Номер провадження 2/404/452/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді -
Бершадської О.В.

при секретарі -
Вітохіній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
власності та приватизації
комунального майна Кіровоградської
міської ради , третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача- Головне
управління юстиції в
Кіровоградській області про визнання
права власності ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у грудні 2013 року звернулась
в суд із позовом, яким просить визнати
за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності за набувальною давністю
щодо 1 / 3 частини житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями під
АДРЕСА_1 , що належала на підставі
свідоцтва про право власності № 572
від 03 серпня 1929 року ОСОБА_2 , яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вимоги мотивує тим, що її матері
ОСОБА_3 та її рідній сестрі ОСОБА_2
на підставі свідоцтва про право
власності від 03.08.1929 року №572 належало
по 1 / 3 частині житлового будинку з
господарсько- побутовими будівлями
під АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2
померла. Після її смерті відкрилась
спадщина на 1 / 3 частину зазначеного
житлового будинку. Спадкоємцем за
законом був син -ОСОБА_4, який прийняв
спадщину шляхом подання відповідної
заяви до нотаріальної контори. Інші
спадкоємці були відсутні.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, тобто її
мати, та також після смерті якої
відкрилась спадщина на 1 / 3 частину
будинку. 14.06. 1993 року , вона, як
спадкоємець першої черги отримала
свідоцтво про прийняття спадщини за
законом на 1 / 3 частину будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер . Після його
смерті спадщину ніхто не прийняв.
Вона, позивач, на час відкриття
спадщини, до кола спадкоємців не
відносилась. Після смерті ОСОБА_4
зайняла також і ту частину будинку, яку
він мав би успадкувати. Надалі, в
березні 2002 року нею були встановлені
двері , здійснено монтаж спільної
електромережі, водопостачання , тобто
вона стала використовувати спільно
зі своєю частиною будинку також і
частину будинку , право власності на
яку було оформлено на її тітку ОСОБА_2
Весь час вона утримує за свої
особисті кошти обидві частини
будинку та спільно їх використовує
за призначенням, для проживання.

В суді представник позивача та
особисто позивач позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач- Управління власності
та приватизації комунального майна
Кіровоградської міської ради , його
представник до суду не з»явився,
повідомлявся належно, подав заяву про
розгляд справи у їх відсутності ( а.с.
38-39).

Третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача- Головне управління
юстиції в Кіровоградській області,
його представник також в судове
засідання не з»явився, справу просив
слухати у їх відсутності ( а.с. 40-41) .

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що
дійсно після смерті ОСОБА_4 позивач
зайняла також іншу частину будинку,
та згодом почала облаштовувати
обидві частини , спільно
використовувати його для проживання ,
проводила в ньому ремонти та
встановила двері. Вважає себе
власником всієї частини спірного
будинку. Свідок ОСОБА_6, яка є рідною
сестрою позивачки в суді також дала
тотожні пояснення.

Заслухавши пояснення позивача,
її представника, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено , що позивач є
власником 1 / 3 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, на підставі
Свідоцтва про право на спадщину від
14.06.1993 року , за №1-1180, після смерті
ОСОБА_3 ( а.с. 10).

1 / 3 частина цього ж будинку , на
підставі Свідоцтва про право
власності від 03.08.1929 року за №572
належить ОСОБА_2, яка була рідною
сестрою ОСОБА_3, матері позивачки, та
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 6,9 ).

Із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 , до нотаріальної контори
03.08.1972 року звернувся ОСОБА_4, син
померлої. За даними Спадкового реєстру
та алфавітних книг обліку спадкових
справ , що зберігаються у нотаріальній
конторі,свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_2 не
видавались.

Згідно відповіді Державного
нотаріального архіву в
Кіровоградській області від 27.01.2014
року за №110/01-21, надано інформацію про
те, що відповідно до алфавітних книг
обліку і реєстрації заповітів 2 -
Кіровоградської державної
нотаріальної контори, з 1966 року по 1982
роки, заповітів від імені ОСОБА_2 не
посвідчувалось. Відповідно до
алфавітних книг спадкових справ 2-
Кіровоградської держнотконтори з 1978
по 1996 роки, заяви про прийняття
спадщини не подавались, свідоцтва про
право на спадщину не видавались ( а. с .
68-70) .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 ( а.с. 8).
Із заявами про прийняття спадщини
після його смерті , до
Кіровоградської міської
держнотконтори №2 спадкоємці не
звертались, свідоцтва про право на
спадщину не видавались ( а.с. 55-60).

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 був
двоюрідним братом позивачки , правові
підстави спадкування регулюються
нормами ЦК УРСР.

ЦК УРСР , ст. 529,530 було передбачено
тільки дві черги спадкоємців і до
жодної з них позивач не відноситься .
Застосування норм ЦК України щодо
спадкування можливо тільки тоді, коли
спадщина відкрилася після 1 липня 2003
року , але не була прийнята ніким із
спадкоємців.

Тобто, у позивача відсутнє
суб'єктивне право на спадкування після
смерті свого двоюрідного брата
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та
перед цим тітки ОСОБА_2, померлої ще
ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому захистити своє
право ОСОБА_1 може тільки на підставі
норм набувальної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років набуває право
власності на це майно ( набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України правила ст. 344 ЦК
України про набувальну давність
поширюється також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року
, володіння майном позивачем
розпочалося з 2001 року , а тому для
розрахунку тривалості володіння
майном початок відліку становить дата
01.01.2001 року і на дату звернення до суду з
позовом цей термін становить 12 років.

Доказами володіння чужим майном ,
а саме 1 / 3 частинами будинку , які
належали померлій ОСОБА_2, а потім
ОСОБА_4, є фактичне проживання позивача
у спірному будинку, підтверджене
показами свідків , письмовими доказами.
У даному випадку добросовісність
передбачає заволодіння чужим майном
без порушення вимог діючого
законодавства - тобто без примусу ,
обману , та вчинення злочину.

Таким чином, суд приходить до
висновку про обгрунтованість
заявленого позову , а відтак і про
його задоволення.

Судові витрати по справі вважати
по фактично понесеним стороною
позивача.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись п.8 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України, ст. 344
ЦК України, ст.ст. 3, 10,11, 60, 88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності за набувальною
давністю щодо 1 / 3 частини житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями під АДРЕСА_1 , що належала на
підставі свідоцтва про право
власності № 572 від 03 серпня 1929 року
ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати по справі вважати по
фактично понесеним стороною позивача.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Кіровоградської
області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського
О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда