Гусятинський районний суд
Тернопільської області
Справа № 596/1633/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2014 р.

Гусятинський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Лисюк І.О.,

при секретарі
Федорів О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2,
адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Гусятин цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Копичинської міської ради, третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору ОСОБА_4 про скасування
рішення виконавчого комітету
Копичинецької міської Ради народних
депутатів від 16.05.1985 року про
оформлення права власності на житловий
будинок та права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд до
Копичинецької міської ради з позовом
про скасування рішення виконавчого
комітету Копичинецької міської ради
від 16.05.1985 року та права власності,
посилаючись на те, що цим рішенням без
його відому на його ім'я оформлено
право власності на домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1.

Вважає це рішення виконавчого комітету
незаконним, оскільки зазначений
будинок ніколи не відносився до
колгоспного двору. Просить поновити
йому строк звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1,
представник позивача згідно
довіреності ОСОБА_6, представник
адвокат ОСОБА_3 підтримали позовні
вимоги.

Від представника відповідача
Копичинецької міської ради надійшли
заяви про невизнання позовних вимог,
розгляд справи у відсутності
представника відповідача.

Третя особа ОСОБА_4 надіслала заяву,
просить суд відмовити в позові за
безпідставністю, розгляд справи
проводити у її відсутності.

Суд заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2,
адвоката ОСОБА_3, дослідивши письмові
докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Копичинецької міської ради
від 16.05.1985 року вирішено оформити право
власності на цілий житловий будинок в
АДРЕСА_1 за ОСОБА_7. Із цього рішення
вбачається, що цей будинок належав
колгоспному двору, головою якого був
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а по
його смерті головою стала його дружина
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
внаслідок чого двір припинив зв'язок
колгоспу, а будинок в цілому перейшов
онуку ОСОБА_1, як бувшому і останньому
члену колгоспного двору. Дані
обставини підтверджуються свідоцтвом
про право власності від 28.03.1962 року,
свідоцтвом про смерть, довідкою
колгоспу і актом обстеження від 14.10.1985
року. (а.с.3).

Як встановлено в судовому засіданні,
підтверджується матеріалами справи
ОСОБА_1 12 серпня 2003 року подарував
ОСОБА_4 житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в АДРЕСА_1 (а.с.107).

Правомірність укладення договору
дарування було предметом розгляду в
судах трьох інстанцій.

ОСОБА_4 є власником зазначеного
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 1497396 від 17.09.2003 року. (а.с.108).

Згідно рішення колегії суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області від 14.06.2012 року, ухваленого за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Гусятинського районного суду від 12
січня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_10 до Копичинецької міської ради,
ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_4 про визнання неправомірним
рішення Копичинецької міської ради від
16 травня 1985 року та скасування
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок від 30
травня 1985 року, про поновлення строку
позовної давності, апеляційну скаргу
ОСОБА_4 задоволено. Рішення
Гусятинського районного суду від 12
січня 2012 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_10 відмовлено. (а.с.111-112).

Із змісту мотивувальної частини
рішення слідує, зокрема, що «..у справі
відсутні докази про те, що будинок по
АДРЕСА_1 у 1976 році по спадщині перейшов
власність ОСОБА_9, а після смерті
останньої у 1983 році увійшов до склад;
спадщини. Натомість у справі наявні
докази про те, що цей будинок
відносився до майна колгоспного двору,
останнім членом якого був ОСОБА_1….
Встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Копичинської міської ради від
16 травня 1985 року вирішено оформити
право власності на цілий житловий
будинок в ОСОБА_1 за ОСОБА_1. Із цього
рішення вбачається, що цей будинок
належав колгоспному двору… Відповідно
до пояснень представника Копичинської
міської ради прийняттю такого рішення
передував акт та висновок
Чортківського МЕТІ від 14 травня 1985
року.

Із наявних у справі акта та Висновку
про можливість реєстрації житлового
будинку від 14 травня 1985 року, складених
Чортківським міжміським бюро
технічної інвентаризації (МЕТІ)
вбачається, що житловий будинок в
ОСОБА_1 належав колгоспному двору,
головою якого був ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. По його смерті головою
двору стала ОСОБА_9 З часом з двору
вибули дочка і зять ОСОБА_9 - ОСОБА_10 і
ОСОБА_11 а залишились проживати голова
двору ОСОБА_9 та її внук ОСОБА_1 У зв'язку
із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 двір
перейшов її внуку ОСОБА_1 …зазначені
докази вказують на те, що житловий
будинок в ОСОБА_1 належав колгоспному
двору, останнім членом якого був ОСОБА_1
і на якого правомірно після смерті
голови двору було оформлено право
власності.» (а.с.111-112).

Відповідно до ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
та його представники посилались на те,
що зазначений житловий будинок ніколи
не належав до колгоспного двору, а
перебував у приватній власності сім'ї
ОСОБА_9, після смерті яких його
успадкувала ОСОБА_10 (мати позивача
ОСОБА_1.)

В обґрунтовані позову стороною
позивача представлено:

Позивач в обґрунтування позову
посилається на те, що подані на
обґрунтування позову докази є новими,
про те ці твердження не відповідають
дійсності, оскільки зазначене вище
рішення Копичинецької міської Ради
депутатів трудящих від 27.03.1962 року та
свідоцтво про право власності
досліджувались судом при розгляді
справи за позовом ОСОБА_10 про
скасування рішення виконавчого
комітету Копичинецької міської Ради
народних депутатів від 16.05.1985 року про
оформлення права власності на житловий
будинок.

Окрім того, рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 14.06.2014 року
встановлено відсутність доказів того,
що зазначене домоволодіння в 1976 році
після смерті ОСОБА_8 по спадщині
перейшло у власність ОСОБА_9, а після
смерті останньої в 1983 році перейшов до
ОСОБА_10.

Стороною позивача зазначені обставини
не доведені і при розгляді справи за
позовом ОСОБА_1 про скасування рішення
виконавчого комітету Копичинецької
міської Ради народних депутатів від
16.05.1985 року про оформлення права
власності на житловий будинок.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Як встановлено при розгляді справи
навіть якщо б зазначене домоволодіння
і не мало б статусу колгоспного двору,
то відповідно до ст.ст. 527-549 ЦК УРСР, що
діяв на момент відкриття спадщини
спадкоємець ОСОБА_1 своїм проживанням
зі спадкодавцем фактично вступив в
управління спадковим майном та прийняв
спадщину, що відкрилась після смерті
ОСОБА_8, ОСОБА_9, а тому право його не
порушено.

Твердження сторони позивача про те, що
він не давав згоди на визнання за ним
права власності і не знав про спірне
рішення виконкому ради 1985 року
спростовується його подальшими діями
по розпорядженню (відчуженню)
зазначеного нерухомого майна, а саме
оформлення договору дарування на ім'я
третьої особи ОСОБА_4 в 2003 році.

Посилання сторони позивача на те, що
оспорюване рішення виконкому
послужило підставою для втрати ним та
його матір'ю майна є не обґрунтованим,
оскільки рішення виконавчого комітету
Копичинецької міської Ради народних
депутатів було винесено радою 16.05.1985
року, а розпорядився позивач належним
йому домоволодінням, подарувавши його
ОСОБА_4 лише після спливу 18 років.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст.ст. 15,16, 321, 325 Цивільного кодексу
України, ст..86,88,101,527, 529, 549, 563 ЦК УРСР,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 про
скасування рішення виконавчого
комітету Копичинецької міської Ради
народних депутатів від 16.05.1985 року про
оформлення права власності на житловий
будинок, відмовити . Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів до
апеляційного суду Тернопільської
області через Гусятинський районний
суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів до апеляційного
суду Тернопільської області через
Гусятинський районний суд з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Гусятинського районного суду
І.О. Лисюк