КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1326/13-ц
Провадження №2/319/10/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді
Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання
Костенко А.В.,

за участі позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

hозглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення
правочину від 21.04.2011 року дійсним,
реальним договором та визнання умов
договору від 21.04.2011 року на виконання
транспортних послуг,

В С Т А Н
О В И В :

До Куйбишевського районного суду
Запорізької області 02 грудня 2013 року
звернулась ФОП ОСОБА_1 (далі - позивач) з
позовною заявою до ОСОБА_2 (далі -
відповідач), в якому просить визнати
правочин дійсним, реальним та визнати
умови договору по виконанню тракторних
послуг, визнати договір на виконання
тракторних послуг від 21.04.2011 року
укладеним сторонами, зобов'язати
виконавця ОСОБА_2 підписати договір на
виконання тракторних послуг від 21.04.2011
року, а також відповідні бухгалтерські
документи, які підтверджують факт
виконання тракторних послуг, одержання
товарно-матеріальних цінностей, а
також видатний касовий ордер на
одержану суму коштів виконавцем
тракторних робіт.

В обґрунтування позову позивачка
зазначила, що 21 квітня 2011 року за
адресою: АДРЕСА_1 відповідач надав
пропозицію позивачу надати тракторні
послуги по обробітку земельних ділянок
добривами, гербіцидами та посіву
соняшника. Пропозиція позивачем була
прийнята цього ж числа та фактично між
сторонами був укладений договір на
виконання транспортних послуг на
орендованих позивачем земельних
ділянках, що розташовані на території
Більманської та Смирновської
сільських радах. 21.04.2011 року між
сторонами були оговорені істотні умови
договору та покладені зобов'язання
стосовно повного виконання договору.
Сторони досягли домовленості щодо
істотних умов договору і виконання
договору розпочалось у день
домовленості 21.04.2011 року. Позивач
надала відповідачу договір та додатки
до договору на підпис, однак останній
відмовив їй у цьому, тому вона
звернулася до суду за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні позивачка
підтримала вимоги, зазначені у
позовній заяві, додатково пояснивши
суду, що між сторонами був укладений
договір про надання тракторних послуг -
договір підряду, за яким одна сторона -
підрядник - ОСОБА_2 зобов'язався
виконати на свій риск певну роботу за
завданням іншої сторони - замовника -
ФОП ОСОБА_1 з використанням матеріалу
останнього, а замовник зобов'язався
прийняти та оплатити роботу. Догорів
підряду укладався на обробіток
земельних ділянок гербіцидами,
внесення рідкого добрива, внесення
гербіциду під соняшник, а також сівбу
соняшника з кінцевим результатом у
вигляді знищення бур'яну після обробки
озимої пшениці, зміни кольору озимої
пшениці, отримання сходів соняшника 75
тисяч на одному гектарі. Між сторонами
були оговорені ціни на кожну окрему
істотну умову. Позивачка особисто
надавала дизпаливо, гербіциди, насіння
соняшника. За оренду трактора сторони
не домовлялись, договір був один -
договір на виконання тракторних
послуг. На тракторі робив ОСОБА_6,
отримував обід. Позивачка за виконану
відповідачем роботу частково
розрахувалась: 1000-1500 гривень отримала
мати відповідача ОСОБА_5, інші гроші в
сумі приблизно 5600 гривень за ордерами
отримав відповідач, однак в ордерах
відмовився розписуватись. Щодо
укладання договору позивачка суду
пояснила, що спочатку обговорили умови
усно, а після закінчення робіт повинні
були підписати письмовий договір.
Розпочали виконання договору без
підписання оскільки довіряла
відповідачу. В ході виконання робіт
працювали всі разом. Позивачка не
заперечує, що нею в порушення вимог
закону не був укладений письмовий
договір, однак наполягає на визнанні
укладеного договору між сторонами
дійсним. Позивачка згодна з тими
обставинами, що вона винна відповідачу
грошові кошти за договором про надання
тракторних послуг.

Відповідач заперечує проти позову,
посилаючись на необґрунтованість та
безпідставність позовних вимог.
Вважає, що факти та обставини, які
викладені в позовній заяві неправдиві,
не відповідають дійсності та надумані.
Документальні докази, які додані до
позовної заяви, сфальсифіковані та
підроблені. Відповідач суду пояснив, що
він є членом фермерського
господарства, яке займається
вирощуванням сільськогосподарських
культур, та яке має свої техніку та
сільгоспінвентар. Навесні 2011 року до
відповідача та до його матері - ОСОБА_5,
яка на той час була головою
фермерського господарства,
неодноразово зверталася позивачка з
проханням допомогти їй провести
польові роботи та надати їй в оренду
трактор та сільгоспінвентар (сівалку,
оприскувач). Вони позивачу пояснили, що
надати в оренду техніку вони зможуть
тільки після того, як закінчать роботи
на своїй землі. В квітні 2011 року позивач
повторно звернулася з проханням надати
їй в оренду трактор та
сільгоспінвентар, на що вони
погодились. Трактористом на тракторі
відповідача був ОСОБА_6, який знайомий з
цим трактором і має навики по
проведенню всіх сільгоспробіт. Від
позивача заперечень не було. Письмовий
договір оренди трактора та
сільгоспінвентарю (сівалка,
оприскувач) з ФОП ОСОБА_1 не укладали, а
домовилися про це усно. Роботи
розпочались в кінці квітня 2001 року. Всі
сільгоспроботи по підготовці ґрунту,
посіву соняшника, внесенню рідких
добрив та гербіцидів на землях ФОП
ОСОБА_1 виконували інші люди.
Підготовку ґрунту на тракторі Т-150, який
належить ФОП ОСОБА_1 проводив ОСОБА_7.
Внесення добрив, посів соняшника,
обприскування гербіцидами на тракторі
відповідача МТЗ-80.2 проводив ОСОБА_6,
якому допомагав ОСОБА_8. Всі
матеріальні цінності (дизпаливо,
насіння, гербіциди, добрива) видавала
їм ФОП ОСОБА_1 Підвозив насіння,
дизпаливо, добрива та гербіциди ОСОБА_9.
Також разом з ОСОБА_1 ОСОБА_9 розводили
гербіциди та контролювали весь хід
робіт. На прохання позивача, відповідач
декілька разів іншим своїм трактором
та причіпною бочкою підвозив воду для
розведення гербіцидів та рідких добрив
та декілька раз під'їжджав до своєї
техніки, яка знаходилася у неї в оренді,
для проведення її ремонту (мембрани на
оприскувачі, шланги на сівалці). Після
завершення робіт ФОП ОСОБА_1 повернула
відповідачу орендовану техніку в
червні 20111 року. За оренду техніки та
сільгоспінвентарю ФОП ОСОБА_1
розрахувалася частково (за попередньою
домовленістю сторін вартість оренди
складала 21500 грн., ФОП ОСОБА_1 віддала 5000
грн., залишок боргу 16500 грн.), а залишок
коштів пообіцяла віддати після
збирання врожаю. Але після збирання
врожаю ФОП ОСОБА_1 з відповідачем не
розрахувалася. В жовтні 2012 року на
адресу відповідача від ФОП ОСОБА_1
надійшов лист-претензія, акти
виконаних робіт, акти списання
матеріальних цінностей, накладні про
отримання ОСОБА_2 матеріальних
цінностей, з яких останній дізнався, що
між сторонами був укладений не усний
договір оренди техніки, а «договір на
обробку та посів соняшника». Також
відповідач дізнався, що на виконання
цього договору він провів в 2011 році
роботи по посіву соняшника, внесенню
рідких добрив, внесенню гербіцидів,
обприскуванню пшениці, а для
проведення цих робіт він отримував у
ФОП ОСОБА_1 ТМЦ (дизпаливо, насіння,
гербіциди, добрива). Також згідно цього
листа-претензії він дізнався, що ФОП
ОСОБА_1 з ним за ці роботи розрахувалася
повністю. Відповідач звернувся до ФОП
ОСОБА_1 з проханням роз'яснити, що
означає ця претензія і коли, нарешті,
вона розрахується з ним, на що
позивачка відповіла, що вона нічого не
винна, це навпаки відповідач винен їй
кошти. В листопаді 2012 року ФОП ОСОБА_1
надіслала відповідачу новий
лист-претензію. Згідно зі змістом
другої претензії між сторонами був
усно укладений не договір оренди
трактора та сільгоспінвентарю, і вже не
усний договір «на обробку та посів
соняшника», як було вказано в першій
претензії, а усний «договір про надання
послуг з посіву соняшника». Щодо першої
позовної вимоги позивачки - визнати
правочин від 21.04.2011 року дійсним,
реальним та виконання договору від
21.04.2011 року по виконанню тракторних
послуг, відповідач вважає, що він
ніякого ні усного, ні письмового
договору з ФОП ОСОБА_1, чи то «договору
на обробку та посів соняшника», чи то
«договору про надання послуг з посіву
соняшника» не укладав. Ніяких дій на
виконання зазначених усних договорів
не вчиняв. Жодних матеріальних
цінностей від ПП ОСОБА_1 він не
отримував. Кошти за виконані роботи, чи
то за «договором на обробку та посів
соняшника», чи то за «договором про
надання послуг з посіву соняшника», не
отримував. Докази на які посилається
ФОП ОСОБА_1: акти виконаних робіт,
накладні, касові ордери виготовлені та
сфальсифіковані ФОП ОСОБА_1 самостійно
(накладні в 2012 році, а касові ордери в 2013
році). Жодного підпису відповідача на
цих документах немає і не могло бути.
Щодо другої вимоги позивача - визнати
договір на виконання тракторних послуг
від 21.04.2011 року між ФОП ОСОБА_1 та
фізичною особою ОСОБА_2 заключеним
(укладеним), то відповідач вважає, що
така вимога не відповідає способам
захисту цивільних прав та інтересів
судом передбаченим у статті 16 ЦК
України. Щодо третьої вимоги позивача -
зобов'язати відповідача підписати
договір на виконання тракторних послуг
від 21.04.2011 року, підписати відповідні
бухгалтерські документи, які
підтверджують юридичний факт
виконання тракторних послуг, одержання
ним товарно-матеріальних цінностей та
видаткові касові ордери на одержану
суму коштів, зазначена заявлена вимога
не може бути предметом позову, оскільки
ці документи є доказом підтвердження
наявності або відсутності юридичних
фактів, які мають значення для
правильного вирішення спору, не є
матеріально-правовою чи немайновою
вимогою позивача, на підставі якої суд
приймає рішення. Відповідач просить
суд повністю відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти позову
заперечує, підтримав позицію
відповідача у повному обсязі. Пояснив
суду, що договору про надання послуг
між сторонами не було. Був усний
договір оренди трактору. Письмових
доказів укладання договору позивачка
не надала. Усі надані позивачкою
документи сфальшовані. У задоволенні
позову просить відмовити.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
брали учать у справі, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
них докази, прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

