У х в а л а

3 лютого 2014 м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Лесько А.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Карпенко
С.О., Олійник А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Креді Агріколь Банк» (далі - ПАТ «Креді
Агріколь Банк») про припинення
зобов'язання,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 13 червня 2008 року публічне
акціонерне товариство «Креді Агріколь
Банк» уклало із фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 договір
фінансового лізингу, на забезпечення
виконання умов якого банк того ж дня
уклав із нею договір поруки. Ухвалою
господарського суду Запорізької
області від 13 вересня 2012 року ФОП
ОСОБА_5 ліквідовано. Посилаючись на
положення ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в тій частині, що незадоволені вимоги
до боржника, якого було ліквідовано,
вважаються погашеними, а також на ч. 1
ст. 559 ЦК України, позивачка просила
визнати договір поруки від 13 червня 2008
року припиненим з моменту ліквідації
ФОП ОСОБА_5

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 2 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 19 червня
2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 2 квітня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19
червня 2013 року залишено без змін.

У грудні 2013 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 30 жовтня 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, яка здана до
поштового відділення 15 грудня 2013 року.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме: ст. ст. 51, 53 ЦК
України, ч. 3 ст. 49 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
заявник наводить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 грудня 2011 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 14 липня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 21
вересня 2011 року про визнання договору
поруки припиненим.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі, при цьому не
відбувається застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3
розділу V ЦПК України і на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави встановленої
п. 1 ст. 355 ЦПК України.

Наданою для порівняння ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 грудня 2011року скасовано
судові рішення судів попередніх
інстанцій, а справу передано на новий
розгляд, тобто остаточного вирішення
спору по суті не відбулося, а відтак
вказана ухвала не може бути прикладом
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 354, 355 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до публічного акціонерного товариства
«Креді Агріколь Банк» про припинення
зобов'язання, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.О. Лесько

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

А.С. Олійник