АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №2/623/1586/13-ц
Провадження№ 22-ц /790/8459/13
Головуючий 1 інст. -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Гуцал Л.В.,

суддів
-Коростійової В.І., Івах А.П.,

за участю
секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 02 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя
особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів
на повнолітню дитину, яка продовжує
навчання,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, який уточнила
у серпні 2013 року.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем з 16 липня 1994 року
по 14 квітня 2004 року.

Від шлюбу є двоє дітей: син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

21 січня 2013 року сину виповнилося
повноліття, відповідач мешкає окремо
від сина, ОСОБА_4 мешкає з нею та
знаходиться на її у триманні.

Після виповнення повноліття син
продовжує навчання - є студентом
першого курсу Донецького державного
інституту здоров'я, фізичного
виховання і спорту при Національному
університеті фізичного виховання і
спорту України, у зв'язку з чим потребує
матеріальної допомоги від відповідача,
але відповідач грошей на потреби сина
пов'язані з навчанням не надає.

Посилаючись на вказані обставини,
просила суд стягнути з відповідача на
користь повнолітнього сина ОСОБА_4
аліменти в розмірі по 350 гривень
щомісячно до закінчення навчання.

Відповідач позов визнав частково, не
заперечував проти стягнення з нього
аліментів в сумі по 100 грн. щомісячно.
Посилався на те, що він хоча і має
постійне місце роботи, але розмір
заробітної плати, з урахуванням сплати
аліментів на неповнолітню доньку, не
дає можливості сплачувати аліменти в
розмірі по 350 грн. щомісячно.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 02 жовтня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено в повному обсязі .

На це рішення ОСОБА_1, в особі свого
представника ОСОБА_2, подав апеляційну
скаргу. Просе рішення суду першої
інстанції змінити в частині розміру
аліментів, зменшивши розмір аліментів
на утримання повнолітнього сина, що
продовжує навчання до 100 гривень на
місяць. При цьому посилається на:
необґрунтованість рішення суду та
винесеним з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і
обгрунтованівсть судового рішення
відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України - у
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні з підстав,
передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Задовольняючи позов, та стягуючи
аліменти в розмірі по 350 грн. щомісячно,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_4, хоча і є повнолітнім, проте
продовжує навчання у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_1
зобов'язаний утримувати сина, від цього
обов'язку ухиляється, за своїм майновим
та сімейним станом має можливість
надавати допомогу у зазначеному вище
розмірі.

Судова колегія з таким висновком суду
першої інстанції погоджується
частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 20 постанови від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1
перебували у шлюбі, який було розірвано
у 2004 році. Від шлюбу сторони мають двох
дітей, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження та дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. За
рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 14 травня
2003 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
стягувались аліменти на утримання
дітей в розмірі по 1/3 частині всих видів
його доходу щомісячно. Після
досягнення сином ОСОБА_4 повноліття,
аліменти стягуються лише на
неповнолітню доньку в розмірі 1/6
частини, про що позивачка пояснила суду
апеляційної інстанції.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
батьком якого є відповідач, навчається
на першому курсі Донецького
державного інституту здоров'я,
фізичного виховання і спорту при
Національному університеті фізичного
виховання і спорту України на
бюджетній основі, денна форма навчання,
проживає у гуртожитку, самостйного
доходу не має, стипендію не отримує,
знаходиться на утриманні матері -
позивачки у справі. Єдиним джерелом
доходу ОСОБА_3 є заробітна плата,
середньомісячний розмір якої складає
2410 грн. Крім того на її утриманні
знаходиться неповнолітня дочка.
Відповідач мешкає окремо від сина,
працює в приватному підприємстві
«Система» в м.Київі, розмір його доходу
за період з січня по червень 2013 року
склав 7020 грн. Крім того, ОСОБА_1 щороку
разово отримує дохід у вигляді
орендної плати від СТОВ «Злагода» за
користування належною йому земельною
ділянкою (за 2013 рік нараховано 3 962 грн).
Зазначені обставини сторонами
визнаються.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
ОСОБА_4, як такий, що продовжує навчання,
потребує матеріальної допомоги і що,
ОСОБА_1, має можливість таку допомогу
надавати.

Проте, визначаючи спосіб стягнення
аліментів та їх розмір, суд першої
інстанції не в повний мірі врахував
вимоги ст.200 СК України, не взяв до уваги
заперечення відповідача та
безпідставно дійшов висновку про
можливість сплати останнім аліментів у
твердій грошовій сумі та у визначному
позивачкою розмірі.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків.

Норми СК України встановлюють принцип,
відповідно до якого базою аліментних
відрахувань є дійсні та постійні
доходи платника.

За змістом закону, у відсутності
домовленості між сторонами, визначення
судом аліментів у твердій грошовій
сумі доцільно у випадках, коли їх
стягнення у частці від заробітку
(доходу) її платника неможливе або
викликає труднощі.

Судом встановлено та визнається
сторонами, що ОСОБА_1 з 01 серпня 2012 року
постійно працює в ПП «Система» на
посаді техніка-доглядача і
середньомісячний розмір його
заробітної плати складає 1175 грн.
Аліменти на утримання неповнолітньої
дочки з ОСОБА_1 стягуються у частці від
його доходу.

За таких обставин, доцільним та таким
що відповідає вимогам закону є
визначення розміру аліментів у частці
від доходу відповідача.

З урахуванням положень ст.182 СК України,
приймаючи до уваги розмір доходу
ОСОБА_1, той факт, що він за судовим
рішенням сплачує аліменти на
неповнолітню дитину в розмірі 1/6
частини від свого доходу, судова
колегія вважає можливим стягнути
аліменти на повнолітнього сина, який
продовжує навчання у розмірі 1/6 частини
всих відів заробітку (доходу) ОСОБА_1

При цьому судова колегія враховує і
обов'язок ОСОБА_3 утримувати
повнолітнього сина, який продовжує
навчання.

Враховуючи викладне, судова колегія
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції в частині визначення
способу сплати та розміру аліментів
змінити.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3,
ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 02 жовтня
2013 року

змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, який
народився в с.Довгеньке Ізюмського
району Харківської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти
на час навчання у розмірі по 1/6 частині
всих видів його доходу щомісячно,
починаючи з 24 квітня 2013 року і до
закінчення навчання - 30 червня 2016 року
або припинення навчання.

І іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий

Судді