Справа № 464/9727/14-ц
пр.№ 2/464/2065/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова в
складі:

головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат на дитину, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому після уточнення
позовних вимог просить: стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., у
твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн.,
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття; стягувати з відповідача на
її користь понесені нею додаткові
витрати на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., в
розмірі 300грн. щомісяця. В
обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 28 квітня 2009 року
зареєструвала з відповідачем шлюб, в
якому мають неповнолітню дочку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач участі
у вихованні дитини не бере, коштів на її
утримання не надає. Дитина повністю
знаходиться на повному її
матеріальному забезпеченні. Зазначає,
що вони не можуть дійти згоди щодо
добровільної сплати аліментів. Стан
здоров'я та матеріальне становище
відповідача дозволяє йому утримувати
свою неповнолітню доньку. Інших дітей,
окрім спільної дитини, а також
непрацездатних батьків відповідач
немає, стягнення за виконавчими
листами з нього не проводиться. Крім
того, їх дочка постійно хворіє, має
алергію, потребує лікування, у зв'язку з
чим вона змушена нести додаткові
витрати на оздоровлення доньки. У
зв'язку з наведеним просить позов
задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, надав суду пояснення
аналогічні до змісту позовних вимог.
Додатково пояснив, що на даний час
сторони проживають окремо, дитина
залишилась проживати з позивачем, та в
провадженні суду перебуває справа про
розірвання шлюбу між сторонами.
Зазначив, що дитина сторін хворіє,
перебуває на обліку в дитячого
ортопеда та невролога, а тому потребує
лікування та спеціального харчування,
тобто додаткових витрат, які несе
позивач, що стверджується відповідними
квитанціями. А відтак, вважає, що
відповідач повинен щомісячно нести
додаткові витрати на дитину в розмірі
300грн.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав частково, надав суду
пояснення аналогічні викладеним в
письмових запереченнях. Вважає
безпідставними твердження позивача
щодо того, що відповідач не бере участі
у вихованні доньки, оскільки останній
хоча і не проживає з позивачем, однак
систематично приходить до доньки,
спілкується з нею та цікавиться її
навчанням. Стверджує, що відповідач
систематично надає кошти на утримання
доньки, та ці суми є різними в
залежності від наявних у відповідача
місячних доходів. Не заперечує щодо
стягнення з нього аліментів на
утримання доньки, однак не в такому
розмірі, як просить позивач. Просить
стягувати аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі 600грн. щомісячно. В
обґрунтування покликається на те, що
відповідач офіційно не працює,
заробляє тимчасовими роботами, а саме
займається ремонтами приміщень. Окрім
цього відповідач хворіє на деформуючий
артроз обох колінних суглобів,
остеохондроз хребта, систематично
відвідує лікарів, проходить курс
лікування та відповідно в цей період
часу позбавлений можливості працювати
та змушений витрачати значну частину
коштів на лікування. Позов в частині
стягнення з відповідача додаткових
витрат на утримання дитини заперечив,
оскільки жодних доказів того, що в
майбутньому дитина потребуватиме
додаткових витрат лікування та в якому
саме розмірі позивачем не надано.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до переконання, що позовні вимоги слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і
обов'язків і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України кожен з
батьків повинен приймати участь в
утриманні дитини до досягнення нею
повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, самого платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що з 28 квітня 2009 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, на даний час сторони проживають
окремо та в провадженні суду
знаходиться справа про розірвання
шлюбу між ними (а.с.3). В даному шлюбі
мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.5).

Як вбачається з пояснень сторін
наданих в судовому засіданні,
неповнолітня донька сторін залишилась
проживати з матір'ю - позивачем ОСОБА_1.

Судом встановлено, що в добровільному
порядку сторони не можуть дійти згоди
що утримання неповнолітньої доньки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 25
вересня 2014 року взята на облік в
Львівському міському центрі
зайнятості як шукач роботи, станом на
13.11.2014р. статусу безробітного не набула
(а.с.69). Відповідач ОСОБА_2 офіційно не
працює, жодних офіційних доходів не
отримує (а.с.34-35). Як вбачається з
пояснень представника, відповідач
ОСОБА_2 працює неофіційно, займається
ремонтами приміщень та відповідно
отримує нестабільний дохід.

Як вбачається з медичної книжки
відповідача ОСОБА_2, останньому
встановлено діагноз деформуючий
артроз обох колінних суглобів,
остеохондроз хребта (а.с.50-60). Інших
утриманців у відповідача немає,
стягнення за виконавчими листами не
проводиться.

