У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А., Юровської Г.В.,
-розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою ОСОБА_7 на
рішення Богунського районного суду

м. Житомира від 25 жовтня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 27 грудня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк»

далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на те, що 7
жовтня 2005 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» (далі -
ТОВ «Український промисловий банк») та
ОСОБА_6 був укладений кредитний договір
№ 93Ж/ДК-05, за яким останній отримав
кредит у розмірі 26 800 доларів США, зі
сплатою 14 % річних за користування
кредитом та терміном дії договору до 6
жовтня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_6 за кредитним договором , 7 жовтня
2005 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_7 був
укладений договір поруки № 93Ж/ДП-05, за
яким він, як поручитель, зобов'язався
відповідати перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи
повернення кредиту, сплату процентів,
штрафних санкцій та відшкодування
збитків.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український
промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Український промисловий банк» на
користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно
до умов якого позивач набув права
вимоги по вищевказаному кредитному
договору та забезпечувальному
договору.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_6 своїх договірних зобов'язань
виникла заборгованість у розмірі 283 506
грн. 42 коп., яка складається з: 211 668 грн. 74
коп. заборгованості по кредиту та 71 837
грн. 68 коп. по відсотках, яку позивач
просив стягнути з відповідачів у
солідарному порядку.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 25 жовтня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 27 грудня 2012 року, позов ПАТ
«Дельта Банк» задоволено, стягнуто на
його користь у солідарному порядку з
ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість
за кредитним договором, яка станом на
3 березня 2012 року становила 283 506 грн.
42 коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування ухвалених у
справі судових рішень, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
матеріального та процесуального права,
із ухваленням нового рішення у справі
про відмову в задоволенні позову ПАТ
«Дельта Банк».

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Зазначеним вимогам судові рішення не
відповідають.

Місцевим судом встановлено, що згідно
кредитного договору №
93Ж/ДК-05 від 7 жовтня 2005 року, укладеного
між ТОВ «Український промисловий
банк») та ОСОБА_6, останній отримав на
споживчі цілі відновлювальну кредитну
лінію у розмірі 26 800 доларів США, з
розрахунку 14 % річних за весь час
фактичного користування кредитом на
строк з 7 жовтня 2005 року до 6
жовтня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_6 за кредитним договором №
93Ж/ДК-05 від 7 жовтня 2005 року, між ТОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_7 був укладений договір поруки
№ 93Ж/ДП-05 від 7 жовтня 2005 року, за
яким поручитель, зобов'язався
відповідати перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи
повернення кредиту, сплату процентів,
штрафних санкцій та відшкодування
збитків.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український
промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Український промисловий банк» на
користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно
до умов якого позивач набув права
вимоги по вищевказаному кредитному
договору та забезпечувальному
договору.

Судом також встановлено, що станом на 3
березня 2012 року за ОСОБА_6 рахується
борг у сумі 283 506 грн. 42 коп., з яких:
211 668 грн. 74 коп. борг по кредиту та 71
837 грн. 68 коп. борг по відсоткам.

Встановивши, що ОСОБА_6 порушив умови
кредитного договору щодо вчасного
повернення кредитних коштів, суд
першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, вирішив стягнути у
солідарному порядку з відповідачів на
користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість у загальному розмірі 283
506 грн. 42 коп.

Однак з такими висновками судів
погодитися не можна.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору
№ 93Ж/ДК-05 від 7 жовтня 2005 року, строк
його дії встановлено з 7 жовтня 2005 року
до 6 жовтня 2010 року.

Пунктом першим договору поруки №
93Ж/ДП-05 від 7 жовтня 2005 року
також передбачено термін його дії до 6
жовтня 2010 року.

Відповідно до договору від 30 червня 2010
року ТОВ «Український промисловий
банк» передало на користь ПАТ «Дельта
Банк» активи та кредитні зобов'язання
Укрпромбанку (т. 1 а.с. 23-27).

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення,
суди не перевірили та не зробили
висновку щодо того, що договір поруки є
припиненим в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне скасувати ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 вересня 2013 року, якою
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у цій справі за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 25 жовтня
2012 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 27 грудня 2012
року, виходячи з підстав, передбачених
ч. 2 ст. 348 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345, 348 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду і цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 25 жовтня 2012 року,
ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 27 грудня 2012 року та ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 вересня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:
А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк
Г.В. Юровська