального
закону, суд доходить висновку, що в
даному випадку після смерті ОСОБА_11
відкрилась спадщина у тому числі на 19/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Із матеріалів даної цивільної справи
вбачається, що після смерті ОСОБА_11 до
органів нотаріату із заявами про
прийняття спадщини звернулись її
донька - ОСОБА_1, брат - ОСОБА_2 та онук -
ОСОБА_13. Свідоцтво про право на
спадщину видано лише ОСОБА_13 (а.с.58).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. Згідно ст.1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ч. 1 ст.1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин. Відповідно до ст.
1235 ЦК України заповідач може
призначити своїми спадкоємцями
фізичних осіб незалежно від сімейних
відносин.

У відповідності до вимог частин 1, 3
статті 1247 ЦК України заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складання. Заповіт має бути
посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у статтях 1251-1252 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
наведений порядок дотримано при
посвідченні вказаного заповіту.
Укладений заповіт відповідає вимогам
Закону, оскільки складений у письмовій
формі та посвідчений службовою особою
визначеною ст.1251 ЦК України (а.с.8).

За положеннями ст.ст.1268, 1269 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Із урахуванням норм ст.1296 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в
п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду
України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову
практику у справах про спадкування"
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством; за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину, вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають; у
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач у
передбачений законом строк, подала до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після смерті
спадкодавця ОСОБА_11.

Судом також встановлено, що після
смерті спадкодавця ОСОБА_11 була
заведена спадкова справа № 245/2011, що
перебуває в провадженні Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори, що
підтверджується інформаційної
довідкою із спадкового реєстру № 35369580
від 12.10.2013 року (а.с. 59).

Із матеріалів даної цивільної справи
вбачається, що 22.06.2012 року державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Олехнович Л. Ю. була надана письмова
відмова у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на частку
домоволодіння АДРЕСА_1 після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 (а.с. 14).

Таким чином, суд доходить висновку, що
в даному випадку у позивача відсутні
умови для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину.

Відповідно до вимог статті 1218 ЦК
України до складу спадщини входять всі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема, визнання
права.

Суд вважає, що утримання відповідачем в
себе оригіналів правовстановлюючих
документів на спірне нерухоме майно
фактично призвело до унеможливлення
отримання позивачем в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину. Такі дії відповідача
уявляють собою дії, які свідчать про
невизнання ним та оспорення прав
позивача на спадкування означеного
нерухомого майна у вигляді частки
домоволодіння АДРЕСА_1.

Суд зауважує, що відповідач,
будучи належним чином повідомлений про
день розгляду даної цивільної справи
по суті, в судове засідання не з'явився,
заперечень на позов та доказів на їх
обґрунтування суду не надав, що дає
суду право при заочному розгляді
справи обмежитись доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
вимогам ст. 224 ЦПК України.

Таким чином, з огляду на вказані вимоги
закону та встановлені судом фактичні
обставини справи, суд вважає позовні
вимоги позивача такими, що підлягають
частковому задоволенню шляхом
визнання за ОСОБА_1 право власності на
19100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також на підставі норми ст. 88 ЦПК
України з відповідача ОСОБА_2 слід
стягнути на користь позивача судові
витрати, що були ним понесені,
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а саме: судового збору
у розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять)
грн. 40 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 186, 374, 376
ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 130, 174, 212-215,
218 ЦПК України, суд -

ВирішиВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Друга Дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
про визнання права власності на
частину домоволодіння в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на
19/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке
знаходиться на земельній ділянці
загальною площею - 2246 кв.м., та яке
складається із: А-1 -житловий будинок 38,1
кв.м., Б-1 - житловий будинок 49,7 кв.м. В-1 -
житловий будинок 32,0 кв.м., М, R - літні
кухні, П,Ч,У, Ш- вбиральні, З, И, Ж, Л, Х, К,
Н, Я, С, Т, S' - сараї, Ф, S - погріба, У',Ч'-
душ, М'- навіс,

№ 1-20 - споруди, І-ІІІ - замощення, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

3. В решті позову - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог понесені позивачем та
документально підтверджені судові
витрати по справі у вигляді судового
збору в розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії. Позивач має право оскаржувати
заочне рішення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області, шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя:
Д.В. Мовчан