№ 556/2718/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2014 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд
Рівненської області в складі
головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Подерня О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Володимирець цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спільне майно подружжя. В
обґрунтування позовних вимог
вказувала, що шлюб між нею та позивачем
розірвано, за час шлюбу ними спільно
нажито майно - гараж та земельна
ділянка в АДРЕСА_1, а також автомобіль.
Оскільки відповідач заперечує її право
власності на гараж та земельну ділянку,
просила визнати автомобіль
«Фольксваген Пасат», гараж та земельну
ділянку, на якій2 гараж розташовано,
спільною сумісною власністю подружжя,
а також визнати за нею право власності
на 2/3 частини гаража по АДРЕСА_1.
Збільшення своєї частки у спільному
майні подружжя мотивувала тим, що
чоловік не сплачує вчасно аліменти на
утримання двох неповнолітніх дітей,
які проживають з позивачкою та
перебувають на його утриманні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
позовні вимоги, надала пояснення в
межах позову.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним
позовом про поділ майна подружжя. В
позові вказував, що крім автомобіля,
земельної ділянки та гаража в АДРЕСА_1
за час подружнього життя нажито також і
ніше майно, а саме меблі, побутова
техніка, за рахунок спільних коштів
подружжя проведено ремонт - покращення
житла, всього на загальну суму 40600 грн.
Просив провести поділ вказаного майна,
виділивши йому автомобіль, ОСОБА_1 -
меблі та побутову техніку, та визнавши
за кожним із подружжя право власності
на ? частину гаража та земельної
ділянки, оскільки підстав для
відступлення від засад рівності часток
подружжя він не вбачає.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав
власні позовні вимоги, частково визнав
позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_1 частково
визнала зустрічний позов.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши обставини справи та наявні
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що первісний позов
підлягає до часткового задоволення, а
зустрічний позов - до повного
задоволення, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до ст.60 Сімейного
Кодексу України, майно, набуте
подружжям під час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Проаналізувавши докази надані
сторонами, та враховуючи, що сторони
погодились із переліком спільного
майна, набутого подружжям ОСОБА_1, та
його оцінкою, суд приходить до
висновку, що сторонами по справі під
час перебування у шлюбі спільно нажито
наступне майно: набір меблів для кухні
вартістю 1500 грн., шафа-купе вартістю 2000
грн., м'який куточок вартістю 1500 грн., 2
телевізори загальною вартістю 2000 грн.,
набір дитячих меблів вартістю 1400 грн.,
набір м'яких дитячих меблів вартістю 1500
грн., комп'ютер вартістю 5000 грн,
холодильник вартістю 2500 грн., пилосос
вартістю 400 грн., пральна машина
вартістю 2000 грн., мікрохвильова піч
вартістю 400 грн., а всього майна на
загальну суму 20200 грн.

Сторони визнали також ту обставину, що
за рахунок спільних коштів подружжя
проведено ремонт - покращення
житлового приміщення на загальну суму
20400 грн.

Крім того, за час перебування у шлюбі
сторонами набуто у власність
будівельні матеріали гаража, який
розташовано в АДРЕСА_1, що
підтверджується технічним паспортом,
земельну ділянку площею 0,0094 га, на якій
розташовано вказаний гараж, що
підтверджується Державним актом серії
ЯЛ №754814, та автомобіль «Фольксваген
Пассат» д.н.з НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу.

У відповідності до ч.1 ст.69 Сімейного
Кодексу України, дружина і чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними, як це вбачається зі ст..71
Сімейного Кодексу.

Приймаючи до уваги пояснення сторін
щодо вартості спільно нажитого майна,
можливості його поділу, та враховуючи
згоду сторін щодо поділу меблів,
побутової техніки та автомобіля, суд
вважає за можливе задоволити позовні
вимоги ОСОБА_2 в цій частині.

З приводу визнання права власності на
будівельні матеріали гаража та
земельну ділянку, судом встановлено
наступне.

Вказане майно є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, оскільки
набуто сторонами під час проживання у
шлюбі, що сторони визнали в своїх
поясненнях.

Відповідно до статті 70 Сімейного
кодексу України у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Проте, як випливає зі змісту частини 3
цієї статті при вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя та
збільшити частку того з них, з ким
проживають діти, за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їх
фізичного, духовного розвитку та
лікування .

Як вбачається із свідоцтв про
народження НОМЕР_2 та НОМЕР_3
вбачається, що на утриманні позивачки
перебуває двоє неповнолітніх дітей -
син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

З пояснень сторін в судовому засіданні
вбачається, що ОСОБА_2 за рішенням суду
сплачує аліменти на утримання
неповнолітніх дітей в твердій грошовій
сумі по 500 грн. щомісячно на кожну
дитину. Заборгованість по сплаті
аліментів за три місяці ОСОБА_2 пояснив
характером свої роботи, а саме виплатою
заробітної плати по закінченню
виконання замовлення.

За цих обставин вимоги позивача ОСОБА_1
щодо збільшення її частки у спільному
майні подружжя є необґрунтованими. Так,
на думку суду, визначений розмір
аліментів, що стягуються з батька - по
500 грн. щомісячно на кожну дитину, є
достатнім для забезпечення їх
утримання. Що стосується додаткових
витрат на утримання дітей, то
законодавством передбачено порядок
відшкодування таких коштів, і на поділ
майна подружжя дана обставина не
впливає.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.15, 30, 60, 61, 209, 212 ЦПК України, ст.ст.57,
60, 69-72, 174 Сімейного кодексу України, суд,
-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати будівельні матеріали гаража,
який розташовано в АДРЕСА_1, земельну
ділянку площею 0,0094 га в АДРЕСА_1 для
будівництва індивідуального гаража,
автомобіль «Фольксваген Пассат» д.н.з
НОМЕР_1 1991 р. випуску, спільним майном
подружжя.

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Провести поділ спільного майна
подружжя, виділивши:

- ОСОБА_1 - набір меблів для кухні
вартістю 1500 грн., шафа-купе вартістю 2000
грн., м'який куточок вартістю 1500 грн., 2
телевізори загальною вартістю 2000 грн.,
набір дитячих меблів вартістю 1400 грн.,
набір м'яких дитячих меблів вартістю 1500
грн., комп'ютер вартістю 5000 грн,
холодильник вартістю 2500 грн., пилосос
вартістю 400 грн., пральна машина
вартістю 2000 грн., мікрохвильова піч
вартістю 400 грн., вартість проведених
ремонтних робіт у житловому
приміщенні, а всього майна на загальну
суму 40600 грн..

- ОСОБА_2 - автомобіль «Фольксваген
Пассат» д.н.з НОМЕР_1 1991 р. випуску
вартістю 30000 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину будівельних матеріалів гаража
який розташовано в АДРЕСА_1, та на ?
частину земельної ділянку площею 0,0094
га в АДРЕСА_1, для будівництва
індивідуального гаража.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину будівельних матеріалів гаража
який розташовано в АДРЕСА_1, та на ?
частину земельної ділянку площею 0,0094
га в АДРЕСА_1, для будівництва
індивідуального гаража.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Рівненської області
через Володимирецький районний суд.
Апеляцію може бути подано сторонами
протягом десяти днів після
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо
апеляцію не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після оголошення ухвали апеляційного
суду.

С У Д Д Я :

Іванків О.В.