Головуючий суду 1 інстанції - Лобарчук
Доповідач - Галан Н.М.
Справа № 407/3399/13-ц
Провадження № 22ц/782/5667/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області у
складі:

Головуючого: Галан Н.М.

Суддів: Назарової М.В.,
Українцевої Л.Д.,

при секретарі: Щуровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 02 грудня 2013 року за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання будинку
спільною сумісною власністю та поділ
спільного майна подружжя

ВСТАНОВИЛА:

10.07.2013 року позивач звернувся до
суду із вищевказаним позовом та просив
визнати будинок АДРЕСА_1, спільною
сумісною власністю подружжя, визнати
право власності на 2/3 частини даного
будинку за позивачем та 1/3 частину за
відповідачкою, мотивуючи тим, що
спірний будинок було придбано
сторонами в період шлюбу на спільні
кошти, але на поліпшення будинку,
позивачем було затрачено належні йому
кошти, які були йому подаровані..

Рішенням суду, яке оскаржується,
позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено
частково. Визнано житловий будинок
загальною площею 80,3 кв.м, житловою
площею 41,7кв.м з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами:
Б-кухня, В,Д,Ж,И - сараї, Г-погріб, Е- душ,
З- гавіс, У-вбиральня, №1-2 - споруди,
огорожі, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, спільним майном подружжя.
Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право
власності на ? частку за кожним на
житловий будинок загальною площею 80,3
кв.м, житловою площею 41,7кв.м з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами: Б-кухня, В,Д,Ж,И -
сараї, Г-погріб, Е- душ, З- гавіс,
У-вбиральня, №1-2 - споруди, огорожі, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати в сумі 329,50грн. в рахунок
відшкодування витрат по сплаті
судового збору, 1000грн. в рахунок
відшкодування витрат за надання
правової допомоги.

В апеляційній скарзі апелянт просить
змінити рішення суду, скасувавши в
частині стягнення судових витрат,
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні
позовних вимог в цій частині, мотивуючи
тим, що судом допущено порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
дійшла до наступного висновку.

Згідно зі ст.213 ЦКП України рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, питання чи мали місце
обставини, якими обгрунтовуються
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються.

Рішення суду першої інстанції
оскаржується лише в частині стягнення
судових витрат, в іншій частині рішення
суду не оскаржується.

Ст..303 ЦПК України передбачено, що під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає перегляду лише в
частині стягнення судових витрат.

Відповідно ст..88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

При поданні позовної заяви до суду,
позивачем було сплачено судовий збір у
сумі 659грн. Ухвалюючи рішення, суд
першої інстанції позовні вимоги
задовольнив частково, а тому і позовні
вимоги стосовно стягнення судового
збору підлягають частковому
задоволенню.

З цих підстав судова колегія не
погоджується з апелянтом в частині
доводів апеляційної скарги про відмову
у задоволенні позову в частині
стягнення судового збору.

Проте з доводами апелянта в частині
стягнення витрат, понесених позивачем
за надання правової допомоги.

Ст..84 ч.1 ЦПК України передбачено, що
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлено Законом
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах».

Крім того, Правилами адвокатської
етики, схваленими Вищою
кваліфікаційною комісією адвокатури
при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999р.
протокол від 1-2 жовтня 1999р. № 6/V1,
визначають уніфіковане тлумачення
норм адвокатської етики, у тому числі
щодо винагороди адвоката за виконані
ним дії по наданню правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч..1-6 ст.33 Правил
адвокатської етики в угоді про надання
правової допомоги мають бути чітко і
недвозначно визначені всі головні
умови, на яких адвокат приймає
доручення клієнта. Гонорар є єдиною
допустимою формою отримання адвокатом
винагороди за надання правової
допомоги клієнту. Гонорар, отримуваний
адвокатом за надання правової допомоги
, повинен бути законним за формою і
порядком внесення і розумно
обґрунтованим за розміром. Фактори, що
повинні братися до уваги при
визначенні обґрунтованого розміру
гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу
і роботи, що вимагаються для належного
виконання доручення; ступінь
складності та новизни правових питань,
що стосуються доручення; необхідність
досвіду для його успішного завершення;
2) вірогідність того, що прийняття
доручення перешкоджатиме прийняттю
адвокатом інших доручень або суттєво
ускладнить їх виконання в звичайному
часовому режимі; 3) необхідність виїзду
у відрядження; 4) важливість доручення
для клієнта; 5) роль адвоката в
досягненні гіпотетичного результату,
якого бажає клієнт; 7) особливі або
додаткові вимоги клієнта стосовно
строків виконання доручення; 8)
характер і тривалість професійних
відносин даного адвоката з клієнтом; 9)
професійний досвід, науково-теоретична
підготовка, репутація, значні
професійні здібності адвоката.

Але суд першої інстанції не врахував
вказані норми Закону, а також не взяв до
уваги, що довідка адвоката (а.с.47).не
відповідає у повному обсязі названим
вище вимогам.

Не заслуговує на увагу і ствердження
апелянта про відсутність підпису в
позовній заяві ОСОБА_3, а зазначено
інший підпис.

У відповідності до ст..38 ЦПК України
сторона, третя особа, особа, яка
відповідно до закону захищає права,
свободи чи інтереси інших осіб, а також
заявники та інші заінтересовані особи
в справах окремого провадження (крім
справ про усиновлення) можуть брати
участь у цивільній справі особисто
або через представника.

В матеріалах справи мається
довіреність, яка дійсна на час подання
позовної заяви (а.с.9), якою позивач
уповноважує ОСОБА_4. на представництво
його інтересів в тому числі
уповноважує її на подання від його
імені позовних заяв та підписувати всі
документи, необхідні для виконання
повноважень.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304,307, 309 ЦПК
України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 02 грудня 2013 року
змінити, скасувати в частині стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат за
надання правової допомоги у сумі
1000грн., та ухвали в цій частині нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог про
стягнення витрат на правову допомогу. В
іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набуває чинності негайно,
але може бути оскаржене в продовж 20
днів шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: