У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів: Ковальчук Н.М.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., з участю представника відповідача
ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства „Універсал
Банк" на рішення Рівненського міського
суду від 29 листопада 2013 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства „Універсал Банк" до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічним
позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства „Універсал
Банк", третя особа ОСОБА_3, про визнання
недійсним договору поруки,

В С Т
А Н О В И Л А :

20 вересня 2010 року ПАТ „Універсал
Банк" звернулося в Рівненський міський
суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 07-303-КФ-2006 від 22.12.2006 року в
сумі 417603 грн. 81 коп.

В обгрунтування позовних вимог
вказувало, що 22.12.2006 року між Банком та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
07-303-КФ-2006, відповідно до якого останній
отримав кредит в розмірі 47000 доларів
США.

22.12.2006 року між ПАТ „Універсал
Банк" та ОСОБА_4 було укладено договір
поруки, відповідно до якого остання
поручилась перед позивачем по
зобов'язаннях ОСОБА_3, що випливають із
кредитного договору № 07-303-КФ-2006 від
22.12.2006 року.

В зв'язку із неналежним
виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань по
вищевказаному кредитному договору
утворилась заборгованість, розмір
якої, станом на 25.06.2013 року, становить
419552 грн. 81 коп., позивач просив суд
стягнути вказану заборгованість з обох
відповідачів в солідарному порядку.

18 квітня 2013 року ОСОБА_4 звернулася із
зустрічним позовом до

________________________________________________________________________
___________

Провадження № 22-ц/787/198/2014
Головуючий у 1 інстанції : Куцоконь
Ю.П.

Доповідач : Григоренко
М.П.

ПАТ „Універсал Банк" про визнання
недійсним договору поруки №1 від 22.12.2006
року, на забезпечення виконання
кредитного договору № 07-303-КФ-2006 від
22.12.2006 року, оскільки вона не укладала з
ПАТ „Універсал Банк" вказаний договір
поруки і такий договір не підписувала.

Рішенням Рівненського міського
суду від 29 листопада 2013 року позов ПАТ
„Універсал Банк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
„Універсал Банк" 419552 грн. 81 коп.
заборгованості по кредитному договору
№ 07-303-КФ-2006 від 22.12.2006 року та 1820 грн.
судових витрат по справі, що
складаються з судового збору та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В позові ПАТ „Універсал Банк" до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості -
відмовлено за недоведеністю та
безпідставністю позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_4 -
задоволено повністю.

Визнано недійсним договір поруки
№ 1 від 22 грудня 2006 року, укладений між
ВАТ „Банк Універсальний" та ОСОБА_4

Стягнуто з ПАТ „Універсал Банк"
на користь ОСОБА_4 3958 грн. судових
витрат, пов'язаних з проведенням
судової почеркознавчої експертизи.

Стягнуто з ПАТ „Універсал Банк" в
дохід держави 114 грн. 70 коп. судового
збору.

В поданій на рішення суду
апеляційній скарзі ПАТ „Універсал
Банк" покликається на його
незаконність, через порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи.

Вказує, що 28.11.2013 року представником ПАТ
„Універсал Банк" було заявлено
клопотання про проведення повторної
судово-почеркознавчої експертизи щодо
встановлення приналежності підпису
ОСОБА_4 в договорі поруки № 1 від 22.12.2006
року, оскільки не озброєним оком видно
про повну ідентичність підписів ОСОБА_4
наданих для дослідження та її підписом
в договорі поруки № 1 від 22.12.2006 року.
Проте, судом було відмовлено у
задоволенні вказаного клопотання.

Зазначає, що суд першої інстанції
безпідставно не врахував того, що окрім
укладення договору поруки відповідач
ОСОБА_4 також надала свою нотаріально
посвідчену згоду на укладення її
чоловіком - відповідачем ОСОБА_3
договору купівлі -продажу квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а
також договір іпотеки, згідно якого
вищевказана квартира, яка є їх спільною
сумісною власністю, була передана в
іпотеку банку.

Всі заяви, договір купівлі-продажу,
договір іпотеки, кредитний договір,
договір поруки укладалися та
підписувалися в один день, а тому
твердження представника ОСОБА_4
ОСОБА_5 про те, що договір поруки № 1 від
22.12.2006 року його довірителька не мала
наміру укладати є сумнівними та
такими, що суперечать змісту
документів кредитної справи. В зв'язку
із чим позивач ставить під сумнів
об'єктивність висновку експерта №
7401/13-33/7402/12-32 від 10.10.2013 року, який судом
першої інстанції покладено в основу
оскаржуваного рішення.

Із цих підстав позивач просить
оскаржуване рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути на
користь ПАТ „Універсал Банк" солідарно
із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість по
кредитному договору в сумі 419552 грн. 81
коп., судові витрати в сумі 1820 грн. та
сплачений судовий збір за подачу
апеляційної скарги в сумі 1720 грн. 50 коп.,
а в задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
поруки відмовити.

В ході апеляційного розгляду справи
представник відповідача ОСОБА_4
просила апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Будучи належним чином повідомлений про
час і місце апеляційного розгляду
справи, представник позивача в судове
засідання не прибув.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ
„Універсал Банк" до ОСОБА_4 та
задовольняючи зустрічний позов
останньої, суд першої інстанції
виходив із того, що відповідно до
висновку судової почеркознавчої
експертизи від 10 жовтня 2013 року підпис
від імені ОСОБА_4 в договорі поруки № 1
від 22 грудня 2006 року виконаний не
ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням
її підпису, а тому, відповідно до
положень ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203, ч. 2 ст. 207 та
ст. 547 ЦК України, вказаний договір
поруки є недійсним.

Даний висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи, наявним у справі доказам та
ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, оскільки
позивач, ставлячи під сумнів
правильність та об'єктивність
висновків судової почеркознавчої
експертизи від 10 жовтня 2013 року, не
вказав в чому саме полягає
неправильність та необ'єктивність цих
висновків.

Твердження позивача про те, що не
озброєним оком видно про повну
ідентичність підписів ОСОБА_4 в
порівняльних зразках наданих для
дослідження та її підпису в договорі
поруки № 1 від 22.12.2006 року є
голослівним, так як такі твердження
мають бути підтверджені відповідними
доказами, зокрема висновком
відповідної експертизи.

Будь-якого клопотання про призначення
повторної судової почеркознавчої
експертизи в ході апеляційного
розгляду справи від ПАТ „Універсал
Банк" не надійшло, а апеляційний суд,
відповідно до вимог чинного
законодавства, не уповноважений
призначати таку експертизу із власної
ініціативи.

Посилання позивача та ту обставину, що
окрім укладення договору поруки
відповідач ОСОБА_4 22.12.2006 року ще
надавала свою згоду на укладення її
чоловіком договору купівлі-продажу
квартири та договору іпотеки, також не
можуть бути підставою для відмови в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4,
так як забезпечення виконання її
чоловіком зобов'язання по кредитному
договору могло мати місце і шляхом
укладенням останнім лише іпотечного
договору, без укладення договору
поруки з іншою особою, що ніяким чином
не заборонено чинним законодавством.

Відповідно до норм процесуального
права передбачається, що обставини
цивільних справ з'ясовуються судом на
засадах змагальності, в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів. Щодо обов'язку
доказування і подання доказів, то кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення Рівненського міського суду від
29 листопада 2013 року підлягає залишенню
без змін, як ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства „Універсал
Банк" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
29 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Рожин Ю.М.