Як вбачається з представлених суду
медичних документів неповнолітньої
доньки сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
останній встановлено діагноз -
атопічний дерматит (а.с.5-7),
неврозоподібний стан, рекомендовано
консультацію психіатра, та призначено
лікування: нейростабіл або тенотен,
магне-B6, хвойно-соляні ванни (а.с.70),
гліцисед (а.с.72) . Окрім цього, дитина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в дитячого ортопеда та
невролога, що стверджується довідкою
КП «Львівської 1-ої міської клінічної
лікарні ім.Князя Лева» (а.с.94).

Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Так, з врахуванням вище викладених
обставин, зокрема стану здоров'я
відповідача, його матеріального
становища, суд вважає, що можливість
для відповідача сплачувати аліменти на
утримання доньки сторін в твердій
грошовій сумі в розмірі 1000грн.
щомісячно, позивачкою не доведена,
однак з врахуванням матеріального
становища неповнолітньої дитини
сторін, її стану здоров'я, суд приходить
до переконання, що позовні вимоги щодо
стягнення аліментів підлягають до
задоволення частково, а саме, слід
визначити аліменти у твердій грошовій
сумі в розмірі 643грн., що на даний час
відповідатиме половині розміру
прожиткового мінімуму для дитини віком
від 6 до 18 років, визначеного ст.7 Закону
України «Про державний бюджет на 2014
рік» та відповідно половині суми
необхідної для забезпечення
першочергових потреб неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно,
починаючи з 24 вересня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

За вимогами ст. 185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір таких витрат визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Так, неповнолітня дитина сторін -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в дитячого ортопеда та
невролога, що стверджується довідкою
КП «Львівської 1-ої міської клінічної
лікарні ім.Князя Лева» (а.с.94), їй
встановлено діагноз - атопічний
дерматит (а.с.5-7), неврозоподібний стан,
рекомендовано консультацію психіатра,
та призначено лікування: нейростабіл
або тенотен, магне-B6, хвойно-соляні
ванни (а.с.70), гліцисед (а.с.72).

Відтак, дитина сторін з хворіє та
відповідно потребує додаткових витрат
на лікування, які надаються позивачем.

Згідно представлених суду фіскальних
чеків від 19.09.2014р., 23.09.2014р., 19.10.2014р. та
20.10.2014р. (а.с.70, 71, 72, 77, 78, 83), які є
належними та допустимими доказами,
позивачем витрачені кошти на придбання
виписаних за рецептом лікаря ліків для
дитини на загальну суму 345,12 грн.,
зокрема: магне-B6, тенотен, хвойний
концентрат для ванн, нейростабіл,
гліцисед.

В той ж час, судом не приймаються до
уваги покликання позивача на те, що
кошти витрачені нею на придбання одягу
для дитини, канцелярських товарів,
продуктів харчування, лікарських
препаратів, які не призначені лікарем,
та іншого, слід вважати додатковими
витратами на дитину у розумінні ст.185 СК
України, оскільки такі не є викликаними
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Позивачем суду не
надано та в матеріалах справи також
відсутні докази, які б підтверджували
необхідність здійснення додаткових
витрат на дитину в майбутньому в
розмірі 300грн. щомісячно.

А відтак, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача додаткових
витрат підлягають до задоволення
частково, а саме в розмірі половини з
оплачених позивачем коштів за ліки, які
призначені лікарем, що становитиме
172,56грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої постановлено рішення,
суд стягує з другої сторони понесенні
нею і документально підтверджені
витрати.

Позивач при зверненні до суду з позовом
про стягнення аліментів від сплати
судових витрат звільнена законом.
Таким чином з відповідача потрібно
стягнути 243,60грн. судового збору в дохід
держави.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 185, 191 СК
України, та керуючись ст.ст. 1, 10, 60, 88, 209,
212-215, 218, ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., в
твердій грошовій сумі в розмірі 643
/шістсот сорок три/ грн., щомісячно,
починаючи з 24 вересня 2014 року і до
досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
половину понесених нею додаткових
витрат на дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., в розмірі 172 /сто
сімдесят дві/грн. 56коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243
/двісті сорок три/грн. 60коп. в дохід
держави.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал рішення виготовлено в одному
примірнику, який зберігається в справі
№464/9727/14-ц