З кінця квітня 2011 року по червень 2011
року на орендованих ФОП ОСОБА_1
земельних ділянках, що розташовані на
території Більманської та
Смирновської сільських радах
Куйбишевського району Запорізької
області були проведені
сільськогосподарські роботи з обробки
земельних ділянок добривами,
гербіцидами та посіву на них соняшника
за участю сторін та інших осіб.

Між сторонами письмові договори на
проведення сільськогосподарських
робіт не укладались.

Позивач стверджує, що між сторонами був
фактично укладений договір про надання
тракторних послуг (договір підряду).

Відповідач заперечує проти цього,
стверджує що між сторонами фактично
укладався договір оренди трактору та
сільгоспінвентарю в усній формі.

Згідно ч.1, 4 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ст. 208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.799 ЦК України договір
найму транспортного засобу
укладається у письмовій формі, а за
участю фізичною особи також підлягає
нотаріальному посвідченню.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що при укладанні договору,
сторонами були порушені вимоги закону
щодо форми договору, оскільки як і
договір про надання послуг, договір
підряду на суму більше ніж 340 гривень
так і договір оренди транспортного
засобу, повинні укладатись у письмовій
формі.

Відповідно до ст. ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох і більше
сторін, спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частиною 1 статті 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

З аналізу цивільного законодавства
про договір надання послуг вбачається,
що характерними рисами договору про
надання послуг (статті 901-907 ЦК) є те, що
послуги як окремий вид об'єктів
цивільних прав (ст. 177 ЦК), відрізняються
від інших об'єктів цивільних прав (ре
чей, результатів робіт, тощо). Послуги
мають нематеріальний характер, а їх
результат не набуває матеріального
вигляду, як результати робіт. Послуги
тісно пов'язані з особою виконавця та
процесом вчинення ним певних дій
(здійснення певної діяльності).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти і
оплатити виконану роботу.

