АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Галичанського
А.Д., Яремка В.В.

секретаря Тодоряка Г.Д.

за участю представника позивача Бацей
Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Садгірського районного суду м.Чернівці
від 25 вересня 2014 року,

встановила:

ПАТ КБ «ПриватБанк» у травні 2013
року звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
яка утворилася станом на 29 березня 2013
року в розмірі 39 032 грн. 30 коп. та
складається з 10 063 грн. 52 коп. -
заборгованість за кредитом, 26 633 грн. 91
коп. - заборгованість по процентах за
користування кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 1 834 грн. 87 коп.
штраф (процентна складова).

Зазначало, що між ПАТ КБ «Приватбанк»
та ОСОБА_2 укладено договір №б/н від 4
серпня 2006 року, за умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 250
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки, зі сплатою щомісячно
платежів у розмірі 7% від суми
заборгованості.

Оскільки відповідач взяті на себе
зобов'язання по своєчасному поверненню
коштів не виконував, внаслідок чого
утворилась вищезазначена
заборгованість.

Рішенням Садгірського районного
суду м.Чернівці від 25 вересня 2013

№22ц-1600/2014 рік
Головуючий у 1 інстанції Асташев С.А.

Категорія 19/27
Доповідач Чупікова В.В.

року у задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
КБ «Приватбанк» просить вказане
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» задовольнити в повному
обсязі. Посилається на те, що рішення
суду першої інстанції ухвалене з
порушенням положень норм
матеріального та процесуального права.
Звертає увагу на п. п. 9.12, 9.3 Умов та
правил надання банківських послуг, які
є складовою договору про надання
банківських послуг, згідно яких
сторони визначили, що договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу про
припинення договору, він автоматично
пролонгується на такий же строк.

Відповідач не зверталася до банку із
заявою про закриття картрахунку, у
зв'язку з чим строк дії її картки було
продовжено на той саме строк. Таким
чином, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» за спливом строку
позовної давності, оскільки
правовідносини по договору тривають до
повного погашення кредиту.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Бацей
Т.М. апеляційну скаргу підтримала з
підстав, викладених в ній, та пояснила,
що відповідно до п.9.12. Умов та правил
надання банківських послуг договір від
04.08.2006 року діє по даний час, в грудні 2006
року банк збільшив кредитний ліміт до
10400 грн., строк дії карти Універсальної,
яка була видана відповідачу ОСОБА_2,
встановлений до 31.08.2012 року тобто до
вказаної дати останній повинен був
повернути кошти, які отримав з карти
через банкомат або за допомогою карти
розрахувався у магазині за придбані
товари, сплатити відсотки за
користування кредитними коштами.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст
оскарженого рішення, доводи
апеляційної скарги, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В ст.599 ЦК України зазначено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач звернувся до суду про захист
свого порушеного права після спливу
позовної давності, про застосування
якої заявив в судовому засіданні
представник відповідача. Даний
висновок суд першої інстанції не
відповідає встановленим обставинам
справи та порушує норми матеріального
права, що відповідно до п. п.3, 4 ч.1 ст.309
ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 4 серпня 2006 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, за умовами
якого ОСОБА_2 отримав Універсальну
кредитну карту № НОМЕР_2, на якій
встановлений ліміт 250 грн. на строк дії
карти зі сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 36%
річних. ОСОБА_2 зобов'язався погашати
заборгованість шляхом щомісячних
платежів в розмірі 7% від загальної суми
заборгованості(а.с.8).

З тексту вищевказаного кредитного
договору (договору про надання
банківський послуг) вбачається, що він
складається із заяви відповідача
ОСОБА_2 від 04.08.2006 року, Умов надання
банківських послуг, Правил
користування платіжними картками,
Тарифів. Вказаний договір відповідачем
не оспорювався та не визнаний в
установленому в законі порядку
недійсним.

Відповідно до п.9.12 розділу І Умов та
правил надання банківських послуг, що є
складовою частиною укладеного між
сторонами Договору, Договір діє на
протязі 12 місяців з моменту його
підписання. Якщо на протязі цього
строку жодна із сторін не повідомить
іншу сторону про припинення дії
договору, тоді він автоматично
лонгується на такий же термін.

Згідно з п.9.3 розділу І Умов та Правил
надання банківських послуг
картрахунок відкрито на необмежений
термін.

