У х в а л а

іменем україни

05 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Касьяна О.П.,
Коротуна В.М.,

Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Акціонерного
банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів, - ОСОБА_6, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 10 грудня
2012 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 22 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року Публічне акціонерне
товариство Акціонерний банк
«Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ
«Укргазбанк») звернулося до суду з
указаним позовом, вимоги якого у
процесі розгляду справи уточнило, та
остаточно просило у рахунок погашення
кредитної заборгованості у розмірі
19 422,99 доларів та 9 099,75 грн
звернути стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 06
листопада 2007 року між ним та ОСОБА_3
укладено кредитний договір, згідно з
яким останній отримав у кредит 20 тис
доларів США, за умови сплати 12,55 %
річних, строком повернення до 05
листопада 2019 року. На
забезпечення виконання взятих ОСОБА_3
за вказаним кредитним договором
зобов'язань 06 листопада 2007 року між
банком та ОСОБА_6 укладено договір
поруки. Крім того, на забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між банком та
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір
іпотеки, предметом якого визначено
належну іпотекодавцям на праві
власності квартиру АДРЕСА_1. У зв'язку з
невиконанням належним чином боржником
взятих за кредитним договором
зобов'язань утворилася заборгованість,
яка станом на 26 квітня 2012 року
становить 33 546,05
доларів США та 7 900 грн. Рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 18 травня 2010 року з
ОСОБА_3 та ОСОБА_6
стягнуто солідарно заборгованість за
кредитним договором, це рішення на
теперішній час не виконане. За таких
обставин позивач просив у рахунок
погашення заборгованості у розмірі
33 546,05 доларів США та 7 900 грн
звернути стягнення на предмет іпотеки.
У листопаді 2012 року позивач зменшив
розмір позовних вимог, просив звернути
стягнення на предмет іпотеки у рахунок
погашення заборгованості за кредитом у
розмірі 19 422,99 доларів США та 9 099 грн 75
коп., тобто як визначено рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 18 травня 2010
року.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 10 грудня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 22 жовтня 2013 року, позов
задоволено.

У касаційній скарзі відповідач ОСОБА_3
просить скасувати судові рішення
першої й апеляційної інстанцій,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга підлягає відхиленню
з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 06 листопада 2007 року між
ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, згідно з яким
останній отримав у кредит 20 тис доларів
США, за умови сплати 12,55 % річних,
строком повернення до 05 листопада 2019
року.

На забезпечення виконання взятих
ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором
зобов'язань 06 листопада 2007 року між
ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6
укладено договір поруки.

Крім того на забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 укладено договір іпотеки,
предметом якого визначено належну
іпотекодавцям на праві власності
квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 18 травня 2010 року з
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь
ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто
солідарно заборгованість за кредитним
договором від 06 листопада 2007 року у
загальній сумі 19 422,99 доларів США та 9 099
грн 75 коп.

На теперішній час зазначене рішення не
виконане.

Зменшивши в листопаді 2012 року розмір
позовних вимог, ПАТ АБ
«Укргазбанк» остаточно просило
звернути стягнення на предмет іпотеки
у рахунок погашення заборгованості за
кредитом у розмірі 19 422,99
доларів США та 9 099 грн 75 коп., тобто як
визначено рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 18
травня 2010 року.

Задовольняючи позов ПАТ АБ
«Укргазбанк» про звернення стягнення
на предмет іпотеки, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
обґрунтовано виходив з доведеності
позову та наявності правових підстав
для звернення стягнення на предмет
іпотеки, при цьому правильно встановив,
що наявність невиконаного рішення суду
про стягнення з позичальника ОСОБА_3 та
поручителя ОСОБА_6 кредитної
заборгованості не є перешкодою для
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З огляду на вищенаведене правильним є
висновок суду першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, про
задоволення указаного позову.

Ухвалюючи рішення в цій справі, суд
повно та всебічно дослідив наявні у
справі докази, правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормою матеріального права, яка
підлягає застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
ст. ст. 212-214 ЦПК України,
підстави для скасування рішення
відсутні, а наведені в касаційній
скарзі доводи висновків судів не
спростовують, зводяться до переоцінки
доказів.

Доводи касаційної скарги про те, що
вимоги банку про звернення стягнення
на предмет іпотеки вже були предметом
розгляду судом і рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 18
травня 2010 року в
задоволенні зазначених вимог
відмовлено, не впливають на законність
і правильність судових рішень у цій
справі, так як при зверненні в липні 2012
року до суду з цим позовом банк
обґрунтовував свої вимоги наявністю
невиконаного рішення суду про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, тоді як вимоги попереднього
позову обґрунтовувалися наявністю
заборгованості за кредитним договором,
у зв'язку з чим банком було заявлено
вимоги про стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки, таким
чином вбачаються різні підстави
подання зазначених позовів.

Вищенаведене дає підстави для висновку
про те, що касаційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвалені у справі судові
рішення - залишенню без змін, з підстав,
передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 10 грудня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 22 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: О.П.
Касьян

В.М. Коротун
С.П. Штелик

О.В. Ступак