Справа № 434/4856/13ц
Провадження № 2/434/483/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

30 січня 2014р. Артемівський
районний суд м. Луганська

у складі: судді
Труфанової М.О.

при секретарі:
Марковської О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луганську
цивільну справу з позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за договором позики

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом,
який надалі уточнив, в якому просить
суд стягнути з відповідача на його
користь заборгованість за договором
процентної позики у розмірі 172303грн.
заборгованість за договором позики
грошових коштів в розмірі 247002грн. та
моральну шкоду у розмірі 1грн. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив , що 01.01.2012р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір
позики, відповідно якого позивач дав
у борг відповідачу 10000 доларів США, що
еквівалентно 80000грн. за курсом НБУ
станом на 01.01.2012р. , крім того між
сторонами була домовленість, що
відповідач повинен сплатити відсотки
за у розмірі 36% річних від суми позики
протягом строку користування,
відповідач зобов'язався повернути
борг до 01.01.2013р., а у разі прострочення
повернення позики відповідач повинен
сплатити позивачу пеню у розмірі 10%
річних від простроченої суми та штраф
у розмірі 30% від суми позики у разі
порушення встановленого графіку
повернення позики, відповідачем була
написана розписка. Крім того між
сторонами 01.12.2013р. було укладено
договір позики грошових коштів згідно
якого позивач передав відповідачу
грошові кошти в сумі 200000грн. в строк
до 01.12.2011р. та відповідач зобов'язався
повернути вказану суму еквівалентом
25000 доларів США у разі якщо відповідач
не повертає вказану суму у
встановлений договором строк то він
зобов'язався повернути грошові кошти
у розмірі 120000 грн. що є еквівалентом 15000
доларів США строком до 01.12.202011р. та
грошові кошти у розмірі 120000грн., що є
еквівалентом 15000 доларів США строком
до 01.12.2012р. Договором було
передбачено, щоу разі не повернення
відповідачем в зазначений строк
грошових коштів то відповідач повинен
був сплатити суму боргу з урахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення та 3 % річних від
простроченої суми. В зазначений строк
та до теперішнього часу відповідач
грошові кошти за вищезазначеними
договорами не повернув, відсотки за
користування коштами не сплатив, а
тому позивач вимушений звернутись до
суду з даним позовом. Крім того
позивач просить стягнути з
відповідача заподіяну йому моральну
шкоду у розмірі 1грн.

Представник позивача в судове
засідання не явився, надав суду заяву
про слухання справи у його відсутність
на задоволені позовних вимог
наполягав, не заперечував проти
прийняття заочного рішення.

Представник відповідача в судове
засідання не явився, надав суду заяву
про перенесення слухання справи.
Посилаючись на складні погодні умови
та за станом здоров'я відповідача не
має можливості бути присутнім в
судовому засіданні, підтверджень
зазначеного суду не надав.

Враховуючи те, що від відповідача та
його представника постійно надходять
заяви про перенесення слухання справи
у більшості случав без доказів
перенесення суд розцінює дані заяви
як затягування розгляду справи, таким
чином подану заяву представника
відповідача суд вважає не поважною, а
тому є підстави для постановлення
заочного рішення.

Суд дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню,
при цьому суд виходив з наступного:

судом встановлено, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 був складений договір
процентної позики від 01.01.2012р., згідно
якого позикодавець передає
позичальнику грошові кошти в порядку
та на умовах встановленого договором, а
позичальник зобов'язується їх
повернути позикодавцю, а також
сплатити проценти за користування
позикою в порядку та на умовах,
встановлених договором.

