Справа № 466/7846/13-ц
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
Шевченківський районний суд м. Львова
головуючої - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: Приватний нотаріус Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та Обласне комунальне підприємство
Львівської обласної ради «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» про визнання
недійсним договору, -
в провадженні Шевченківського
районного суду м. Львова знаходиться
заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового
рішення у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та Обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» про визнання
недійсним договору.

15 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова виніс рішення,
яким позов ОСОБА_1 частково задовольнив
та визнав договір іпотеки № 0378-ІД-1 від
16 липня 2010 року укладений між ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та Публічним акціонерним
товариством «ПроКредит Банк»,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 частково недійсним в
частині включення до предмету іпотеки
водонапірної вежі (літ. «Л-1», рік вводу
в експлуатацію - 1985, стіни - цегляні,
фізичний знос - 60%), яка згідно свідоцтва
ВАС № 532352, від 27 грудня 2002 року,
виданого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 належить на праві
власності ОСОБА_1.

27 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою, в якій просить ухвалити
додаткове рішення у вищезазначеній
справі, яким вирішити питання
розподілу судових витрат.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо судом не
вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового
рішення заявник мотивує тим, що в
матеріалах справи є документальне
підтвердження понесених позивачем
судових витрат, а саме: 114,71 грн.
судового збору за подачу до суду
позовної заяви, 30,00 грн. судового збору
за отримання позивачем копій технічних
записів судових засідань та 20 000 грн.
витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заяву
підтримали та просили солідарно
стягнути з відповідачів на його
користь 114,71 грн. судового збору за
подачу до суду позовної заяви, 30,00 грн.
судового збору за отримання позивачем
копій технічних записів судових
засідань та 20 000 грн. витрат на правову
допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_9
не заперечив стосовно розподілу
судового збору за подачу позовної
заяви, але заперечив стосовно
розподілу судового збору за отримання
позивачем копій технічних записів
судових засідань та заперечив проти
стягнення витрат на правову допомогу
та мотивував це тим, що представник
позивача ОСОБА_6 брав участь у справі як
представник, а не як особа, що надає
правову допомогу.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, рішення суду від 15 січня 2014
року, суд вважає, що по справі слід
ухвалити додаткове рішення, оскільки
при ухваленні рішення судом не було
вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи та згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК
України до витрат, пов'язаних з
розглядом справи відносяться витрати
на правову допомогу.

Відповідно до квитанції № 61 від 14.10.2013
р. ОСОБА_1 сплатив 114,71 грн. судового
збору.

Відповідно до Договору № 01/25-09-13 та
додаткової угоди № 1 про надання
правової допомоги, укладеного між
ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_6
(виконавцем), виконавець зобов'язується
здійснювати захист інтересів та
представництво замовника щодо надання
йому правової допомоги, а замовник
зобов'язується оплатити фактичні
витрати за надання правової допомоги
відповідно до вищевказаного договору.

Відповідно до акту виконаних робіт № 1
до вищевказаного договору замовник
підтверджує, що послуги надавались
належним чином та в терміни погоджені
сторонами та сторони погоджуються, що
вартість наданих послуг становить 20 000
гривень.

Відповідно до виписки за 19.11.2013 р.,
виданою ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_1
сплатив ОСОБА_6 за юридичні послуги
згідно угоди 20 000 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Згідно журналів судових засідань від
05.12.2013 р. (а.с. 90), від 23.12.2013 р. (а.с. 142),
26.12.2013 р. (а.с. 170-174) представник ОСОБА_1
ОСОБА_6 перебував в судових засіданнях
в сумарному 3 години 06 хвилин та
відповідно до розміру мінімальної
заробітної плати станом на 2013 рік (1147
грн.) розмір витрат на правову допомогу
складає 1422 (одна тисяча чотириста
двадцять дві) гривні, 28 коп.

Згідно журналу судового засідання від
15.01.2014 р. (а.с. 192) представник ОСОБА_1
ОСОБА_6 перебував в судовому засіданні
одну годину, 32 хвилини та відповідно до
розміру мінімальної заробітної плати
станом на 2014 рік (1218 грн.) розмір витрат
на правову допомогу складає 747 (сімсот
сорок сім) гривень, 04 коп.

Крім цього суд вважає, що представник
позивача ОСОБА_6 на підготовку позовної
заяви затратив не більше двох годин та
ще близько двох годин на підготовку
клопотань, пояснень та заперечень по
даній справі та відповідно до розміру
мінімальної заробітної плати станом на
2013 рік (1147 грн.) розмір витрат на правову
допомогу складає 1835 (одна тисяча
вісімсот тридцять п'ять) гривень, 20 коп.

Крім цього суд вважає, що вимога ОСОБА_1
стосовно стягнення судового збору за
отримання позивачем копій технічних
записів судових засідань не підлягає
до задоволення.

Враховуючи вищенаведене та на підставі
ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів
слід солідарно стягнути в користь
позивача судовий збір в сумі 114,71
гривень та витрати на правову допомогу
в сумі 4004 (чотири тисячі чотири) гривні,
52 коп.

Керуючись ст. 79, 84, 88, 220 ЦПК України, суд,
-

в и р
і ш и в:

стягнути солідарно з Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1
114 (сто чотирнадцять) гривень, 71 коп.
судового збору.

Стягнути солідарно з Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1
4004 (чотири тисячі чотири) гривні, 52 коп.
витрат на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: Д. Б. Глинська