АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -838 /2014р.
Головуючий у І інстанції
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Шкоріної О.І., Ящук Т.І.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 , треті особи : приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 ,
Комунальне підприємство " Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна " про
встановлення фактів , що мають
юридичне значення, визнання договору
купівлі-продажу недійсним , визнання
недійсним нотаріальних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи :
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
, Комунальне підприємство " Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна " про
встановлення фактів , що мають юридичне
значення , визнання договору
купівлі-продажу недійсним , визнання
недійсним вчинених нотаріальних дій.

У апеляційній скарзі та в додатку до
неї ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення , яким
задовольнити вимоги позивача ,
оскільки судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи ; недоведеність судом обставин,
що мають значення для справи , які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права.

Треті особи , належним чином
повідомлені про час та місце судового
розгляду у судове засідання не
з'явилися і причину неявки суду не
повідомили , а тому колегія суддів
вважала можливим розглянути справу у
їх відсутності , оскільки їх неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити з підстав , викладених
у ній , представника ОСОБА_3, ОСОБА_5,
який заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вказуючи на
законність і обґрунтованість рішення
суду,

перевіривши матеріали справи та
частково дослідивши матеріали
кримінальної справи № 54-1483 СУ ГУ МВС
України в м. Києві , обговоривши доводи
апеляційної скарги , колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав до задоволення апеляційної
скарги .

Згідно ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Положенням ст. 9 Закону України " Про
нотаріат " передбачено , що нотаріус та
посадова особа органу місцевого
самоврядування, які вчиняють
нотаріальні дії, не вправі вчиняти
нотаріальні дії на своє ім'я і від свого
імені, на ім'я і від імені свого
чоловіка чи своєї дружини, його (її) та
своїх родичів (батьків, дітей, онуків,
діда, баби, братів, сестер), а також на
ім'я і від імені працівників даної
нотаріальної контори, працівників, що
перебувають у трудових відносинах з
приватним нотаріусом, або працівників
даного виконавчого комітету.

Відповідно ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим
Кодексом, нікчемний правочин може бути
визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Судом встановлено , що 07 жовтня 2005
року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_3 договір
купівлі -продажу квартири АДРЕСА_1 ( т.1
а.с. 34).

У зміненій та уточненій позовній
заяві від 20.11.2012 року позивач просив
визнати зазначений договір недійсним
з тих підстав, що він укладений з
порушенням вимог ст. 203 ЦК України ,
оскільки ОСОБА_3 на час укладення цього
договору перебувала у трудових
відносинах з приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, а тому відповідно до ст.
9 Закону України " Про нотаріат"
нотаріус не мала права посвічувати
договір купівлі - продажу , який був
укладений між ним та ОСОБА_3

В обґрунтування зазначених вимог
позивач послався на фотокопію
висновків судово-почеркознавчої
експертизи № 5133 від 14.06.2006 року, яка
проведення Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, за висновком якої позивач
не підписував оспорюваний договір і
фотокопію висновку почеркознавчої
експертизи № 327/тдд від 24.01.2007 року, яка
була проведена в межах розслідування
кримінальної справи та фотокопії
речових доказів.

Однак , як випливає з матеріалів справи,
рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 19 червня 2009 року в
задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,
треті особи , приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна про визнання
договору купівлі-продажу квартири
недійсним відмовлено.

Під час розгляду справи, судом
встановлено , що ОСОБА_1 мав намір
продати квартиру , був присутній при
підписанні договору , підписував його
та отримував за продану квартиру
гроші.( т.1 а.с.30-33).

Суд дав належну оцінку наданих
позивачем доказам і обґрунтовано не
взяв їх до уваги , навівши відповідні
мотиви такого рішення.

Постановою начальник відділення СВ
Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 14.02.2013 року кримінальне
провадження , внесене до Єдиного
реєстру досудового розслідування за
№ 0001398 від 15.12.2012 року закрито у
зв'язку з відсутністю події
кримінального правопорушення. (т. 8
кримінальної справи №54-1483).

Слідством встановлено, що 07.10.2005 між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений
договір купівлі-продажу квартири і
ОСОБА_3 надала слідству
електрографічну копію розписки
ОСОБА_1 про отримання ним коштів у
розмірі 120 000 доларів США від ОСОБА_3
датовану 07.10.2005 .

Слідством , як випливає з наведеної
постанови, перевірялися показання
ОСОБА_1 про те , що оформленням
оспорюваного договору купівлі-продажу
займалася ОСОБА_3, проте встановлено,
що відповідно до листа заступника
начальника Головного управління
юстиції у Харківській області станом
на 07.10.2005 року ОСОБА_3 проходила
стажування у приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та її трудова книжка
зберігалася в управлінні юстиції.

Відповідно ст. 59 ЦПК України суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У матеріалах справи міститься копія
трудової книжки ОСОБА_3 , в якій
міститься запис про те , наказом
Харківського управління юстиції № 361/9
від 26.07.2005 року вона зарахована
стажистом до приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, а наказом № 02-09/633 від
10.10.2006 року відрахована з посади
стажиста , у зв'язку з закінченням
строку стажування( т.3 а.с. 150-152).

Зазначена обставина також
підтверджується листом Головного
управління юстиції у Харківській
області від 17.08.2011 року ( т.5 а.с.94).

З огляду на те , що позивач не надав
суду належних та допустимих доказів в
підтвердження того , що ОСОБА_3
перебувала у трудових відносинах з
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
суд обґрунтовано відмовив у
задоволені позову.

У судовому засідання були
досліджені за клопотання представника
позивача ОСОБА_2 матеріали
кримінальної справи № 54-1483, яка також
була предметом дослідження суду
першої інстанції, зокрема т.3 а.с. 257
протокол допиту свідка ОСОБА_3, де у
відомостях про свідка вказано , що
ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_2 проте
зазначене, не є доказом того , що вона
перебувала в трудових відносинах з
приватним нотаріусом ОСОБА_4, як і
показання свідка ОСОБА_8, на які
посилався представник позивача ,
оскільки саме по собі знаходження
ОСОБА_3 у 2006 році у кабінеті нотаріуса
ОСОБА_4 не є достатнім та належним
доказом її перебування в трудових
відносинах з зазначеним нотаріусом.

Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 03 лютого 2011 року, яке
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
01 лютого 2012 року залишено без змін, в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання дій незаконними та
відшкодування моральної шкоди
відмовлено ( т.5 а.с. 84-86, т.2 а.с.172-173).

Відмовляючи у задоволені позову , суд ,
зокрема , зазначив , що позивач не довів
ту обставину , що ОСОБА_3 перебувала у
трудових відносинах з ОСОБА_4 на час
укладення оспорюваного договору
купівлі-продажу квартири .

Проаналізувавши зібрані в справі
докази та давши їм належну оцінку, суд
дійшов обґрунтованого висновку , що
позивач не довів свої вимоги , а тому
правильно відмовив у задоволені
позову.

Посилання в апеляційній скарзі на
неповне з'ясування судом обставин
справи є безпідставним , оскільки судом
з'ясовані обставини справи , які мають
значення для справи.

Висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону ,
а тому доводи апеляційної скарги і в
цій частині є необґрунтованими.

Твердження в апеляційній скарзі на
порушення судом вимог матеріального
та процесуального права, не
заслуговують на увагу , оскільки
колегія суддів не вбачає таких
порушень матеріального та
процесуального права , які б слугували
підставою до скасування рішення суду
та свідчили про неправильне вирішення
спору.

Виходячи з наведеного , колегія суддів
не встановила підстав до задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України ,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2 відхилити , а
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 28 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: