У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
-розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6,
правонаступником якого є ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт», третя особа - виконавчий
комітет Обухівської міської ради, про
визнання права на майнові права, за
касаційною скаргою приватного
акціонерного товариства
«Девелоперська компанія МС-Інвест»,
подану представником Манівим Д.Р., на
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 15 квітня 2010 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 28 лютого 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9
звернулися з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт» (далі - ТОВ
«Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт»), третя особа - виконавчий
комітет Обухівської міської ради, про
визнання за ними майнові права на
об'єкти нерухомості - квартири в секції
1-А в об'єкті капітального будівництва,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачі посилалися на те, що у травні
2005 року між ними та відповідачем були
укладені попередні договори
купівлі-продажу квартир, за якими вони
зобов'язалися оплатити вартість
зведення будинку, а ТОВ
«Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт» зобов'язалося укласти з ними
основні договори та передати у
власність квартири у житловому
будинку, який буде зведено за адресою:
АДРЕСА_1. У березні 2007 року та у квітні
2008 року між ними та відповідачем були
укладені основні договори
купівлі-продажу квартир, відповідно до
яких, майнові права на квартири повинні
бути передані їм після введення
будинку в експлуатацію. На виконання
умов договорів вони сплатити 100%
вартості квартир, проте відповідач не
виконав своїх зобов'язань, не завершив
вчасно будівництво та не ввів будинок в
експлуатацію, а також не передав у
власність позивачам майнові права на
квартири.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 15 квітня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 28 лютого 2013 року, позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_6, правонаступником
якого є ОСОБА_7, майнові права на об'єкт
незавершеного будівництва -
трикімнатну квартиру НОМЕР_1 загальною
площею 109,5 кв.м. на 13 поверсі в секції 1А
в об'єкті капітального будівництва за
будівельною адресою: АДРЕСА_1. Визнано
за ОСОБА_8 майнові права на об'єкт
незавершеного будівництва -
трикімнатну квартиру НОМЕР_2 загальною
площею 109,5 кв.м. на 16 поверсі в секції 1А
в об'єкті капітального будівництва за
будівельною адресою: АДРЕСА_1. Визнано
за ОСОБА_9 майнові права на об'єкт
незавершеного будівництва -
трикімнатну квартиру НОМЕР_3
загальною площею 109,5 кв.м. на 15 поверсі в
секції 1А в об'єкті капітального
будівництва за будівельною адресою:
АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові
витрати.

У касаційній скарзі приватне
акціонерне товариство «Девелоперська
компанія МС-Інвест» порушує питання
про скасування рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
в частині визнання за ОСОБА_6 майнових
прав на об'єкт нерухомості, посилаючись
на неправильне застосування у цій
частині норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
із ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_6

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Проте зазначеним вимогам судові
рішення не відповідають.

Місцевим судом встановлено, що між
сторонами було укладено договори
купівлі-продажу майнових прав, за якими
позивачі купують у відповідача майнові
права на об'єкти нерухомості -
квартири, що розташовані в об'єкті
капітального будівництва за
будівельною адресою: АДРЕСА_1 та
зобов'язуються повністю оплатити
вартість вказаних квартир, а
відповідач зобов'язався після введення
об'єкту капітального будівництва в
експлуатацію, передати позивачам
майнові права та всі необхідні
документи для оформлення права
власності.

Судом також встановлено, що позивачі
оплатили 100% вартості вказаних квартир
за договорами, що підтверджується
відповідними довідками. За ОСОБА_8
закріплено трикімнатну квартиру
НОМЕР_2 загальною площею 109,5 кв.м. на 16
поверсі в секції 1А, за ОСОБА_9
закріплено трикімнатну квартиру
НОМЕР_3 загальною площею 109,5 кв.м. на 15
поверсі в секції 1А, за ОСОБА_6
закріплено трикімнатну квартиру
НОМЕР_1 загальною площею 109,5 кв.м. на 13
поверсі в секції 1А в об'єкті
капітального будівництва за
будівельною адресою: АДРЕСА_1.

Місцевий суд, встановивши, що між
сторонами виникли договірні відносини
щодо купівлі-продажу майнових прав на
об'єкти нерухомості - квартир, і
позивачі вклали у будівництво об'єктів
нерухомості власні кошти, дійшов
висновку, що вони до здачі цих об'єктів
нерухомості в експлуатацію є
власниками майнових прав на об'єкти
незавершеного будівництва - квартири.

З такими висновками суду погодився й
апеляційний суд, залишивши без змін
рішення суду першої інстанції.

Однак такі висновки судів слід визнати
передчасними.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суди залишили поза
увагою наявний у матеріалах справи (т. 1
а.с. 87-91) договір № 02/06/05 від 1 червня 2005
року, за яким закрите акціонерне
товариство «Девелоперська компанія
МС-Інвест», правонаступником якого є
приватне акціонерне товариство
«Девелоперська компанія МС-Інвест», є
інвестором будівництва житлового
комплексу з прибудованою школою
мистецтв, за адресою: АДРЕСА_1. Разом з
цим, умовами договору (п. 3.7)
передбачено, що виключно закрите
акціонерне товариство «Девелоперська
компанія МС-Інвест» набуває право
власності на всі площі об'єкта
інвестування і має право реалізувати
дані площі третім особам.

Отже, суди не встановили дійсний склад
правовідносин, що склалися між
сторонами відносно інвестування
будівництва житлового комплексу з
прибудованою школою мистецтв, за
адресою: АДРЕСА_1, не надали оцінку
договору № 02/06/05 від 1 червня 2005 року та
у порушення вимог ч. 4 ст. 10,
ст. 33 ЦПК України не залучили до участі
у справі приватне акціонерне
товариство «Девелоперська компанія
МС-Інвест».

Апеляційний суд, перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, не мав
процесуальної можливості усунути
вказані вище недоліки, допущені
місцевим судом.

Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду і цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства
«Девелоперська компанія МС-Інвест»,
подану представником Манівим Д.Р.,
задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 15 квітня 2010 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 28 лютого 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:

А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана