Справа № 346/5710/13-ц
Провадження № 22-ц/779/97/2014
Головуючий у 1 інстанції
Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів
Ясеновенко Л.В., Горейко М.Д.,
секретаря
Драганчук У.М.,

з участю
сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, приватного підприємства
«Карпатресурс», ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору про поділ
нерухомого майна в натурі за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Коломийського міськрайонного суду від
25 листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 25 листопада 2013 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3, приватного підприємства
«Карпатресурс», ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору про поділ
нерухомого майна в натурі.

Апелянт на рішення суду першої
інстанції подав апеляційну скаргу в
якій вказав, що рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Скасовані апеляційною інстанцією
ухвала від 10.08.2012 року, рішення суду від
09.12.2011 року, додаткове рішення 16.11.2012
року втратили свою чинність не з
моменту їх скасування, а з моменту їх
ухвалення. У зв'язку із цим відсутня
правова підстава набуття у власність
ОСОБА_3 рухомого та нерухомого майна,
яке належало ПП «Карпатресурс».

ОСОБА_3 вважається таким, що не набув
статусу власника цього майна, що є
підставою для визнання недійсним цього
договору як такого, що не відповідає
вимогам закону. Оскільки судові
рішення, які були підставою для
укладення оспорюваного договору про
поділ майна, що є у спільній частковій
власності, скасовані, а тому договір
про поділ майна, що є у спільній
частковій власності, від 24.05.2013 року,
укладений між ПП «Карпатресурс»,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, є недійсним з моменту
його укладення.

Також суперечать матеріалам справи,
висновки суду про те, що позивачем не
обґрунтовано, які саме права порушені
оспорюваним договором. Незаконним є
застосування судом законодавства, що
регулює правовідносини між фізичними
особами та приватними підприємствами
та його учасниками.

Незрозумілим є те, з чого виходив суд,
вказуючи, що питання про поновлення
прав, порушених внаслідок виконання
рішення суду, підлягає розгляду в
порядку повторного виконання судового
рішення.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення яким
позов задовольнити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є одним із
засновників приватного підприємства
«Карпатресурс».

Приватному підприємству
«Карпатресурс» на праві власності
належало 96/100 частин цілісного
майнового комплексу Отинійської
меблевої фабрики. Це майно належало
підприємству на підставі договору
купівлі-продажу майна
підприємства-банкрута від 30.05.2008р.

Інші 4/100 частини майнового комплексу
належали відповідачу ОСОБА_4

25.11.2011р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до
ПП «Карпатресурс» про стягнення 416509,79
грн. боргу. Рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 09.12.2011р. позов
було задоволено. 10.08.2012р. Коломийським
міськрайонним судом постановлено
ухвалу, якою встановлено спосіб
виконання рішення Коломийського
міськрайонного суду від 09.12.2011 року, а
саме: здійснено стягнення боргу з
відповідача ПП «Карпатресурс» у
розмірі 419 464,79 грн. шляхом передачі у
власність позивача рухомого та
нерухомого майна розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що належить
підприємству. Додатковим рішенням від
16.11.2012р. судом визначено частку
нерухомого майна, переданого у
власність ОСОБА_3, яке складається з:
експериментальної дільниці літера «Д»;
трансформаторної літера «Г»; цеху
літера «В»; ремонтно-механічної
майстерні літера «Е»; сушильного
господарства літера «Ц»; прохідної
літера «А»; вбиральні літера «ПІ», що
становить 54/100 частин цілісного
майнового комплексу за адресою
АДРЕСА_1.

За таких обставин співвласниками
нерухомого майна меблевої фабрики
стали ПП «Карпатресурс» з часткою 42/100,
ОСОБА_4 з часткою 4/100 і ОСОБА_3 з часткою
54/100.

24.05.2013р. вказаними вище співвласниками
було укладено договір про поділ майна,
що є у спільній частковій власності,
реєстровий номер 2066, посвідчений
приватним нотаріусом Коломийського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
який є предметом судового спору.

Рішенням та ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 29.08.2013р.
було задоволено апеляційні скарги
ОСОБА_2 та скасовано рішення
Коломийського міськрайонного суду від
09.12.2011р., ухвалу суду від 10.08.2012р. та
додаткове рішення від 16.11.2012р.

Відповідно ОСОБА_3 право власності на
спірне майно набуте не було.

Згідно ст. 215 ЦК підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 ЦК. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності, та
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

У зв'язку із скасуванням рішення
Коломийського міськрайонного суду від
09.12.2011р., ухвали від 10.08.2012р. та
додаткового рішення від 16.11.2012р.
відпала правова підстава набуття у
власність ОСОБА_3 рухомого та
нерухомого майна, яке належало ПП
«Карпатресурс».

Відповідач ОСОБА_3 не набув статусу
власника цього майна, не мав права
укладати оскаржуваний договір, що є
підставою для визнання недійсним цього
договору як такого, що не відповідає
вимогам закону.

Оскільки судові рішення, які були
підставою для укладення оспорюваного
договору про поділ майна, що є у
спільній частковій власності,
скасовані, то відповідно до ст. ст. 203 і
215 ЦК України оспорюваний договір про
поділ майна, що є у спільній частковій
власності від 24.05.2013р., укладений між ПП
«Карпатресурс», ОСОБА_4 і ОСОБА_3, є
недійсним з моменту його укладення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
постановлено рішення з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
тому воно підлягає скасуванню з
постановленням у даній справі нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 25 листопада 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити. Визнати недійсним
договір про поділ майна, що є у спільній
частковій власності від 24.05.2013 року
укладений між приватним підприємством
«Карпатресурс» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та
посвідчений нотаріально.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко