АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Головін В. О. Доповідач - Городнича
В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Білаш
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 29 жовтня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» в особі
Павлоградського управління по
експлуатації газового господарства
публічного акціонерного товариства
«Дніпропетровськгаз», ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідачів,
посилаючись на те, що на підставі
договору купівлі-продажу земельних
ділянок вона є власником земельних
ділянок 0,1000 га та 0,0128 га, розташованих
по АДРЕСА_1. Позивач не має можливості
виконувати будівельні роботи щодо
будівництва гаража, оскільки через
частину земельної ділянки, на якій за
будівельним паспортом повинен
будуватися гараж, проходить газопровід
- ввід до житлового будинку АДРЕСА_2.
Землекористувачем земельної ділянки
за вказаною адресою є ОСОБА_3
Відповідно до листа від 10.07.2013р. №1201 ПАТ
по газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» повідомило, що
газопровід - ввід до житлового будинку
№ 93 прокладено не відповідно до
проектного рішення. На сьогоднішній
день відповідачі не провели роботи з
переносу газопроводу - вводу до
житлового будинку № 93 з земельної
ділянки, що належить позивачу на правах
приватної власності.

Враховуючи вищезазначене та уточнивши
позовні вимоги, позивач просить суд
усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою шляхом зобов'язання
ПАТ по газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» і ОСОБА_3
демонтувати газопровід - ввід
житлового будинку АДРЕСА_2, що
проходить скрізь земельну ділянку
площею 0,1000 га, яка розташована по
АДРЕСА_1. Покласти на відповідачів
судові витрати по справі.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 жовтня 2014 року у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати частково рішення суду в
частині відмови в задоволенні позову
та постановити нове рішення, яким
задовольнити позов і зобов'язати
ОСОБА_3 демонтувати та винести
ввід-газопровід житлового будинку
АДРЕСА_2 за межі земельної ділянки
АДРЕСА_1, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником земельних ділянок 0,1000 га та
0,0128 га, розташованих по АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
земельних ділянок, посвідченого 21
грудня 2012 року приватним нотаріусом
Павлоградського МНО та
зареєстрованого в реєстрі за №2113.

Цільове призначення даних земельних
ділянок, згідно державних актів - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, та ведення особистого
селянського господарства, відповідно.

З метою використання земельних ділянок
за цільовим призначенням, 14 жовтня 2013
року позивач отримала будівельний
паспорт на будівництво двоповерхового
житлового будинку, гаража, бані;
альтанки, та 17 жовтня 2013 року
зареєструвала в Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області за номером
ДП27 повідомлення про початок
виконання будівельних робіт.

Через частину земельної ділянки площею
0,1000 га, на якій за будівельним
паспортом повинен будуватися гараж,
проходить ввід- газопровід до
житлового будинку АДРЕСА_2.

Власником земельної ділянки № 93,
згідно Державного акту на право
власності на землю, являється ОСОБА_3

Газифікація житлового будинку № 93,
якій належить відповідачу, відбувалася
на підставі рішення Павлоградського
міськвиконкому №23/27 від 09.07.1965 року.

Суд встановив, що на час проведення
вводу газопроводу до будинку
відповідача в 1965 році, земельні ділянки
№ 91 і № 93 були однією земельною
ділянкою АДРЕСА_3 і належали ОСОБА_4

Суд дійшов висновку, що на сьогоднішній
день власником вводу газопроводу до
будинку № 93 є ОСОБА_3, яка не вчиняла
будь яких дій які б свідчили про
порушення нею прав та законних
інтересів позивача, як власника
земельної ділянки, через яку
прокладено газопровід до житлового
будинку відповідача, оскільки цей
газопровід було прокладено відповідно
за попередньою згодою колишнього
власника земельної ділянки.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст. 316-319, 321 ЦК України, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

В своїй скарзі апелянт посилається на
те, що суд не врахував положення ч. 5 ст.
319 ЦК України, згідно якої власник не
може використовувати право власності
на шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі. Крім того,
апелянт вважає, що суд безпідставно
посилається на те, що газопровід було
прокладено відповідно за попередньою
згодою колишнього власника земельної
ділянки ОСОБА_4, а тому ОСОБА_3 не
порушувала права та законні інтереси
позивача. Такий висновок суду апелянт
вважає необґрунтованим та надуманим,
що є підставою для скасування рішення
суду.

Проте, з такими доводами апелянта
погодитися не можна, враховуючи
наступне.

Згідно ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку встановленим
вказаним кодексом, звернутися до суду
за захистом своїх порушених, не
визнаних або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів. Здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб визначений законом.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення. Під
способами захисту суб'єктивних
цивільних прав законом закріплені
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання),
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
встановлено ст. 16 ЦК України. Згідно
зазначеної норми права, власник
порушеного права може скористатися не
будь-яким, а цілком конкретним способом
захисту свого права.

Зазначений позивачкою спосіб захисту,
а саме усунення перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
шляхом зобов'язання ОСОБА_3 демонтувати
газопровід - ввід житлового будинку
АДРЕСА_2, що проходить скрізь земельну
ділянку площею 0,1000 га, яка розташована
по АДРЕСА_1, статтею 16 ЦК України не
передбачений.

Як встановлено судом першої інстанції,
за згодою попереднього власника
земельної ділянки, яким був батько
відповідачки - ОСОБА_4, було проведено
ввід газопроводу до будинку
відповідача в 1965 році. Таким чином, ввід
газопроводу до будинку був власністю
ОСОБА_4

Позивачем ні в суді першої інстанції,
ні в апеляційній інстанції не надано
доказів, що саме діями ОСОБА_3 порушено
права та законні інтереси позивача. А
також не надано будь-якого доказу, який
би підтверджував неможливість
користуватися земельною ділянкою у
зв'язку з наявністю газопроводу.

Отже, виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів приходить до висновку,
що позивачем було пред'явлено позов до
неналежного відповідача та обраний
неналежний спосіб засхисту.

Крім того, власник житлового будинку
АДРЕСА_2 є абонентом Павлоградського
управління по експлуатації газового
господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз»
та який не має заборгованості за
спожитий природний газ. Питань
аварійної роботи системи
газопостачання до житлового будинку
АДРЕСА_2 на даний час немає.

Також, Павлоградське управління по
експлуатації газового господарства
ПАТ «Дніпропетровськгаз» не є
власником або балансоутримувачем
газопроводу - вводу до будинку АДРЕСА_2.
А тому не має права без дозволу
власника газопроводу вчиняти будь-які
дії з майном. Заяви від ОСОБА_3 до
Павлоградського УЕГГ про переніс,
демонтаж та реконструкцію
газопроводу-вводу не надходило.

Доводи апелянта, що ввід-газопровід до
будинку відповідача прокладено не
відповідно до проектного рішення, є
безпідставними, оскільки відсутні
висновки компетентних органів, які б
підтверджували невідповідність
проекту газопроводу існуючим
технічним нормам.

Тому, доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не дають підстав для
скасування чи зміни рішення суду. Крім
того, зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм матеріального та процесуального
права.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
В.С. Городнича

Судді:
О.П. Варенко

О.В. Лаченкова