Провадження №2/761/598/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді Гайдук С.В.

при секретарі
Білошапка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у вересні 2013 року
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва із даним
позовом, просить стягнути з
відповідача на її користь на утримання
дитини аліменти в розмірі
встановленому судом. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що з січня 2002 року по
квітень 2013 рік перебувала у шлюбі з
відповідачем. Від шлюбу у них народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває
на її утриманні. Матеріальної допомоги
відповідач на утримання дитини не
надає, а самотужки позивачка не може
забезпечити повноцінне її утримання.
Просила стягнути з відповідача на
утримання дитини аліменти в розмір
встановленому судом, які стягувати до
повноліття сина.

В процесі розгляду справи позивачка
уточнила вимоги та просила суд
стягнути з відповідача на її користь на
утримання сина аліменти в розмірі ?
частини від всіх видів заробітку
відповідача і до повноліття сина.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому
засіданнізазначив, що згодний на
стягнення аліментів, однак заперечує
їх розмір та просив суд застосувати ч.2
ст. 182 СК України щодо стягнення з нього
аліментів в розмірі 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
відповідача, вивчивши матеріали
справи, встановив наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Статтею 141 СК України передбачено, що
мати та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей, до досягнення
ними повноліття.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони в період
з 25.01.2002 по 23.04.2013 року перебували в
шлюбі. Від якого мають спільну дитину,
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із свідоцтвом про народження
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьком
записано відповідача по справі - ОСОБА_2
(а.с.4).

На даний час малолітній ОСОБА_3,
проживає з матір'ю ОСОБА_1 і перебуває
на її утриманні.

Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за
рішенням суду можуть бути присуджені у
частці від доходу платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
ст.182 СК України.

Статтею 182 СК України передбачено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 % прожиткового мінімуму дитини
відповідного віку.

Разом з тим, суд при визначенні розміру
коштів, що стягуються як аліменти,
прагне не до зрівняння матеріального
становища платника й одержувача
аліментів, а до того, щоб одержувач
аліментів у разі їх сплати перестав
бути таким, що потребує матеріальної
допомоги. Окрім того, розмір
призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Судом встановлено, що відповідач
матеріальну допомогу на утримання
дитини не надає. Договори про сплату
аліментів та про припинення права на
аліменти у зв'язку з передачею права
власності на нерухоме майно між
сторонами не укладалися, стягнень по
іншим аліментним зобов'язанням
відповідач немає.

Відповідно до довідки про доходи
виданої за місцем праці відповідача,
ОСОБА_2 має постійне місце праці в
Генеральному штабі Збройних Сил
України на посаді військовослужбовця
та стабільний заробіток.
Середньомісячна заробітна плата за
останні чотири місяці відповідача
становить 9618,14 грн.

З огляду на доходи відповідача за
період з серпня 2013р. по січень 2014 року,
суд не приймає до уваги його посилання
щодо застосування ч.2 ст. 182 СК України
та встановлення йому розміру аліментів
- 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Суд приймаючи до уваги всі обставини у
справі, вважає, що в інтересах дитини
розмір аліментів необхідно визначити у
розмірі визначеному позивачкою,
щомісячно починаючи з дня пред'явлення
позову до досягнення дитиною
повноліття.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
позивачки підлягають до задоволення
повністю .

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір в розмірі 229 грн.40 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169,208, 121, 215, 218,
293, 367 ЦПК України і на підставі ст.ст.21,
24, 56, 79, 84, 104-105, 110, 112, 141,180,182, 185, 191 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (і/н
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (і/н НОМЕР_2)
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини всіх видів доходу, але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
щомісячно, починаючи з 19.09.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (і/н
НОМЕР_1) на користь держави судовий збір
в розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять)
грн. 40 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: