Провадження № 2/127/446/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2014 року

м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

Головуючого судді Борисюк І. Е.,

За участю секретаря: Пєскова Є. Д.,

представника позивача Селезньова М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулось ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс» з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Ухвалою суду від 06.02.2014 року замінено
первісного відповідача - ОСОБА_2 на
належного - фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2, в зв'язку з чим виникло питання
щодо підсудності даної справи.

Представник позивача при вирішенні
даного питання поклався на думку суду.

В судове засідання відповідач
повторно не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи. Про причини неявки
суду не повідомлено.

Статтею 15 ЦПК України чітко визначено
компетенцію судів щодо розгляду
цивільних справ.

До початку розгляду справи по суті
судом встановлено, що заявлений позов
не підлягає розгляду в суді у порядку
цивільного судочинства, оскільки
предметом спору є стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 0101/0907/01-007 від 21.09.2007 року, укладеним
між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ФОП ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 51 ЦК України до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГК України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України
суб'єктами господарювання є:
господарські організації - юридичні
особи, створені відповідно до
Цивільного кодексу України, державні,
комунальні та інші підприємства,
створені відповідно до цього Кодексу, а
також інші юридичні особи, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані в установленому законом
порядку; громадяни України, іноземці та
особи без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно ст. 21 ГПК України сторонами в
судовому процесі - позивачами і
відповідачами - можуть бути
підприємства та організації, зазначені
у ст. 1 цього Кодексу. Позивачами є
підприємства та організації, що подали
позов або в інтересах яких подано позов
про захист порушеного чи оспорюваного
права або охоронюваного законом
інтересу. Відповідачами є підприємства
та організації, яким пред'явлено
позовну вимогу.

Отже, враховуючи вище зазначене суд
вважає, що заявлені позивачем вимоги
повинні розглядатись в порядку
господарського судочинства.

Ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в суді, до
підсудності якого вона віднесена
процесуальним законом (стаття 8 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів»).

Якщо після відкриття провадження у
справі та до початку судового розгляду
(розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК
України) виявиться, що заяву було
прийнято з порушенням правил
підсудності, суд передає справу на
розгляд належному суду незалежно від
волевиявлення сторін (пункт 2 частини
першої статті 116 ЦПК).

Порушення правил підсудності є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Отже, враховуючи те, що лише після
заміни первісного відповідача
належним виникло питання щодо
підсудності даної справи і до початку
розгляду справи по суті, суд захищаючи
при цьому права та інтереси як позивача
так і відповідача по справі, сприяючи
справедливому розгляду справи, прийшов
до висновку про закриття провадження у
справі в зв'язку з тим, що вона не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України про
закриття провадження у справі суд
постановляє ухвалу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що при зверненні до
суду позивачем було сплачено судовий
збір в сумі 1 669, 19 гривень згідно
платіжного доручення № 808 від 17.12.2013
року, який відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7
Закону України «Про судовий збір»
підлягає поверненню позивачу в зв'язку
з прийняттям судом рішення про
закриття провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» повернення сплаченої
суми судового збору здійснюється в
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади із
забезпечення реалізації державної
фінансової політики.

Враховуючи вище викладене, керуючись
ст. 51 ЦК України, ч. 1 ст. 42, п. 1.- п. 2. Ч. 2 ст.
55, ч. 1 ст. 179 ГК України, ст. 8 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», ст. 21 ГПК України, ч. 1 та ч. 3 ст. 7
Закону України «Про судовий збір», п. 1
ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 206 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі
за позовом ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Повернути ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» (місцезнаходження: м.
Київ, вул. Щорса, буд. 31, )
судовий збір сумі 1 669, 19 гривень,
сплачений згідно платіжного доручення
№ 808 від 17.12.2013 року, згідно якого
«отримувач: УК у м. Вінниця,
призначення платежу: судовий збір за
позовом ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до
ОСОБА_2; Вінницький міський суд
Вінницької області, код отримувача
38054707».

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: