РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді -
Труханович В.В.,

при секретарі -
Черненко К.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання права власності у порядку
спадкування за законом на 16/100 частин
домоволодіння, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 16 грудня 2013 року
звернулася до суду з позовом, у якому
просить ухвалити рішення, яким визнати
за нею право власності у порядку
спадкування за законом на 16/100 частин
домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1 після смерті чоловіка, ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що постійно мешкаэ і з
26.06.1969 року зареєстрована в АДРЕСА_1.
03.11.1963 року вона вийшла заміж за ОСОБА_4,
змінивши дошлюбне прізвище на прізвище
чоловіка. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
- їхні діти. 02.02.1969 року на ім'я ОСОБА_4
нотаріусом ХДНК № 9 був посвідчений
договір купівлі-продажу 19/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 21.02.1969 року
зазначений договір був
зареєстрований в КП «ХМБТІ». Рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 06.12.1985 року внаслідок перерозподілу
ідеальних часток співвласників у праві
власності на вищевказане
домоволодіння за ОСОБА_4 було визнано
16/100 частин домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4 помер, заповіту не залишив.
З його смертю відкрилася спадщина - 16/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1
Спадкоємцями померлого за законом
першої черги в рівних частках з'явилися
його дружина і діти. Дружина
спадкодавця у встановлений законом
шестимісячний строк від дня відкриття
спадщини звернулася до ХДНК № 5 із
заявою про прийняття спадщини, після
чого була заведена спадкова справа.
Відповідачі від прийняття спадщини
після смерті батька відмовилися. На цей
час позивач надала заяву нотаріусу про
видачу на її імґя свідоцтва про право
на спадок за законом на 16/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 які лишилися
після смерті її чоловіка, але нотаріус,
посилаючись на письмову відповідь КП
«ХМБТІ» і відсутність державної
реєстрації на ім'я спадкодавця 16/100
частин домоволодіння після
перерозподілу ідеальних часток у праві
власності, пропонував позивачеві
звернуся до суду.

Суду представник позивача
ОСОБА_1, діюча на підставі ордеру
юридичної консультації Жовтневого
району м. Харкова від 11.12.2013 року, Витягу
з договору № 41 від 11.12.2013 року про
надання правової допомоги та заяви
позивача від 16.12.2013 року про розгляд
справи за її відсутності, надала суду
заяву, підтримавши позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
судового засідання не з'явилися,
звернулися до суду з заявою від 31.12.2013
року про розгляд справи за їхньою
відсутністю, позовні вимоги визнали у
повному обсязі, від прийняття спадщини
після смерті батька відмовилися, на
спадщину не претендують.

Враховуючи думку представника
позивача, приймаючи до уваги заяву
відповідачів, дослідивши матеріали
справи й надані додаткові докази
заявлених вимог, суд приходить до
висновку про законність та
обґрунтованість позову і можливість
його задоволення у повному обсязі,
виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З паспорту громадянина України
на імґя позивача вбачається, що вона
постійно мешкає та з 26.06.1969 року
зареєстрована в АДРЕСА_1, 5 (а.с. 4).

03.11.1963 року ОСОБА_1. одружилася з
ОСОБА_4 і прізвище ОСОБА_1» змінила на
прізвище чоловіка. Це підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію шлюбу,
виданим у Харківському Палаці
одруження на підставі актового запису
№ 7055 (а.с. 6).

Зі свідоцтва про народження 20.04.1965 року
ОСОБА_2, яке було отримано у Жовтневому
районному бюро ЗАЦС м. Харкова на
підставі атового запису № 368 від 03.05.1965
року, вбачається, що його батьками
зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Зі свідоцтва про народження
26.02.1973 року ОСОБА_3., яке було отримано у
Палаці немовлят «Жовтневий» м. Харкова
на підставі атового запису № 343 від
22.03.173 року, вбачається, що її батьками
також зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рідні
брат і сестра.

ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу з
ОСОБА_6 змінила дошлюбне прізвище на
прізвище чоловіка, а після розірвання у
2008 році цього шлюбу залишила собі його
прізвище. Зазначене підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу,
отриманним у Київському відділі РАЦС
Харківського міського управління
юстиції на підставі актового запису №
302 від 24.06.2008 року (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть, виданим Відділом РАГС по м.
Харкову Харківського міського
управління юстиції, актовий запис № 9024
від 26.06.2009 року (а.с. 22).

З його смертю відкрилася спадщина, а
саме 16/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК
України спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Часом відкриття спадщини являється
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина 3 статті
46 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1221 ЦК України
передбачено, що місцем відкриття
спадщини являється останнє місце
проживання спадкодавця.

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом, про що передбачено ст.
1217 ЦК України. У випадку відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у випадку не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
отримують особи, визначені у статтях
1261-1265 Цивільного кодексу, про що
зазначено у ч. 2 ст. 1223 ЦК України.

Заповіту після смерті ОСОБА_4 не
лишилося. На підтвердження цього до
суду надійшла Інформаційна довідка зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) від 01.02.2014 року № 36499583 (а.с. 46).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом, про що зазначено у ст. 1217
ЦК України. У випадку відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у випадку не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
отримують особи, визначені у статтях
1261-1265 Цивільного кодексу, про що
зазначено у ч. 2 ст. 1223 ЦК України.

Спадкоємцями померлого за законом
першої черги в рівних частках у
відповідності зі ст. 1261 ГК України
з'явилися його дружина й діти, оскільки
статтею 1261 ЦК України передбачено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця,
подружжя, що його пережило, та батьки.

Відповідно до вимог ст. ст. 1268-1270
ЦК України спадкоємці за заповітом чи
за законом мають право прийняти
спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, однак на час її відкриття не
проживав постійно зі спадкодавцем,
повинний протягом шести місяців з часу
відкриття спадщини звернутися до
нотаріальної контори із заявою про її
прийняття.

У матеріалах справи (а.с. 45)
знаходиться Витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) № 36499571 від 01.02.2014
року, з якого вбачається, що 23.11.2009 року
після смерті 26.06.2009 року ОСОБА_4 у ХДНК №
5 була заведена спадкова справа № 874/2009
(а.с. 45).

Крім того, з відповіді ХДНК № 5
від 04.02.2014 року за № 310/01-16 зазначено, що
за даними перевірки архівних
матеріалів, що знаходяться на
зберіганні у справах ХДНК № 5,
встановлена наявність спадкової
справи № 874/2009, що була заведена після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4. який на
момент смерті мешкав в АДРЕСА_1. В
матеріалах справи знаходяться заява,
зареєстрована в книзі обліку та
реєстрації спадкових справ за № 2059 від
23.11.2009 року від ОСОБА_1, дружини
спадкодавця, про прийняття спадщини;
заява від 20.05.2013 року, вх. № 1106/02-14, від
ОСОБА_2, сина спадкодавця, що він
спадщину не прийняв, на неї не
претендує; заява від 31.05.2013 року, вх. №
1187/02-14, від ОСОБА_3, дочки спадкодавця,
про те, що вона спадщину не прийняла, на
неї не претендує. Інших заяв у
спадковій справі немає (а.с. 44).

Цивільним законодавством, а
саме ст. ст. 1273-1275 ЦК України,
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом може
відмовитися від прийняття спадщини
протягом строку, встановленого статтею
1270 ЦК України. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини. Спадкоємець за
законом має право відмовитися від
прийняття спадщини на користь
будь-кого зі спадкоємців за законом
незалежно від черги. Якщо від прийняття
спадщини відмовився один зі
спадкоємців за законом з тієї черги,
яка має право на спадкування, частка у
спадщині, яку він мав право прийняти,
переходить до інших спадкоємців за
законом тієї ж черги і розподіляється
між ними порівну.