Істотною умовою договору є умова про
предмет. Зі змісту ст.837 ЦК України
випливає, що предметом договору
підряду є як сама робота (виготовлення,
обробка, переробка, ремонт речі або
виконання іншої роботи), так і її
результат. Тому найважливішою
характеристикою предмета договору
підряду є якість.

З аналізу цивільного законодавства
про договір підряду вбачається, що
характерними рисами договору підряду є
те, що основним обов'язком підрядника є
виконання за завданням замовника
певної роботи на свій ризик і передача
йому результатів виконаної роботи, для
цього підрядник зобов'язаний
організувати роботу та керувати нею.

Відповідно до ст.759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно із ст.798,805 ЦК України, предметом
договору найму може бути транспортний
засіб. Договором може бути встановлено,
що транспортний засіб передається у
найм з екіпажем, який його обслуговує.
Управління та технічна експлуатація
транспортного засобу, переданого у
найм з екіпажем, провадиться його
екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових
відносин з наймодавцем. Витрати на
утримання екіпажу несе наймодавець.

В ході розгляду справи, були допитані
свідки, та учасники
сільськогосподарських робіт, щодо яких
між сторонами є спір.

Так, представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, допитаний як свідок, суду
показав, що договір з відповідачем на
виконання тракторних послуг сторони не
укладали, між сторонами були відносини
щодо оренди техніки, яка належить
відповідачу. Відповідач не був
виконавцем договору тракторних послуг.
Всі роботи на тракторі відповідача
виконував ОСОБА_6. Відповідач був
присутнім при виконанні робіт, коли
поламався оприскувач. Там були ОСОБА_9
та позивачка ОСОБА_1. Позивачка надала
відповідачу 5000 гривень за оренду
техніки за обприскування пшениці,
внесення добрив, посів соняшника.

Свідок ОСОБА_5, яка є матір'ю
відповідача, суду показала, що в квітні
2011 року до них звернулась позивачка для
оренди трактора, однак їй було
відмовлено, оскільки вони виконували
свою роботу. В кінці квітня 2011 року
позивачка повторно звернулась щодо
трактора. Оскільки вона (ОСОБА_5) хворіє
на рак, їй необхідні були кошти на
лікування, тому вирішили погодитись на
пропозицію позивачки. Позивачу був
наданий особистий трактор відповідача
по усному договору, письмовий договір
сторони не укладали. Позивачка про
оренду трактора та техніки, за ціну
домовлялась з відповідачем. Позивачка
повинна була сплатити 21 000 гривень,
однак сплатила тільки 5 000 гривень.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він
працював у ФОП ОСОБА_1 з 2010 року по 2012
рік. У червні 2011 року він культивував
на тракторі Т-150, що належить ФОП ОСОБА_1,
а позаду соняшник сіяв ОСОБА_6 на
тракторі МТЗ-82, який належить
відповідачу. Відповідач ОСОБА_2 участі
у виконанні сільськогосподарських
робіт не брав, одного разу відповідач
привозив запчастини для ремонту свого
трактора. При сівби соняшника
відповідача не було взагалі. Семена для
виконання сільхоз робіт підвозив
ОСОБА_9. Контролював роботи ОСОБА_9,
позивачка ОСОБА_1 приїжджала декілька
разів дивилась на виконання роботи,
виривала траву. Під час виконання
роботи позивачка не виписувала ніяких
дорожніх листів на дизпаливо, такі
листи не підписував.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він
працював на тракторі, який належить
особисто відповідачу ОСОБА_2 Доручення
щодо роботи надав відповідач - ОСОБА_2,
тому він (ОСОБА_6) поїхав в
розпорядження ФОП ОСОБА_1 та працював
на землях орендованих позивачем. Після
виконання робіт, трактор залишався на
зберіганні позивача, а при потребі він
забирав трактор додому. Дизпаливо
заливали до початку робіт, яке надавав
ОСОБА_9. До трактору він причіплював
оприскувач або сіялку. Воду возив
відповідач на іншому тракторі, який
належить СФГ «Привітне», скільки разів
не пам'ятає. При поломки, запчастини
привозив ОСОБА_9 та позивачка, а
встановлювали їх він разом із ОСОБА_1
Його роботу оплачував відповідач
ОСОБА_2 в розмірі 15 % від оплати ФОП
ОСОБА_1. Таких подій, коли позивачка
підвозила та надавала йому та
відповідачу добрива та гербіциди для
виконання робіт не було. Відповідач в
процесі сільхоз робіт не приймав.
Відповідач привозив одного разу
запчастини, коли була поломка.
Добривом, гербіцидами, насінням
займались ОСОБА_9 та ОСОБА_1, які
керували роботами. Ніяких дорожніх
листів він не бачив та нічого не
підписував.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він
працював у позивача ФОП ОСОБА_1 навесні
2011 року. Він виконував роботу по
внесенню добрив. Добрива вносились
трактором, що належить відповідачу, під
керуванням ОСОБА_6. Відповідача при
виконанні сільськогосподарських робіт
не було. Добрива підвозив ОСОБА_9, а він
(ОСОБА_8) засипав їх. Також була присутня
позивачка ОСОБА_1, яка перед ним
розрахувалась за виконану роботу
повністю. Усі роботи контролював
ОСОБА_9. Сільхоз роботи проходили за
землях, що були орендовані позивачем.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він
працює у позивача - ФОП ОСОБА_1 Як
оформлені трудові відносини йому не
відомо, відповідних документів він не
має. Заробітну плату він не отримує. По
обставинам позову йому відомо, що
приїхав відповідач та запропонував
надати послуги: посіяти, обробити
пестицидами. Про укладання договору
між сторонами йому не відомо, оскільки
вони самі домовлялись. В ході виконання
робіт, ОСОБА_9 видавав паливо, насіння,
добрива виконавцям договору -
відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які
обробляли земельні ділянки на
тракторах. Зазначені матеріальні
цінності він в свою чергу отримував у
ОСОБА_1, що за у документах за отримання
не розписувався. Щодо передачі
матеріальних цінностей ОСОБА_6
документи йому на підпис не надавав.
ОСОБА_2 був постійно присутнім при
виконанні робіт - на своєму тракторі
він возив воду, налаштовував сіялку.
ОСОБА_9 особисто заливав добрива,
засипав насіння під час виконання
робіт. Допуску до механізмів у нього не
було, за виконання роботи він не
відповідав. В ході виконання робіт
робив те, що говорила ОСОБА_1, та
контролював виконання роботи. Акти
виконаних робіт він не підписував, в
них зазначені не його підписи.

