Провадження № 22-ц/779/256/2014
Головуючий у 1 інстанції Островський Л.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Матківського Р.Й.

суддів Ковалюка
Я.Ю., Мелінишин Г.П.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представника ТОВ
«Транскомсервіс плюс» Маланюка О.Я.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву директора
ТзОВ «Транскомсервіс плюс» про
забезпечення позову, з апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
29 листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 29 листопада 2013 року задоволено
заяву директора ТОВ «Транскомсервіс
плюс» про забезпечення позову по
справі за позовом ТзОВ «Транскомсервіс
плюс» до ОСОБА_4 про відшкодування
заподіяних збитків.

Заборонено ОСОБА_4 та будь-яким іншим
особам створювати перешкоди ТзОВ
«Транскомсервіс плюс» у володінні та
користуванні земельною ділянкою, що
розташована в АДРЕСА_1 площею 0,2578 га
згідно договору оренди землі від 10
травня 2011 року та здійсненні
будівництва багатоквартирного
житлового будинку з приміщеннями
громадського призначення по АДРЕСА_1, в
тому числі здійсненні облаштування
огорожі будівельного майданчика.

На дану ухвалу ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, просить її
скасувати та зупинити виконання ухвали
суду від 29 листопада 2013 року до
вирішення іншої справи в суді
апеляційної інстанції.

Апелянт в скарзі зазначає, що є
власником земельної ділянки по АДРЕСА_1
площею 0, 0374 гектара та житлового
будинку що знаходиться поруч з
будівництвом, яке здійснює ТзОВ
«Транскомсервісплюс».

Забудова, яку здійснює позивач
розташована поруч з її власністю, межі
якої до цього часу не погоджені
суміжними землекористувачами, позивач
згідно плану земельної ділянки
продовжує рити котлован, збільшуючи
площу забудови. Відстань між стінами
будинків 7,35 м, не враховуючи добудову
сходової клітки 1,2 м, хоча згідно
проекту забудови відстань між стінами
повинна становити 8,5 метра.

З приводу цих порушень забудови
позивачем подано адміністративний
позов та відкрито провадження у справі.
Ухвала про забезпечення позову обмежує
її право у вільному пересуванні та
проході до власного будинку.

Вислухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача, який
вимоги скарги не визнав, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу суд першої
інстанції виходив з того, що невжиття
заходів забезпечення позову у даній
справі може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду,
здійснюються перешкоди господарської
діяльності юридичної особи.

Відповідач ОСОБА_4 ухвалу суду про
забезпечення позову відносно нього не
оскаржував.

Згідно зі ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд за
заявою осіб, що беруть участь у справі
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися в тому, що між
сторонами існує спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову, з'ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи,
апелянт не є стороною у справі і
можливе задоволення позову не створює
нею загрози невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення.

Обсяг заявлених позовних вимог не
стосується безпосередньо дій ОСОБА_3,
яка оскаржує застосовані заходи
забезпечення позову щодо неї.

Апелянт не є відповідачем і позивач не
просить вчинити щодо цієї особи якісь
дії зобов'язального характеру. Тому
відсутні відповідно до ст. 151 ЦПК
підстави вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до переконання, що ухвалу в
частині заборони будь-яким іншим
особам створювати перешкоди ТзОВ
«Транскомсервіс плюс» у володінні та
користуванні земельною ділянкою слід
скасувати та відмовити в цій частині
про застосування заходів забезпечення
позову.

Керуючись ст.ст.218, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити
частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 29 листопада 2013 року в частині
заборони будь-яким іншим особам
створювати перешкоди ТзОВ
«Транскомсервіс плюс» у володінні та
користуванні земельною ділянкою, що
розташована в м. Івано-Франківську по
АДРЕСА_1, площею 0,2578 га згідно договору
оренди землі від 10 травня 2011 року та
здійсненні будівництва
багатоквартирного житлового будинку з
приміщеннями громадського призначення
по АДРЕСА_1, в тому числі здійсненні
облаштування огорожі будівельного
майданчика (для здійснення будівництва
будинку АДРЕСА_2) до будинку АДРЕСА_1
скасувати та постановити в цій частині
нову ухвалу.

В задоволенні заяви директора ТОВ
«Транскомсервіс плюс» у задоволенні
заяви про заборону будь-яким іншим
особам створювати перешкоди ТзОВ
«Транскомсервіс плюс» у володінні та
користуванні земельною ділянкою, що
розташована в м. Івано-Франківську по
АДРЕСА_1, площею 0,2578 га згідно договору
оренди землі від 10 травня 2011 року та
здійсненні будівництва
багатоквартирного житлового будинку з
приміщеннями громадського призначення
по АДРЕСА_1, в тому числі здійсненні
облаштування огорожі будівельного
майданчика (для здійснення будівництва
будинку АДРЕСА_2) до будинку АДРЕСА_1
відмовити.

В решті ухвалу суду першої інстанції
залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий
Р.Й. Матківський

Судді
Я.Ю. Ковалюк

Г. П. Мелінишин