Також матеріалами справи
встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття
спадщини була зареєстрована з однією
адресою зі спадкодавцем ОСОБА_4

Таким чином, судом встановлено,
що позивач ОСОБА_1 здійснила дії, які
свідчать про прийняття нею спадщини
після смерті ОСОБА_4 та передбачені ч. 3
ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України:
своєчасно у встановлений законом
шестимісячний строк після відкриття
спадщини звернулася з заявою про її
прийняття до ХДНК № 5, на час її
відкриття мешкала та була
зареєстрована за однією адресою зі
спадкодавцем по АДРЕСА_1 Також
підтверджено, що відповідачі ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 відповідно до закону
відмовилася на користь позивача від
прийняття спадщини після смерті свого
батька.

У судовому засіданні
встановлено, що 02.02.1969 року на ім'я
ОСОБА_4 був оформлений договір
купівлі-продажу 19/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 посвідчений
державним нотаріусом ХДНК № 9 за
реєстровим № 1-234 і зареєстрований в КП
«ХМБТІ» 21.02.1969 року за реєстровим № 3143
(а.с. 14-15).

Як вбачається з технічного
паспорту від 04.06.2013 року на
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 16-21), на
земельній ділянці розташовані
житловий будинок літ. «А-1» з житловими
прибудовами «А1-1», а1 та а3, житловий
будинок літ. «Б-1» з прибудовами б, б1, б2,
б3 та б4, надвірні будівлі.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 06.12.1985 року (справа №
2-1707/85) внаслідок перерозподілу
ідеальних часток співвласників у праві
власності на вищевказане
домоволодіння за ОСОБА_4 було визнано
16/100 частин домоволодіння замість
колишніх 19/100 (57/300) його частин (а.с. 29).
Зазначене судове рішення ОСОБА_4 за
життя не зареєстрував у КП «ХМБТІ», про
що свідчить відсутність штампу про
державну реєстрацію на
правовстановлюючому документі і
довідка КП «ХМБТІ» від 07.06.2013 року за №
1100913 (а.с. 24).

У примітці до довідкм КП «ХМБТІ»
від 07.06.2013 року за № 1100913 зазначається,
що після перерозподілу ідеальних
часток за ОСОБА_4 16/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 не
зареєстровані.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ГК
України право власності й інших
речових прав на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їхнє виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Як вбачається з матеріалів
справи, державний нотаріус ХДНК № 5
Абеленцева Г.В. відмовила задовольнити
заяву ОСОБА_1 від 07.06.2013 року за № 1100913
про видачу на її ім'я свідоцтва про
право на спадщину після смерті ОСОБА_4,
і пропонувала звернутися до суду,
виходячи з наступного. У
правовстановлюючому документі -
договорі купівлі - продажу частини
домоволодіння АДРЕСА_1 від 02.02.1969 року
на імґя ОСОБА_4 зазначено, що він
придбав 19/100 частин цього
домоволодіння. Згідно відповіді КП
«ХМБТІ» від 07.06.2013 року за № 110913 право
власності спадкодавця після
перерозподілу ідеальних часток вже на
16/100 частин домоволодіння з відповідною
частиною надвірних будівель не
зареєстровано. Відповідно до п.п. 4.15, п. 4
глави 10 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус може
видати свідоцтво про право на спадщину,
яке підлягає реєстрації, тільки після
надання правовстановлюючих документів
про належність цього майна
спадкодавцеві на день його смерті.

Відповідно ст. 392 ЦК України
власник майна може предґявити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у випадку втрати
ним документу, що посвідчує його право
власності.

Приймаючи до уваги достатність
та переконливість доказів для визнання
за позивачем права власності на 16/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
спадкодавця ОСОБА_4, надавши їм
відповідну оцінку, суд приходить до
висновку про законність та
обґрунтованість позову і можливість
його задоволення.

На підставі викладеного й
керуючись ст. ст. 11, 60, 114, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 182, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1258,
1261, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України, п. 1, 3, 20, 25
ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права
власності у порядку спадкування за
законом на 16/100 частин домоволодіння -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності у порядку спадкування за
законом на 16/100 частин домоволодіння,
розташованого по АДРЕСА_1 після смерті
чоловіка, ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в апеляційний суд
Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк від дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні, -
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів від дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
В.В. Труханович