АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 680/1318/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2493/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Корніюк А.П.

суддів : П»єнти І.В., ОСОБА_1,

при секретарі: Сацюк Г.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року у справі за поданням в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Новоушицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_3.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року заявник звернувся до суду з поданням зазначаючи, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання судового рішення у звязку із чим просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України жителю ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом Новоушицького районного суду Хмельницької області №680/749/14-ц від 15.09.2014 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 310 331,51 грн. боргу та 3 104 грн. судового збору, без відібрання паспорту.

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року в задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з ухвалою суду, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою тимчасово обмежити право виїзду за кордон ОСОБА_3 Посилається на те, що 18.09.2014 року державним виконавцем на адресу боржника направлено запит щодо надання переліку майна та коштів, які перебувають у його власності, проте в порушення ст.ст. 5,11,12 Закону України "Про виконавче провадження" відповіді боржником не надіслано. Також апелянт зазначає, що за боржником зареєстровано транспортні засоби, однак це майно боржником для проведення опису не надано та їх місце знаходження не повідомлено. Крім того, апелянт вказує, що судом не надано належної оцінки доказам та в порушення вимог ст. 6 ЦПК України суд не повідомив його про місце і час розгляду справи.

Апелянт, представник ВДВС Новоушицького райуправління юстиції та ОСОБА_3 до суду не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч.1. ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні подання в.о. начальника відділу ВДВС Новоушицького райуправління юстиції суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що заявником не надано належних доказів, що свідчили б про свідоме ухилення боржника від виконання рішення, а також те, що не застосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в»їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв»язання спорів у цій сфері.

Так, положеннями ст.6 вищезазначеного Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надана оцінка тому факту, що ОСОБА_3 в порушення вимог абзацу 2 ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в добровільному порядку не надано інформації щодо переліку майна та коштів, які перебувають у його власності, на думку колегії суддів, є безпідставними, адже судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України дано оцінку усім доказам, що надавалися в.о. начальника відділу ВДВС Новоушицького райуправління юстиції і ці доводи зводяться до незгоди апелянта з їх оцінкою. Разом з тим, апелянтом не надано суду першої інстанції належних доказів того, що ОСОБА_3 отримано вказаний запит і він свідомо ухиляється від виконання рішення суду.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що в оскаржуваній ухвалі не відображені результати оцінки та мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті, а саме: постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанов про оголошенні розшуку транспортних засобів, вимог державного виконавця до боржника щодо надання відомостей про майно, надання транспортних засобів для проведення опису, інформації Державної прикордонної служби щодо перетинання боржником кордону, колегія суддів вважає їх обґрунтованими, однак вказане порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції в порушення ст. 6 ЦПК України ОСОБА_2 не повідомлено про час та місце розгляду вказаної справи є необґрунтованими, адже відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання… без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (ст.122 ЦПК України), а саме: не постановлення ухвали про відкриття провадження у справі є безпідставними, адже стаття 377-1 ЦПК України не містить чіткий порядок прийняття подання державного виконавця до розгляду, а положення, що викладені в листі Верховного Суду України від 01.02.2013року "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" носять декларативний характер.

Не можна визнати переконливими і інші доводи апеляційної скарги, оскільки вони не містять доказів які б спростовували висновки суду першої інстанції і впливали на законність його рішення.

Оскільки оскаржувана ухвала суду відповідає обставинам справи, винесена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Новоушицького районного суду від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4 Справа: №22-ц/792/2493/14

Доповідач Корніюк А.П. Категорія: ухвала