У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Макарчука М.А.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Трибухівської сільської ради
Бучацького району про визнання
недійсним рішення і державного акта на
право власності на земельну ділянку, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Тернопільської
області від 20
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Бучацького районного суду
Тернопільської області від 18
вересня 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від
20 листопада 2013 року рішення
районного суду скасовано й ухвалено
нове рішення у справі про часткове
задоволення позову ОСОБА_4 Визнано
недійсним рішення Трибухівської
сільської ради № 1055 від 22 грудня
2009 року в частині затвердження акта
земельної комісії сільської ради від
8 грудня 2009 року. Визнано
недійсним державний акт на право
приватної власності на землю, виданий
на ім'я ОСОБА_5 серії ЯЛ № 927878 від
23 грудня 2010 року. У задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи неправильним застосуванням
судом норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржуване у справі судове
рішення, апеляційний суд з дотриманням
вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України,
вірно визначився з характером спірних
правовідносин і дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм процесуального права чи
неправильне застосування норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення апеляційного суду
Тернопільської області від 20 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Макарчук М.А.,
Нагорняк В.А.