УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Нагорняка
В.А.,Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
захист прав споживачів та повернення
коштів, за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» (надалі
- «Авто Просто») на рішення
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 21 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 13 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із позовом до ТОВ «Авто Просто» в
якому просив стягнути з відповідача на
його користь сплачені ним кошти за
угодою, укладеною 20 липня 2011 року
№ 365350 у розмірі 34 146 грн 25 коп. посилаючи
на те, що ТОВ «Авто Просто» не мав
статусу фінансової установи,
здійснював нечесну підприємницьку
практику шляхом створення та
експлуатації пірамідальних схем, що
прямо заборонено п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Посилаючись на ст.ст. 203, 215, 216 ЦК
України, норми Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» та Закону
України «Про захист прав споживачів»
просив позов задовольнити.

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 13 серпня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь
ОСОБА_6 сплачені ним кошти, сплачені
відповідно до угоди від 20 липня 2011 року
у розмірі 34 146 грн 25 коп.

У касаційній скарзі відповідач просить
оскаржувані судові рішення скасувати
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
мотивуючи свої доводи порушенням
судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково із таких підстав.

Судами встановлено, що 20 липня 2011 року
між ОСОБА_6 та ТОВ «Авто Просто»
укладено угоду № 365350 з додатками до
неї, предметом якої є надання учаснику
послуг системи АвтоТак, спрямованих на
придбання автомобіля марки КІА Soul за
ціною 128 800 грн. 00 коп.

На виконання вимог ст. 5 Угоди позивач
сплатив 34 146 грн 25 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив із того, що
правовідносини, які виникли між
сторонами охоплюються поняттям
«Операції з адміністрування придбання
в групах» і діяльність ТОВ «Авто
Просто» підпадає під цю категорію
послуг і відноситься до сфері
фінансових послуг, оскільки має
характерні для таких послуг ознаки, а
саме: відповідач здійснює операції з
фінансовими активами, отримує від
учасників системи «Авто Так» грошові
кошти у вигляді початкового та
щомісячних платежів, перерозподіляє
грошові кошти в інтересах третіх осіб і
має прибуток від такої діяльності.

Враховуючи те, що відповідач в момент
укладення угоди не мав статусу
фінансової установи і не мав ліцензії,
яка була передбачена Законом України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
суд першої інстанції дійшов до
висновку про те, що укладати угоду з
позивачем 20 липня 2011 року відповідач не
мав права, оскільки не мав достатнього
об'єму правоздатності, враховуючи
вимоги ст. 215 ЦК України угоду, укладена
20 липня 2011 року необхідно визнати
нікчемною.

Крім того за висновком суду першої
інстанції ОСОБА_6 сплачував кошти не за
сам товар, а за можливість одержання
права на купівлю товару, ТОВ «Авто
Просто» без залучення власних коштів
формувало групи клієнтів, за рахунок
коштів яких здійснювалося передача
права на купівлю товару одному з
учасників групи, що є компенсацією за
рахунок коштів інших учасників групи,
залучених до умов діяльності системи
«Авто Просто». Таким чином, отримання
автомобілів учасниками системи
можливе за умови дотримання всіма
учасниками угод, які укладені з кожним
з них, і реалізація прав учасника
системи фактично поставлена в
залежність від наслідків дій інших
учасників системи з якими зокрема
позивач безпосередньо у будь-які
правовідносини не вступав, тобто між
ними та іншими учасниками системи
взаємних прав і обов'язків не виникало.

Такі правовідносини свідчать про
порушення зі сторони відповідача
принципу добросовісності та існування
дисбалансу договірних прав і
обов'язків на шкоду позивачу, введення
його в оману, наявність ознак
пірамідальної схеми і нечесної
підприємницької практики відповідно
до ч. 1 п. 7, ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Залишаючи рішення суду першої
інстанції без змін, суд апеляційної
інстанції вважав, що місцевий суд
невірно застосував до правовідносин
норми Закону України «Про фінансові
постуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг», оскільки
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах було
включено в перелік фінансових послуг
згідно із ст. 4 зазначеного закону лише
з 09 січня 2012 року, тобто вже після
укладення 20 липня 2011 року угоди між
сторонами.

Проте висновки судів є передчасними,
оскільки вони здійсненні з
неправильним застосуванням норм
матеріального права враховуючи
наступне.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ «Авто
Просто» гарантує надання учаснику
права на отримання автомобіля за умови
виконання часником всіх зобов'язань,
передбачених угодою.