Оскільки ОСОБА_2 не заявляв про бажання
припинити дію договору, то колегія
суддів вважає, що він діє і в даний час.

Відповідно до п.п.3.2, 3.3, 3.4 Умов та
правил надання банківських послуг банк
має право в любий момент підвищити або
зменшити кредитний ліміт, а відповідач
погоджується приймати любий розмір
кредитного ліміту, використовує карту
в розмірі доведеного ліміту як засіб
розрахунків за товари, послуги,
використовує карту для отримання
готівки в касах банків, через
банкомати.

З виписки по особовому рахунку
відповідача № НОМЕР_2 вбачається, що з
10.12.2006 року кредитний ліміт збільшений
до 10400 грн., по листопад 2008 року
відповідач за допомогою карти
здійснював операції по зняттю
готівкових коштів через банкомати, за
допомогою карти розраховувався за
товари в магазині, погашав
заборгованість по кредиту(а.с.47-51).

З врахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що доводи представника
відповідача ОСОБА_3 щодо відсутності
згоди відповідача на збільшення
кредитного ліміту та не використання
кредитних коштів є
безпідставними(а.с.36-38).

По справі також встановлено, що
кредитна карта була відповідачем
загублена. Проте, з виписки із
програмного комплексу вбачається, що
строк дії карти визначений по серпень
2012 року тобто кінцевий строк повного
погашення кредиту визначений 31.08.2012
року(а.с.64, 219). Відповідач та його
представник вказані обставини
належними та допустимими доказами не
спростували.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила: за зобов'язанням з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання(частина перша
та п'ята статті 261 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
КБ «ПриватБанк» звернувся до суду за
захистом порушеного права 29.05.2013 року. А
тому позовні вимоги підлягають до
задоволення в межах позовної давності:
за період з 30.05.2010 року по 29 березня 2013
року.

Відповідно до розрахунку на а.с.6, 216 -217
поточна заборгованість за кредитом та
заборгованість по відсотках станом на
30.05.2010 року і по 29 березня 2013 року склали
: 4 547 грн. 48 коп. - заборгованість за
кредитом; 19 696 грн. 06 коп. заборгованість
по процентах.

Станом на 31.08.2012 року - в останній день
строку дії карти, відповідач вказані
кошти позивачу не повернув.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг при
порушенні строків платежу по грошових
зобов'язаннях відповідач повинен
сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від
ціни позову - 1212,17 грн.( 4 547 грн. 48 коп. + 19
696 грн. 06 коп.).

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що всього з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 25 955 грн. 71
коп.(а.с.217).

Позивач порушив перед судом питання
про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість
за кредитним договором 39 032 грн. 30 коп.,
яка складається з 10 063 грн. 52 коп.
заборгованість за кредитом, 26 633 грн. 91
коп. заборгованість по процентам за
користування кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 1 834 грн. 87 коп. штраф
(процентна складова) (а.с.4-7).
Задоволенню підлягають позовні вимоги
на загальну суму 25 955 грн. 71 коп. тобто
на 66,5%.

Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи убачається, що
позивачем - ПАТ КБ «ПриватБанк» при
подачі позову оплачено судовий збір в
розмірі 390 грн. 32 коп. при подачі
апеляційної скарги -195 грн. 16 коп. (а.с.1,
194).

Таким чином, понесені судові витрати
підлягають стягненню з відповідача на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
пропорційно задоволеним позовним
вимогам, а саме в розмірі 386,42 грн.

Керуючись ст.ст.307, 309, 209, 218 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Садгірського районного суду
м.Чернівці від 25 вересня 2014 року
скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором станом на 29
березня 2013 року в розмірі 25 955(двадцяти
п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять )
грн. 71(сімдесят одна) коп., що
складається з: 4 547(чотирьох тисяч
п'ятсот сорока семи) грн. 48(сорока
восьми) коп. - заборгованості за
кредитом; 19 696(дев'ятнадцяти тисяч
шістсот дев'яносто шести) грн. 06 (шести)
коп. - заборгованості по процентах; 1 712
(одна тисяча сімсот дванадцяти) грн.
17(сімнадцяти) коп. - штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в розмірі 386 ( триста вісімдесят
шість) грн. 42 (сорок дві) коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: