Справа № 752/6397/13-ц
Провадження № 2/752/269/14
30.01.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., при секретарі
Оксененко Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської
міської ради, третя особа -
Голосіївська районна у місті Києві
державна адміністрація про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю,-
10.04.2013 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в
Голосіївський районний суд міста Києва
з позовом до Київської міської ради, за
участю третьої особи: Голосіївської
районної у місті Києві державної
адміністрації, про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, при цьому
10.02.1994р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (в наступному
призвище змінено на ОСОБА_2) згідно
ордеру на житлова приміщення № 762,
виданого виконавчим комітетом
Московської районної ради народних
депутатів у м. Києві, отримали право в
порядку обміну зайняти для проживання
квартиру АДРЕСА_1. На підставі
вищезазначеного ордеру у наведеній
квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 почала
проживати з 26.03.1994р. та ОСОБА_2 почала
проживати з 10.06.1999р. Разом з цим, в січні
2012 р. позивачі подали заяву про
приватизацію квартири АДРЕСА_1 до
відділу приватизації Голосіївської
районної у місті Києві державної
адміністрації. Проте Голосіївська
районна у місті Києві державна
адміністрація листом від 06.02.2012р. за №
06-Б-32 повідомила позивачів, що
вищезазначена квартира АДРЕСА_1
передана у приватну власність 26.01.1994р.
згідно розпорядження органу
приватизації Московської районної у м.
Києві державної адміністрації. В
наступному у березні 2012р. позивачам
стало відомо, що згідно розпорядження
відділу приватизації державного
житлового фонду Московської районної
державної адміністрації від 13.12.1993р. за
№ 5379 та від 26.01.1994р. за № 5973 було
передано квартиру АДРЕСА_1 в приватну
власність ОСОБА_5. В свою чергу ОСОБА_5
померла та квартира АДРЕСА_1 не була
прийнята у спадок іншими особами. При
цьому позивачі зазначили, що весь час
проживали у квартирі АДРЕСА_1 відкрито
та безперешкодно володіли нею,
здійснювали витрати з її утримання та
оплачували житлово-комунальні послуги
за наведеною квартирою, а з ОСОБА_5 не
були знайомі та остання не зверталася
до них із приводу квартири АДРЕСА_1.
Враховуючи зазначене позивачі просили
суд визнати за ними по 1/2 частині
кожному право власності за набувальною
давністю на квартиру АДРЕСА_1
Представник позивачів у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити позовні вимоги повністю.
Відповідач Київська міська рада в
особі представника приймала участь у
судових засіданнях. Представник
відповідача будучи повідомленим про
дату та час судового розгляду у порядку
ст.74 ЦПК України, не з'явився у судове
засідання на день проголошення рішення
по справі, про поважність причин неявки
не повідомив суд.
Третя особа Голосіївська районна у
місті Києві державна адміністрація
повідомлена про дату та час судового
розгляду у порядку ст.74 ЦПК України у
судове засідання не з'явилася, про
поважність причин неявки не повідомили
суд.
Врахувавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини, на які вони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
відмовити у задоволенні позову,
виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно виданого
виконавчим комітетом Московської
районної ради народних депутатів у м.
Києві ордеру на житлова приміщення від
10.02.1994р. за № 762, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
отримали право зайняти в порядку
обміну житлове приміщення жилою площею
17,33 кв.м., що складається з однієї
кімнати в ізольованій квартирі за
Згідно свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції в м. Києві
від 13.02.2007р., ОСОБА_2 змінила прізвище на
Вбачається, що ОСОБА_1 проживає з
26.03.1994р. у квартирі АДРЕСА_1 згідно
довідки комунального підприємства
«ЖЕО-109» від 22.02.2012р. за № 437 та відмітки
про прописку у паспорті громадянина
України серії НОМЕР_3, виданого
Московський РУГУ МВС України у місті
При цьому, ОСОБА_1 було укладено договір
про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території від
04.05.1994р. за № 718, щодо обслуговування та
ремонту житлового будинку та
обслуговування прибудинкової
території за адресою: АДРЕСА_1
Крім того, ОСОБА_2 проживає з 10.06.1999р. у
квартирі АДРЕСА_1 згідно довідки
комунального підприємства «ЖЕО-109» від
22.02.2012р. за № 437 та відмітки про за
реєстроване місце проживання у
паспорті громадянина України серії
НОМЕР_2, виданого голосіївським РУ
ГУМВС України у м. Києві.
Разом з цим встановлено, що
Голосіївська районна у місті Києві
державна адміністрація листом від
06.02.2012р. за № 06-Б-32 на звернення з
питання приватизації квартири АДРЕСА_1
повідомила позивачів, що вищезазначена
квартира була передана у приватну
власність 26.01.1994р. згідно розпорядження
органу приватизації Московської
районної у м. Києві державної
При цьому розпорядженням відділу
приватизації державного житлового
фонду Московської районної державної
адміністрації від 13.12.1993р. за № 5379 та
від 26.01.1994р. за № 5973 було передано
квартиру АДРЕСА_1 в приватну власність
В свою чергу згідно запису акта про
смерть від 19.02.1998р. за № 258, ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_1р.
Вбачається згідно інформаційної
довідки зі Спадкового реєстру від
22.01.2014р. за № 36395804, що після смерті
ОСОБА_5 відсутня відкрита спадкова
справа, свідоцтво про право на спадщину
Крім того в матеріалах справи відсутні
та суду не надано докази на
підтвердження пред'явлення ОСОБА_5 за
життя чи третіми особами вимог до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 щодо володіння ними
В свою чергу згідно п. 8 прикінцевих та
перехідних положень ЦК України,
правила статті 344 Цивільного кодексу
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно п. 1 прикінцевих та перехідних
положень ЦК України цей кодекс набирав
чинності з 1 січня 2004 року.
Разом з цим, відповідно до ст. 58
Конституції України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.
При цьому Конституційний суд України у
положеннях рішення м. Київ від 09.02.1999 р.
за № 1-рп/99 по справі № 1-7/99 розтлумачив,
що за загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
Крім того вищезазначені положення ЦК
України не пом'якшують та не скасовують
відповідальність особи, яка можлива
лише за наявності в законі чи іншому
нормативно-правовому акті визначення
правопорушення, за яке така юридична
відповідальність особи передбачена, і
яка може реалізовуватись у формі
примусу зі сторони уповноваженого
В свою чергу згідно ч. 1 і 4 ст. 344 ЦК
України особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
або рухомим майном - протягом п'яти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено цим Кодексом. Право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.
Враховуючи зазначене, на момент
звернення позивачів із цим позовом до
суду, - квітень 2013р., ще не сплив
граничний десятирічний строк
передбачений ст. 344 ЦК України, тобто у
позивачів не виникло право щодо
набуття за набувальною давністю права
власності на квартиру АДРЕСА_1.
На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог про
стягнення на користь позивача з
відповідачів солідарно коштів
заборгованості з оплати пені у сумі
Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118,
119, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя
особа - Голосіївська районна у місті
Києві державна адміністрація про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю -
відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду місто Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
М.О. Фролов