________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/854/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Калініченко Л.В.

при секретарі -
Голобородової В.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності у порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в
якому просить визнати за нею право
власності на спадкове майно, а саме: на
12 частини квартири АДРЕСА_1, на 12
частини житлового будинку та земельної
ділянки, розташованих по АДРЕСА_3.

Представник позивача позов підтримала
з посиланням на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3, який є батьком позивачки
та чоловіком відповідачки. Після його
смерті відкрилася спадщина на квартиру
АДРЕСА_1, житловий будинок та земельну
ділянку, розташованих по АДРЕСА_3.
ОСОБА_1 своєчасно звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, з аналогічною
заявою також звернулася й відповідачка
ОСОБА_2. Після того, як позивачка
звернулася до нотаріальної контори з
приводу отримання свідоцтва про право
на спадщину за законом, їй стало відомо,
що їх долі з іншим спадкоємцем у
спадщині не є рівними, а саме
відповідачка має намір отримати
свідоцтво на 34 частин майна, що на думку
представника позивача суттєво порушує
її права, у зв'язку з чим вона вимушена
була звернутися до суду.

Представники відповідача позов не
визнали, з посиланням на те, що 24
вересня 1977 року був зареєстрований
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за час
сумісного проживання ними була
придбана квартира АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік
відповідачки ОСОБА_3. ОСОБА_2 своєчасно
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини та мала
намір отримати у встановленому законом
порядку свідоцтво про право на
спадщину за законом, однак не змогла
цього зробити оскільки її донька
ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду.
Щодо житлового будинку та земельної
ділянки, розташованих по АДРЕСА_3,
представники відповідачки вважали, що
дані об'єкти нерухомості не є об'єктом
спадкування, оскільки ОСОБА_2 набула
права власності на дані об'єкти у
порядку спадкування після смерті свого
батька.

Вислухавши пояснення представників
позивачки та відповідачки, вивчивши
матеріали справи, суд вважає позов
підлягаючим частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 24
вересня 1977 року був зареєстрований
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, актовий
запис № 1850 від 24 вересня 1977 року
Київського відділу загса м. Одеси.

30 листопада 2000 року ОСОБА_3 отримав
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (актовий
запис № 2862 від 18 березня 2013 року
відділу державної рацсу у м. Одесі
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції).

На підставі заяв спадкоємців першої
черги після смерті ОСОБА_3, а саме
дружини ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_1
Третьою одеською державною
нотаріальною конторою заведена
спадкова справа.

Представник позивачки ОСОБА_1 вважала,
що її довірителька повинна успадкувати
12 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку
ст. 1267 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, у судовому засіданні було
встановлено, що спірну квартиру ОСОБА_3
отримав у власність, як член
кооперативу «ЖБК Київський-24», що
підтверджується довідкою № 29 від 9
грудня 2013 року (а.с. 54), в якій зазначено,
що пай був виплачений у січні 1992 року,
тобто у період перебування у шлюбі з
ОСОБА_2

Відповідно до ст. 22 КпШС України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Ч. 1 ст. 28
КпШС України передбачала, що в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя їх частки
визнаються рівними.

При викладених обставинах суд не
вважає в цілому квартиру АДРЕСА_1
об'єктом спадщини, оскільки 12 даної
квартири належить ОСОБА_2 у якості
спільного майна подружжя, а тому
спадщина після смерті ОСОБА_3
відкрилася тільки на 12 частину даної
квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців є рівними.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_3 є
двоє спадкоємців першої черги, а саме
дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1, суд
вважає за можливе визнати за ОСОБА_1
право власності на 14 частин квартири
АДРЕСА_1, у порядку спадкування за
законом.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання права власності на 12 частин
житлового будинку та земельної
ділянки, розташованих по АДРЕСА_3, суд
вважає їх не підлягаючими задоволенню
з наступних підстав.

Так, ч. 2 ст. 57 СК України передбачено, що
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, набуте ним за час
шлюбу, але на підставі договору
дарування або в порядку спадкування.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 19 березня 2010
року за ОСОБА_2 було визнано право
власності на житловий будинок та
земельну ділянку, розташованих по
АДРЕСА_3, у порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_5.

Таким чином у судовому засіданні
встановлено, що дані об'єкти
нерухомості є особистою приватною
власністю ОСОБА_2 і не входять до складу
спадщини, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.
ст. 22, 24 КпШС України, ст. 57 СК України,
ст. 1261 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 14
частину квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3.

В іншій частині позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на
спадкове майно залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Одеської області
шляхом поданням до Київського
районного суду м. Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
Калініченко Л. В.