Із допиту свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 слідує, що вони виконували
сільськогосподарські роботи на
орендованих позивачем земельних
ділянках. На дану роботу їх прийняла
позивачка, яка і розрахувалася з ними
за роботу та забезпечувала
матеріалами, а ОСОБА_9 робота не
оплачувалась. В трудових відносинах ці
особи з позивачем ОСОБА_2 не перебували,
будь-яких цивільно-правових угод з ним
не укладали. Позивачка ОСОБА_1 разом із
ОСОБА_9 здійснювали керівництво
сільськогосподарських робіт,
слідкували та контролювали хід їх
виконання.

Враховуючи те, що за договором підряду
основним обов'язком підрядника є
виконання за завданням замовника
певної роботи на свій ризик і передача
йому результатів виконаної роботи, для
чого підрядник повинен організувати
роботу та керувати нею, чого відповідач
не мав можливості робити, у зв'язку з
тим, що керівництво роботами
здійснювала як сама позивачка, та і її
довірена особа - ОСОБА_9 Відповідач був
простим виконавцем робіт.

Відповідач ОСОБА_2 на тракторі, що
належить СФГ «Привітне» в ході
виконання сільськогосподарських робіт
підвозив воду та декілька раз
під'їжджав до своєї техніки для
проведення ремонту, а ОСОБА_6 виконував
роботи на іншому тракторі МТЗ-80.2, що
особисто належить на праві власності
відповідачу.

Ці встановлені судом обставини не
можуть бути однозначно розцінені судом
як факт вчинення відповідачем дій щодо
укладання та виконання договору про
надання тракторних послуг чи договору
підряду, оскільки вчинення цих дій
також може свідчити і про виконання
відповідачем умов за договором оренди
транспортного засобу із екіпажем та не
виключає існування між сторонами усної
домовленості про виконання
відповідачем роботи з доставки води
для проведення сільськогосподарських
робіт.

Відповідно до ст.218 ЦК України,
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не
може ґрунтуватися на свідченнях
свідків.

У пункті 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
звернуто увагу судів на те, що
відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 218
ЦК України не може доводитися
свідченнями свідків не лише
заперечення факту вчинення правочину
або оспорювання окремих його частин, а
й факт його вчинення, а також виконання
зобов'язань, що виникли з правочину.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК обставини
справи,які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи зазначені положення закону,
суд не приймає показання свідків щодо
укладання між сторонами будь-яких
правочинів як допустимі докази.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

В обґрунтування доводів щодо укладення
з ОСОБА_2 договору на виконання
тракторних послуг від 21.04.2011 року
(договору підряду) позивач ОСОБА_1
посилалася в суді на: договір на
виконання тракторних послуг на
орендованих земельних ділянках
належних орендарю приватному
підприємцю ОСОБА_1 (а.с.8), Додаток №1 до
договору на виконання тракторних
послуг від 21.04.2011 року (а.с.9), Додаток №2
до договору на виконання тракторних
послуг від 21.04.2011 року, вартість наданих
тракторних послуг на суму 17704,70 гривень,
акт на виконані тракторні послуги від
19.06.2011 року, копію накладної № 21 від 21
квітня 2012 року на суму 6555,00 гривень,
копію накладної № 22 від 18 червня 2012
року на суму 109574,80 гривень, видатковий
касовий ордер від 21 квітня 2011 року на
суму 600, 00 гривень, видатковий касовий
ордер від 22 квітня 2011 року на суму 3000, 00
гривень, видатковий касовий ордер від 23
квітня 2011 року на суму 300, 00 гривень,
видатковий касовий ордер від 28 квітня
2011 року на суму 200, 00 гривень, видатковий
касовий ордер від 10 червня 2011 року на
суму 1000, 00 гривень, видатковий касовий
ордер від 13 червня 2011 року на суму 1000, 00
гривень, видатковий касовий ордер від 23
червня 2011 року на суму 1500, 00 гривень,
подорожній лист трактора № 21 від 24
квітня 2011 року, подорожній лист
трактора № 22 від 03 травня 2011 року,
подорожній лист трактора № 23 від 03
червня 2011 року.

Як було встановлено в судовому
засіданні, та також свідчить з пояснень
позивача, жодний з наданих документів
не був підписаний ні відповідачем, ні
іншими виконавцями
сільськогосподарських робіт. Крім
того, як пояснив свідок ОСОБА_9, який
зазначений в документах як довірена
особа позивача, підписи в актах
виконаних робіт (а.с.14-15), та в
подорожніх листах трактора № 21 від 24
квітня 2011 року та № 22 від 03 травня 2011
року, йому не належать, а в Акті на
виконані тракторні послуги від 19.06.2011
року (а.с.11) його підпис взагалі
відсутній.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що обставини та відповідні
факти, з приводу яких складені письмові
документи, сторонами при укладанні
договору та в ході виконання робіт не
були підписані та відповідним чином
узгоджені, а тому вони не можуть бути
належними та допустимими доказами
укладання між сторонами договору про
надання послуг (договору підряду).

Зазначені документи, що долучені до
матеріалів справи, за своїм змістом не
є достатніми доказами для визнання їх
договором відповідно до вимог,
передбачених ст.626-628 ЦК України, і, для
висновку про те, що правовідносини, які
виникли між сторонами, характерні саме
для договору про надання тракторних
послуг (договору підряду) в розумінні
ст. 837 та ст.901 ЦК України.

Позивачкою не доведено факту
досягнення між сторонами істотних умов
договору про надання тракторних послуг
(договору підряду), отже договір про
надання тракторних послуг (договору
підряду) між сторонами є неукладеним.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача підписати договір на
виконання тракторних послуг від 21.04.2011
року, а також бухгалтерські документи,
то в цій частині позов також не
підлягає задоволенню, оскільки свобода
договору, закріплена у ст. 627 ЦК України,
полягає у тому, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору, а тому суд
не вправі покладати на відповідача
такий обов'язок.

Враховуючи викладене, з урахуванням
фактичних обставин справи, наданих
доказів, суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити за
недоведеністю.

Керуючись ст.ст.
203,205,208,218,626,638,759,798,799,805,837,901 ЦК України,
ст.ст.10,11,59,60,212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про встановлення правочину від
21.04.2011 року дійсним, реальним договором
та визнання умов договору від 21.04.2011
року на виконання транспортних послуг,
- відмовити.

Рішення суду відповідно до
частини 1 статті 223 ЦПК України набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Куйбишевський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Р.С.Солодовніков