Загальна сума позики склала 10000 (десять
тисяч) доларів США, що еквівалентно
вісімдесяти тисячам гривень за курсом
НБУ станом на 01.01.2012 року. Позичальник
мав сплачувати проценти у розмірі 36%
річних від суми позики протягом строку
користування. Згідно договору
позичальник зобов'язався повернути
суму позики до 01.01.2013р, що зазначено в п
4.1. договору процентної позики. У разі
прострочення повернення позики,
договором передбачено, що позичальник
має сплатити пеню у розмірі 10% річних
від суми простроченої до повернення
позики згідно п.6.1. Також, позичальник
має сплатити штраф у розмірі 30% від суми
позики у разі порушення встановленого
графіку повернення позики, що також
передбачено п.6.2. Позичальник склав
власноруч розписку, та передав
позикодавцю, в якій зазначає, що дійсно
отримав у позикодавця 80000 (вісімдесят)
тисяч гривень, що за курсом НБУ складає
10000 (десять) тисяч доларів США, строком
на один рік під 3% місячних, та
зобов'язується повернути до 01.01.2013р.
Також, між позивачем та відповідачем
був складений договір позики грошових
коштів від 1 грудня 2010 року згідно якого
Позикодавець передав у власність
Позичальникові строком до першого
грудня 2011 року грошові кошти в розмірі
200000(двісті тисяч) гривень 00 копійок,
які, виходячи з встановленого
сторонами курсу 1 USD = 8.00 гривень, є
еквівалентом 25000 (двадцять п'ять тисяч)
доларів США. За договором позичальник
зобов'язався повернути вказану суму до
1 грудня 2011 року. Якщо Позичальник не
повертає вказану суму у встановлений
договором термін, чого не трапилось на
теперішній час, то він зобов'язується
повернути грошові кошти у розмірі 120000(
сто двадцять тисяч) гривень, що є
еквівалентом 15000( п'ятнадцять тисяч)
доларів США строком до 1 грудня 2011 року,
та грошові кошти у розмірі 120000( сто
двадцять тисяч) гривень, що є
еквівалентом 15000( п'ятнадцять тисяч)
доларів США строком до 1 грудня 2012 року.
Передача коштів від Позикодавця до
Позичальника відбулась 1 грудня 2010
року, про шо складено акт
прийому-передачі грошових коштів.
Вищевикладене передбачено п. 1,
договору позики грошових коштів від
01.12.2010 року.

Дані обставини підтверджено вказаними
договорами.

Таким чином, судом встановлено, між
сторонами склались договірні
відносини з позики грошових коштів.
Позивач умови договорів з свого боку
виконав повністю, в свою чергу
відповідачем що жодних зобов'язань
передбачених договором процентної
позики та договором позики грошових
коштів не виконано.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що була передана йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Стаття 526 ЦК України вказує на те, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. В даному випадку
зобов'язання відповідача виникають з
договору процентної -позики.

Стаття 610 ЦК України встановлює, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). До теперішнього
часу зобов'язання відповідачем не
виконане.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується в особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Згідно до ст. 23 ЦК особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої в наслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої,

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України
обставини цивільних справ
встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи
об'єктивність і неупередженість, лише
створює необхідні умови для всебічного
і повного дослідження обставин справи.
при дослідженні і оцінці доказів ,
встановленні обставини справи і
ухваленні рішень суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз, або
окремих осіб. Згідно ст..11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів. Згідно ст.. 58 ЦПК
України неналежними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування. Згідно ст.. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача сума
боргу за договором процентної позики
від 1 січня 2012 року 172303 грн., з
урахуванням штрафних санкцій які
складаються з: суми штрафу у розмірі
30% від суми позики - 24000 грн., суми 36%
річних від суми позики протягом строку
користування позикою - 54443 грн., 10% пені
річних від суми простроченої до
повернення позики - 13860 грн.) Сума
заборгованості за договором позики
грошових коштів від 1 грудня 2010 року, з
урахуванням 3% відсотків річних від
простроченої суми, складає 247002 тисяч
грн. Також відповідач у позовній заяві
зазначив, що в наслідок протиправних
дій відповідача, які полягали в тому, що
він не повертав позивачу суму боргу він
зазнав тяжких емоційних страждань, в
результаті яких погано себе почував та
постійно відчуваю себе пригніченим.
Моральну шкоду позивач оцінив у 1 грн.,
позовні вимоги в даній частині
обґрунтовані та підлягають
задоволенню. Загальна сума
заборгованості з урахуванням
відшкодування моральної шкоди, складає
419306 тисяч грн.

Також з відповідача підлягає
стягненню в дохід держави судовий
збір в сумі 2641грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст..ст. 526, 610, 1049, 1167 ЦК України, 10,11,60,80, 212,
224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1, заборгованість за
договором процентної позики від 01січня
2012 року у розмірі 172303 тисячі грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь, ОСОБА_1, заборгованість за
договором позики грошових коштів від 01
грудня 2010року у розмірі 247002 тисяч грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь, ОСОБА_1, суму відшкодування
моральної шкоди у розмірі 1 гривня.

Стягнути с ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 2641грн.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів зі дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк, на
апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заява про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Артемівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Позивачем заочне рішення може бути
оскаржено протягом десяти днів з дня
його проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Луганської області через
Артемівський районний суд м.
Луганська.

Суддя
М.О. Труфанова