Провадження № 2/463/464/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року Личаківський районний
суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка
Р.Р.,

при секретарі - Вовк М.В.,

з участю прокурора - Павлиско
Н.Р.,

представника позивача -
Лотоцької О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради в інтересах
малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Личаківська районна адміністрація
Львівської міської ради звернулася в
суд з позовом в інтересах малолітніх
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа ОСОБА_6 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів.

Представник позивача Лотоцька О.П. 29
січня 2014 року в судовому засідання
уточнила позовні вимоги, а саме:
просить позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_5
батьківських прав щодо малолітніх
дітей: доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачі відповідно до Свідоцтв про
народження є батьками малолітніх
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьки проживають окремо,
не приймають участі у їх вихованні, не
цікавляться їх станом здоров'я та
навчанням. Діти постійно перебувають
під опікою та доглядом бабусі - ОСОБА_6,
котра проживає разом з ними з моменту
їх народження. Мати дітей - ОСОБА_4 має
на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно не працює,
оскільки перебуває у відпустці по
догляду за дитиною та проживає з
дитиною ОСОБА_7 окремо від інших своїх
дітей. Батько дітей - ОСОБА_5 також
проживає окремо від дітей, жодного
контакту з дітьми не підтримує.
Підтвердженням факту ухилення батьків
від виконання своїх батьківських
обов'язків свідчить інформація, надана
директором Середньої
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 49, в якій навчаються малолітні діти. У
зв'язку з цим, 05.11.2013 року Личаківською
районною адміністрацією, як органом
опіки та піклування, було підготовлено
висновок про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_4
щодо їхніх малолітніх дітей.
Враховуючи вищенаведене, просить
позбавити відповідачів батьківських
прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивача Лотоцька О.П. та прокурор
Павлиско Н.Р. позовні вимоги підтримали
повністю, дали пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві, просять
суд позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5
позов визнав та пояснив, що після
народження дітей він жодного разу не
був у школі, своїх доньок бачив
останній раз рік тому, він не
цікавиться їхнім життям, не займається
вихованням, крім того, йому невідомо
чим діти займаються і які гуртки
відвідують. Єдиний подарунок, який він
зробив дітям - це купив обом мобільні
телефони. Вважає, що його донькам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 буде краще проживати з
бабусею ОСОБА_6, котра займається їхнім
вихованням. Він не має фінансової
можливості і не хоче займатися
вихованням своїх дітей, крім того, не
має на це вільного часу, тому просить
суд позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
позов заперечила та пояснила, що вона
ніколи не ухилялася від виховання та
утримання своїх дітей. Починаючи з
осені 2013 року вона лише почала менше
приділяти їм своєї уваги, у зв'язку з
тим, що вона має ще одну дитину ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4 на своєму утриманні, з якою
проживає окремо, крім того, на
сьогоднішній день їй одній важко
забезпечити належне виховання своїх
дітей та матеріально забезпечувати їх,
оскільки є вагітна, не працює, єдиний її
дохід - отримання допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. По мірі можливості
вона завжди старалася приділити увагу
своїм дітям, поспілкуватися з ними,
допомогти їм зробити домашнє завдання.
Вона постійно до них телефонує,
цікавиться їхнім життям, навчальним
процесом, при можливості вони разом
гуляють, крім того, їй відомо, які діти
відвідують гуртки чим вони займаються.
Разом з тим, не заперечує той факт, що у
зв'язку із скрутним матеріальним
становищем, не має можливості постійно
робити їм подарунки, купувати одяг та
їжу. Вона погоджується, що не в повній
мірі займається вихованням своїх
дітей, проте в подальшому обіцяє
виправитися та належним чином брати
участь у вихованні доньок та надавити
їм матеріальну допомогу.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала
повністю та пояснила, що вона
займається вихованням дітей з моменту
їх народження. Діти постійно
проживають з нею. Мати ОСОБА_4 любить
своїх дітей, але не хоче займатися
їхнім вихованням, оскільки має своє
особисте життя з іншим чоловіком. Вона
інколи приходить в гості, допомагає їм
вчитися, проте, жодних подарунків не
дарує, не надає матеріальної допомоги
на їх утримання та неналежно виконує
свої материнські обов'язки по
відношенню до дітей.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, свідків, дослідивши матеріали
справи в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

Відповідно до вимог п.15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
30 березня 2007 року, позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема, ставлення батьків до
дітей. Пунктом 16 даної Постанови
передбачено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно з ст.150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватись про здоров'я
дитини, її фізичний та моральний
розвиток.

Відповідно до ст.155 СК України,
батьківські права не можуть
здійснюватись всупереч інтересам
дитини, ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Згідно з ст.164 СК України, мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Свідоцтв про народження
(а.с.4, 5), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2,
про що в Книзі реєстрації народжень
зроблено відповідний актовий запис за
№ 3150, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що зроблено відповідний актовий
запис за № 1294. Батьками зазначені
ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3
навчається у 3-ому класі Середньої
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 49, а малолітня ОСОБА_2 у 4-ому класі
Середньої загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів № 49 (а.с.11).

Як вбачається з Висновку комісії
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 05
листопада 2013 року (а.с.8), мати дітей
ОСОБА_4 зі слів ОСОБА_6 не приймає участі
у вихованні доньок, матеріально їх не
утримує та проживає без реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1. Батько дітей ОСОБА_5
проживає за адресою: Львівська область,
Миколаївський район, с.Лубяне. Факт
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків
підтверджується заявами класних
керівників Середньої
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 49 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Оскільки батьки не
контактують з дітьми, не цікавляться
їхнім життям та здоров'ям, не приймають
участі у їх вихованні, а тому комісія
вважає за доцільне позбавити їх
батьківських прав щодо малолітніх
доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З твердженнями представника позивача
про те, що відповідача ОСОБА_4 необхідно
позбавити батьківських прав відносно
її малолітніх доньок, через те, що вона
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, не дбає про їх
фізичний та духовний розвиток, стан
здоров'я, не спілкується з ними та
взагалі не відвідує, погодитися не
можна.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання одного з них окремо від
дітей не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав, що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття, є крайнім заходом впливу на
осіб, які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Про ухилення від обов'язків виховувати
дитину, передбаченого п.2 ч.1 ст.164 СК
України, мова може йти лише за умови
винної поведінки особи, свідомого
нехтування нею своїми батьківськими
обов'язками.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що у зв'язку із скрутним
матеріальним становищем він не має
можливості займатися вихованням дітей
та надавати їм матеріальну допомогу.
Дітей він бачить лише один-два рази на
рік. Останній раз дітей бачив рік тому.
Після народження дітей він один раз
зробив їм подарунок, а саме: купив
мобільні телефони. Йому невідомо чим
займаються діти, де навчаються, який в
них стан здоров'я, він з ними не
спілкується, а тому вважає, що дітям
краще буде проживати з бабусею ОСОБА_6 і
не заперечує, щоб його позбавили
батьківських прав щодо його малолітніх
дітей.

Заперечуючи проти позову, відповідач
ОСОБА_4, котра проживає окремо від
дітей, покликалася на те, що діти
постійно перебувають під впливом
ОСОБА_6 На даний час вона проживає
окремо з малолітньою дитиною ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Вона постійно телефонує
до доньок, при можливості робить їм
подарунки, допомагає робити домашнє
завдання, ходять разом на прогулянки.
Єдиний її дохід - це допомога, яку вона
отримує по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, а тому,
не може самостійно надавати їм
матеріальну допомогу в повній мірі. На
сьогоднішній день вона є вагітною і має
намір покращити свої відносини з
доньками, надавати матеріальну
допомогу, брати участь у їх вихованні,
цікавитися навчанням та брати участь в
їхньому духовному та фізичному
розвиткові.

В матеріалах справи не має
беззаперечних, об'єктивних висновків
про свідоме ігнорування та ухилення
відповідачем ОСОБА_4 від виконання
своїх батьківських обов'язків щодо
неповнолітніх доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Натомість встановлено, що між ОСОБА_4 та
її матір'ю ОСОБА_6 існують напружені
відносини, що як наслідок впливає на
ситуацію спілкування мати з дітьми.

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, даними в судовому засіданні,
відповідача ОСОБА_5 вони ніколи не
бачили і їм нічого про нього невідомо,
мати дітей - ОСОБА_4 вони не бачили вже
два роки, вона не займається вихованням
своїх дітей, не надає допомоги на їх
утримання, проте раніше постійно
приходила до школи та цікавилася
успіхами своїх дітей. Вихованням
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 займається бабуся
ОСОБА_6, діти забезпечені всім
необхідним.

Згідно з ч.1 ст.171 СК України, дитина має
право на те, щоб бути вислуханою
батьками, іншими членами сім'ї,
посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто, а також питань
сім'ї.

Як пояснили в судовому засіданні
малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
присутності педагогів, батька вони не
бачили вже давно. Єдиний його подарунок
за весь період - він купив їм мобільні
телефони. Мати ОСОБА_4 інколи допомагає
їм робити уроки, вони разом гуляють,
спілкуються по телефону, вона
приходить до них додому. Разом з тим,
зазначили, що вони люблять її, постійно
скучають за нею і хочуть бачити її
частіше.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст.57, 60
ЦПК України.

На думку суду, сам факт неможливості
спілкування на даний час з дитиною, за
відсутності доказів свідомого
ігнорування батьківських обов'язків не
може бути підставою позбавлення його
батьківських прав. А як беззаперечно
встановлено у сторін склалися
напружені відносини, які як суд вважає,
як наслідок є предметом й даного
розгляду.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що оскільки відповідач
ОСОБА_4 належним чином не виконує
материнського обов'язку з виховання
доньок, однак, відсутнє свідоме
нехтування батьківських обов'язків,
так як позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу до осіб, які не
виконують батьківських обов'язків за
умови винної поведінки, підстав для
позбавлення її батьківських прав не
вбачається.

Разом з тим, враховуючи вищенаведені
обставини в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині позбавлення ОСОБА_5
батьківських прав щодо малолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК
України, ст.ст.150, 155, 164, 165, 189-201 СК
України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради
в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задоволити частково.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6
батьківських прав щодо малолітніх
дітей: доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 229,40
гривень судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Грицко Р. Р.