Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/489/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Бубличенко
РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Бубличенко В.П.

суддів - Сукач Т.О.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді в режимі
відеоконференції цивільну справу за
позовом комунального закладу
«Олександрійський наркологічний
диспансер» до ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно набутих коштів, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 09 грудня
2013 року і

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року комунальний
заклад «Олександрійський
наркологічний диспансер» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно набутих коштів.

Позивач зазначав, що відповідачка
працює молодшою сестрою буфетницею
наркологічного стаціонарного
відділення комунального закладу
«Олександрійський наркологічний
диспансер».

Наказами від 23 лютого 2010 року, 30
вересня 2010 року і 07 травня 2012 року вона
була звільнена з роботи на підставі п.1
ст.40 КЗпП України. Зазначені накази
були визнані незаконними рішеннями
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 31 травня
2010 року та апеляційного суду
Кіровоградської області від 10 березня
2011 року і 14 листопада 2012 року,
відповідачка поновлена на роботі, на її
користь з позивача стягнуто середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірах відповідно: 2824,64 грн., 5730,59 грн.
і 9273,00 грн., які були сплачені позивачем
з відрахуванням обов'язкових платежів.

При розгляді судом справ про
поновлення ОСОБА_3 на роботі вона не
повідомила про те, що в період з 02
квітня по 28 липня 2010 року, з 31 жовтня 2010
року по 16 березня 2011 року та з 08 червня
по 15 листопада 2012 року отримувала в
Олександрійському міськрайонному
центрі зайнятості допомогу по
безробіттю в порядку та розмірах,
встановлених ч.1 ст.23 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». Згідно з претензіями
Олександрійського міськрайонного
центру зайнятості з комунального
закладу були утримані суми виплаченого
забезпечення безробітній ОСОБА_3 за
зазначені періоди всього в розмірі
10348,05 грн.

Крім того, при розгляді справ про
поновлення ОСОБА_3 на роботі судами не
була врахована отримана ОСОБА_3 вихідна
допомога при звільненні на загальну
суму 2258,62 грн.

Посилаючись на те, що при визначенні
розміру середнього заробітку за час
вимушеного прогулу при розгляді судами
справ про поновлення ОСОБА_3 на роботі
не було враховану отриману нею
допомогу по безробіттю та вихідну
допомогу, внаслідок чого вона
безпідставно отримала 11376,55 грн.,
позивач просив стягнути на його
користь з відповідачки зазначену суму
як безпідставно набуте майно.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 09 грудня 2013 року позов
задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_3 на
користь позивача безпідставно набуті
кошти в сумі 11376,55 грн. і 229,40 грн. у
відшкодування судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову у позові.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3 та її представника, ОСОБА_4, які
підтримали доводи апеляційної скарги,
заперечення на скаргу представників
позивача, Неймец Л.М. і Ковальової О.А.,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах, а також обгрунтованість доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що як
на підставу позовних вимог позивач
посилався на положення ст.1212 ЦК
України.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Вирішуючи справу на підставі
зазначеної норми права, суд не звернув
увагу на те, що вона передбачає
повернення майна, набутого без
достатньої правової підстави.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що підставою виплати
відповідачці середнього заробітку за
час вимушеного прогулу були рішення
судів.

Так, рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 31 травня 2010
року з позивача на користь ОСОБА_3
стягнуто 2824,64 грн. середнього заробітку
за час вимушеного прогулу за період з 01
березня по 31 травня 2010 року (а.с.18-19).

З цієї суми позивачем були утримані
обов'язкові платежі в розмірі 314,38 грн. і
у період з березня по травень 2010 року
ОСОБА_3 на підставі зазначеного рішення
суду було виплачено 2510,06 грн. (а.с.32).

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 10 березня
2011 року з позивача на користь ОСОБА_3
стягнуто 5730,59 грн. середнього заробітку
за час вимушеного прогулу за період з 30
вересня 2010 року по 10 березня 2011 року
(а.с.36-38).

З цієї суми позивачем були утримані
обов'язкові платежі в розмірі 654,92 грн.
і у період з жовтня 2010 року по березень
2011 року ОСОБА_3 на підставі зазначеного
рішення суду було виплачено 5075,67 грн.
(а.с.51).

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 14
листопада 2012 року з позивача на користь
ОСОБА_3 стягнуто 9273 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
період з 07 травня по 14 листопада 2012 року
(а.с.57-59).

З цієї суми позивачем були утримані
обов'язкові платежі в розмірі 1433,28 грн.
і у період з травня по листопад 2012 року
ОСОБА_3 на підставі зазначеного рішення
суду було виплачено 7839,72 грн. (а.с.72).

Посилання позивача на те, що при
ухваленні судових рішень про
поновлення ОСОБА_3 на роботі і
стягнення на її користь заробітної
плати за час вимушеного прогулу не було
враховано отримання відповідачкою
допомоги по безробіттю і вихідної
допомоги при звільненні, не може бути
підставою для повернення цих коштів,
оскільки рішення судів набрали
законної сили і підлягають виконанню.
Отримання коштів за судовим рішенням
не може бути визнано неправомірним
набуттям майна.

Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст.1215 ЦК
України не підлягає поверненню
безпідставно набуті: заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Доказів недобросовісності
відповідачки при отриманні коштів на
підставі рішення суду немає. Доводи
позивача про те, що недобросовісність
відповідачки полягає у неповідомленні
нею при вирішенні справ про поновлення
на роботі відомостей про отримання
допомоги по безробіттю і вихідної
допомоги, не можна визнати
обґрунтованими, оскільки наведені
факти відповідачка не приховувала,
вони були (або мали бути) відомі
позивачу, який 28 жовтня 2010 року і 14
травня 2012 року видав ОСОБА_3 довідки
про середню заробітну плату (дохід) для
розрахунку виплат на випадок
безробіття (а.с. 153-154).

Враховуючи наведене, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у позові на
підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України у
зв'язку з неправильним застосуванням
судом норм матеріального права

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 09грудня 2013 року скасувати з
ухваленням нового рішення.

У позові комунального закладу
«Олександрійський наркологічний
диспансер» до ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно набутих коштів відмовити.

Стягнути з комунального закладу
«Олександрійський наркологічний
диспансер» на користь ОСОБА_3 114 грн. 70
коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: