Справа № 214/562/14-ц
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

21 липня 2014 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві - Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши заяву представника ПАТ "Приватбанк" ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в рамках цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

В порядку забезпечення позову представник позивача подав заяву про забезпечення позову, просить накласти арешт на власність відповідача - автомобіль Volkswagen Passat, держ. знак АЕ75557СР, 2011 р.в., двигун CDAA199782, земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Ентузіастів, 21, с. Новопілля, Новопільська сільська рада, Криворізький район, Дніпропетровська область. площею 0,1347 га. В обґрунтування вимог даної заяви представник позивача послався на те, що відповідач не виконує зобов"язання перед кредитором, ухиляючись від виконання рішення суду, може передати належне їй майно на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду в майбутньому.

Вивчивши подані матеріали позову, матеріали заяви про забезпечення позову, вважаю, що подана заява про забезпечення позову не можее бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з який потрібно забезпечити позову; вид забезпечення позову, який належить застосувати, та обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Стаття 152 ЦПК України, встановлює, що позов забезпечується шляхом: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною провадити певні дії; забороною іншим особам провадити платежі або передавати майно відповідачеві; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на дане майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого напису нотаріального органу, коли боржник оспорює цей напис у позовному порядку.

Суд, дослідивши заяву, дійшов висновку про неможливість задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту, оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року за № 9, ухвала про забезпечення позову поставляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не обґрунтована необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зокрема не зазначив, яким саме чином невжиття заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення в подальшому.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, на момент вирішення питання щодо накладення арешту на майно відповідача, позивачем не надано документів щодо вартості майна відповідача, на яке представник позивача просить накласти арешт, для вирішення питання щодо співмірності забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, та не надано доказів наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ПАТ "Приватбанк" ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в рамках цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.Г. Ковтун