У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової
Г.І., Остапчука Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до публічного
акціонерного товариства «Банк Перший»,
третя особа: товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Український стандарт», про розірвання
договору про участь у Фонді
фінансування будівництва та стягнення
коштів, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Банк Перший» на рішення апеляційного
суду Львівської області від 17 червня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «Банк Перший» про
розірвання договору про участь у Фонді
фінансування будівництва та стягнення
коштів.

В обґрунтування позову ОСОБА_6
посилалася на те, що 06 травня 2008 року
між ОСОБА_7 та ВАТ «Універсальний банк
розвитку та партнерства»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Банк Перший»,
укладено договір про участь у Фонді
фінансування будівництва (далі ФФБ)
виду «А» № 1/12, умовами якого
передбачено отримання у власність
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 31,2
м2 , із плановим введенням будинку в
експлуатацію у квітні 2010 року.

На виконання умов договору ОСОБА_7
передала відповідачу у довірчу
власність грошові кошти у розмірі 129 110
грн 13 коп., що складають частину
вартості об'єкту інвестування, а
відповідач зобов'язався використати ці
кошти для фінансування будівництва
житлового будинку, яке здійснюватиме
ТОВ «Будівельна компанія «Український
стандарт».

14 січня 2009 року між ВАТ «БГ Банк», як
правонаступником ВАТ «Універсальний
банк розвитку та партнерства», ОСОБА_7
та ОСОБА_6 було укладено трьохсторонній
договір № 1/32 про відступлення права
вимоги, згідно з яким право вимоги на
об'єкт інвестування по договору у ФФБ
виду «А» № 1/12 від 06 травня 2008 року
відступлено ОСОБА_6

Посилаючись на те, що об'єкт
інвестування в експлуатацію не
введений та не переданий у власність,
позивач просила розірвати договір № 1/12
про участь у ФФБ виду «А» від 06 травня
2008 року, укладений з ВАТ «Універсальний
банк розвитку та партнерства», та
стягнути з відповідача грошові кошти в
розмірі 129 110 грн 13 коп. та судові
витрати у розмірі 1 292 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 05 лютого 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 17 червня 2013 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 05 лютого 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Розірвано договір про участь у Фонді
фінансування будівництва виду «А» № 1/12
від 06 травня 2008 року, укладений між ВАТ
«Універсальний банк розвитку та
партнерства» та ОСОБА_7,
правонаступником якої є ОСОБА_6

Стягнуто з ПАТ «Банк Перший» на користь
ОСОБА_6 129 110 грн 13 коп., 1 292 грн судового
збору за подачу позовної заяви та 646 грн
судового збору за подачу апеляційної
скарги, а всього - 131 048 грн 13 коп.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк перший»
порушує питання про скасування
оскаржуваного рішення суду
апеляційної інстанції, із залишенням у
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_7 на
підставі повного визнання Правил ФФБ
виду «А» житлового будинку АДРЕСА_2,
затверджених спільним рішенням
спостережної ради та правління ВАТ
«Універсальний банк розвитку та
партнерства», правонаступником якого є
ПАТ «Банк перший», дала згоду на участь
у вказаному ФФБ та взяла на себе
обов'язок виконувати правила ФФБ,
уклавши з ВАТ «Універсальний банк
розвитку та партнерства» договір № 1/12
про участь у ФФБ виду «А» від 06 травня
2008 року. З метою отримання у власність
об'єкта інвестування квартири АДРЕСА_1
загальною площею 31,2 м2 , що буде
збудований у майбутньому, а саме в
квітні 2010 року, ОСОБА_7 зобов'язалась
передати відповідачу у довірчу
власність кошти в розмірі вартості
житла. Вартість об'єкта інвестування в
цілому складала 185 869 грн 17 коп.

На виконання умов договору про участь у
ФФБ ОСОБА_7 передала відповідачу у
довірчу власність грошові кошти, що
складають частину вартості об'єкта
інвестування в сумі 129 110 грн 13 коп., а
відповідач зобов'язувався використати
ці кошти для фінансування будівництва
житлового будинку, яке здійснюватиме
ТзОВ «Будівельна компанія
«Український стандарт», однак об'єкт
інвестування - будинок АДРЕСА_1, у
строки погоджені сторонами, в
експлуатацію введений не був.

14 січня 2009 року між ВАТ «БГ Банк», як
правонаступником ВАТ «Універсальний
банк розвитку та партнерства», ОСОБА_7
та ОСОБА_6 було укладено трьохсторонній
договір № 1/32 про відступлення права
вимоги, згідно з яким право вимоги на
об'єкт інвестування по договору у ФФБ
виду «А» № 1/12 від 06 травня 2008 року
відступлено ОСОБА_6

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, виходив з того, що ПАТ
«Банк Перший» є неналежним
відповідачем у справі.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідачем порушено умови
договору про участь у Фонді
фінансування будівництва виду «А», у
зв'язку з чим позивачеві підлягають
поверненню передані нею в довірче
управління кошти.

Проте повністю з такими висновками
суду апеляційної інстанції погодитись
не можна.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю», у разі порушення
забудовником строків спорудження
об'єкта будівництва або у разі
неналежного виконання управителем
своїх обов'язків, передбачених
частиною першою цієї статті,
довіритель має право вимагати від
управителя дострокового розірвання
договору та виплати йому коштів.
Управитель зобов'язаний виплатити
довірителю кошти у сумі, що
визначається відповідно до статті 20
цього Закону при відмові довірителя
від участі у ФФБ і не може бути меншою
за суму, внесену довірителем до ФФБ.

Статтею 20 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» (далі
Закону) передбачено, що сума коштів, яка
підлягає поверненню довірителю у
випадках, передбачених частинами
четвертою - шостою цієї статті,
повертається довірителю протягом п'яти
днів після здійснення управителем
наступної повної реалізації
відповідного об'єкта інвестування або
після введення об'єкта будівництва в
експлуатацію.

Частиною 9 статті 20 Закону визначено, що
для ФФБ виду А виплата коштів
довірителю не може здійснюватися за
рахунок іншого ФФБ або власного майна
управителя.

Виходячи з наведеного, кошти з
відповідача на користь ОСОБА_6 могли
бути стягнуті при умові встановлення
здійснення управителем повної
реалізації закріпленого за останньою
об'єкта інвестування або введення
об'єкта будівництва в експлуатацію та
спливу п'яти днів після настання
вказаних обставин.

Докази, які б свідчили, що закріплений
за позивачем об'єкт інвестування
реалізований відповідачем або об'єкт
будівництва введений в експлуатацію,
відсутні і такі обставини судами не
встановлені.

З огляду на те, що на порушення положень
ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи не встановлені,
зокрема судом не встановлено, який
залишок коштів на поточному рахунку
Фонду фінансування будівництва
житлових будинків АДРЕСА_2, відкритому
банком-управителем, чи належно
виконувалися обов'язки управителем,
передбачені частиною першою статті 20
Закону, і такі порушення
унеможливлюють встановлення цих
обставин, рішення суду апеляційної
інстанції не може вважатись законним і
обґрунтованим, у зв'язку з чим воно
підлягає скасуванню з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк Перший»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 17 червня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.І. Наумчук

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

О. В. Кадєтова

Г.І. Мостова

Д. О. Остапчук