Згідно із ст. 3 Угоди відповідач
зобов'язується забезпечити отримання
автомобіля учасником (позивачем)
згідно з умовами Угоди.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»
забороняються як такі, що вводять в
оману: утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції.

Оспорювана позивачем угода укладена в
рамках створеної відповідачем системи
продажу автомобілів Авто Так, яка
полягає у створенні групи покупців, які
бажають придбати товар високої
вартості, зокрема автомобіль, та які
стають учасниками системи. Системою
встановлені відповідні механізми, які
забезпечують придбання кожним із
учасників автомобіля шляхом сплати
його ціни невеликими щомісячними
внесками.

Тобто, кінцевим результатом укладених
угод з учасником певної групи є
отримання автомобіля всіма учасниками,
за умов дотримання ними встановлених
договором умов. Споживач сплачує саме
за одержання послуги, яка споживається
в процесі її виконання.

Право на отримання автомобіля
надається за механізмами,
передбаченими угодою та відповідно до
платежів, здійснених самим учасником, а
не відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Відповідно до п. 1.2 додатку до угоди
системи функціонує таким чином, що
кількість учасників групи, яким
надається право на отримання
автомобіля, відповідає кількості
автомобілів, яку можливо придбати за
рахунок чистого фонду групи.

Таким чином висновки судів про те, що
відповідач здійснює нечесну
підприємницьку практику відповідно до
ч. 1 п. 7, ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» є передчасною,
а права позивача, укладеною угодою не
порушуються.

Крім цього, Законом України від 2 червня
2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до
деяких законів України щодо
регулювання ринків фінансових послуг"
(введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено
зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг" та доповнено
п. 111 , відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676
"Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах") (далі -
Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Відповідно до додатку № 2 Угоди система
"АвтоТак" - це торговельна марка
зареєстрована згідно із
законодавством України та
використовується для позначення
послуг АВТО ПРОСТО з адміністрування
системи придбання автомобілів у
групах. Кожна укладена угода
включається в групу, кожній
сформованій групі надається
порядковий номер, кожному учаснику
системи - порядковий номер його в
групі. Після формування групи
учасників залучення інших учасників не
відбувається. Право на отримання
автомобіля здійснюється в порядку,
передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатку
№ 2 до Угоди), і відповідно до платежів,
здійснених самим учасником, а не
відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем
автомобіля здійснюється виключно
відповідно до платежів, здійснених ним
самим, і незалежно від платежів інших
клієнтів відповідача.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
"пірамідальна схема" та "придбання
товарів у групах". Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Так, за схемою придбання товарів у
групах придбання товарів для кожного
споживача (крім останнього)
відбувається, у тому числі й за рахунок
внесків інших учасників. Різниця між
споживачами-учасниками є тільки в часі
одержання товару кожним із них,
оскільки в кінцевому підсумку товар
одержать усі учасники, навіть ті, які
фінансово були найменш "активними", за
умови виконання ними умов договору.

Ураховуючи те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО»
отримало відповідний дозвіл (ліцензію)
на здійснення діяльності (надання
фінансової послуги) щодо "придбання
товарів у групах" у Нацкомфінпослуг,
яка здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, не
можна вважати правильним висновок суду
про те, що така діяльність здійснюється
товариством нелегітимно, у тому числі й
до введення законом ліцензування такої
діяльності.

Отже, якщо укладений сторонами
правочин передбачає одержання
споживачем необхідного йому товару,
визначає умови (схему фінансування
тощо), за яких такий товар може бути
одержаний (у тому числі закріплює
відповідні права та обов'язки сторін),
то до такого правочину не може бути
застосовано визначення "пірамідальної
схеми".

До таких висновків дійшов і Верховний
Суд України в постанові від 11 вересня
2013 року у справі за № 6-40цс13.

Враховуючи зазначене, суди дійшли до
передчасного висновку про задоволення
позову, порушення прав позивача
укладеною угодою, а тому судові рішення
підлягають скасуванню із направленням
справи до суду першої інстанції на
новий судовий розгляд з підстав,
визначеними ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» задовольнити частково.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 13 серпня 2013 року скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:А.О.
Леванчук А.В. Маляренко В.А. Нагорняк
Т.О. Писана