Справа № 344/305/14-ц
Провадження № 4-с/344/22/14
У Х В А Л А

14 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський
суд Івано-Франківської області в
складі:

головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі с/з/
Дзюбак Х.Б.,

за участю представника скаржника
Непорадної Т.В.,

розглянувши справу за скаргою ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»,
заінтересована особа - старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
Пилип’юк Я.В. на дії державного
виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Івано-Франківської ОД АТ «Райффайзен
Банк Аваль» звернулося в суд з скаргою
на дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
та скасування постанов про відмову у
відкритті провадження від 17.12.2013 року,
зобов'язання усунути допущені
порушення та стягнення судового збору.

Скаргу обґрунтовано тим, що згідно
рішення Івано-Франківського міського
суду від 24.07.2013 року було стягнуто
солідарно на користь АТ «Райффайзен
Банк Аваль» суму заборгованості - 3 772
815.99 грн. з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та видано
даним судом 24.10.2013 року два виконавчі
листа про стягнення боргу. 09.12.2013 року
стягувачем подані виконавчі листи до
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції в Івано-Франківській області,
однак 17.12.2013 року оскаржуваними
постановами було відмовлено у
відкритті провадження, оскільки у
виконавчому листі вказано два коди
стягувача.

Представник скаржника підтримав
заявлені вимоги, просив скаргу
задовольнити.

Представник суб'єкта оскарження в
судове засідання не прибув і про
причину своєї неявки суд не повідомив,
хоча про день, час та місце розгляду
справи був повідомлений в
установленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Заслухавши пояснення представника
скаржника, судом встановлено, що спір
між сторонами виник з приводу дій
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
при примусовому виконанні судового
рішення Івано-Франківського міського
суду від 24.07.2013 року та виконавчих
листів на його виконання.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно рішення Івано-Франківського
міського суду від 24.07.2013 року було
стягнуто солідарно на користь АТ
«Райффайзен Банк Аваль» суму
заборгованості - 3 772 815.99 грн. з ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 та видано даним судом 24.10.2013 року
два виконавчі листа про стягнення
боргу (а.с.6-7, 9-10).

09.12.2013 року стягувачем подані виконавчі
листи до відділу примусового виконання
рішень управління ДВС головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області, однак
17.12.2013 року постановою по
реєстраційному номеру провадження
41272067 та постановою по реєстраційному
номеру провадження 41271903 старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
Пилип’юком Я.В. було відмовлено у
відкритті провадження, оскільки у
виконавчі листи не відповідають
вимогам ст..18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме в графі
стягувач вказано різні коди ЄРДПОУ, що
унеможливлює точної ідентифікації
стягувача (а.с.5, 8).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України "Про виконавче провадження"
(далі Закон). Вказаний нормативний акт є
спеціальним по відношенню до інших
нормативних актів при вирішенні
питання щодо оцінки дій державного
виконавця.

В силу дії ст.18 цього закону у
виконавчому документі зазначаються, в
тому числіповне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові за наявності)
(для фізичних осіб) стягувача і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за наявності (для юридичних
осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню. У разі якщо
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в
кількох місцях, у виконавчому
документі зазначаються один боржник та
один стягувач.

Виконавчі листи видані
Івано-Франківським міським судом є
виконавчим документом, що підлягає
виконанню державною виконавчою
службою і відповідають вимогам даного
закону. При цьому суд зазначає, що код
ЄРДПОУ зазначений юридичної особи ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» м.Київ, та в
подальшому зазначаються реквізити
рахунку для сплати, який належить
Івано-Франківській ОД АТ «Райффайзен
Банк Аваль», в тому числі і код обласної
дирекції. Про те, суб'єкт оскарження на
даний факт не звернув уваги, при чому
він вправі був після відкриття
провадження уточнити у стягувача
реквізити отримувача заборгованості
таких коштів.

Статтею 26 Закону України "Про
виконавче провадження", в редакції, яка
діяла з 04.11.2010 року, передбачено право
державного виконавця у відмові у
відкритті виконавчого провадження, в
тому числі за п.6) ч.1 невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону. У
разі відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз'яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами статті
18 цього Закону.

Однак, виконавчі документи видані
судом, відповідають вимогам, тому
відмова у відкритті провадження є
неправомірною, а постанови такими, що
підлягають до скасування.

Оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби має відбуватися
згідно зі статтею 13 Закону України «Про
державну виконавчу службу», частиною
третьою статті 6, частиною першою
статті 12, статтею 82 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про державну виконавчу службу» дії
або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені до
вищестоящої посадової особи або до
суду у порядку, встановленому законом.
Незважаючи на те, що в цій статті не
зазначено можливість оскарження
рішення державного виконавця, іншими
статтями цього Закону та інших
законодавчими актами передбачено
можливість оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця.
Так, згідно з частиною третьою статті 6
Закону України «Про виконавче
провадження» рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом, а
відповідно до частини першої статті 12
цього Закону сторони виконавчого
провадження мають право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця з питань
виконавчого провадження у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК та статті
82 Закону України «Про виконавче
провадження» скарги на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або начальника відділу державної
виконавчої служби, державних
виконавців і посадових осіб
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України та
відділів державної виконавчої служби
(далі - ВДВС) Головного управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласного,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, що
стосуються виконання судових рішень,
подаються до суду, який видав
виконавчий документ.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу ДВС задовольнити
вимогу заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи.

Однак, вимога скаржника про
зобов'язання усунути допущені
порушення, не підлягає до задоволення,
оскільки суб'єкт оскарження вчиняє дії
за власними повноваженнями з
дотриманням Закону України «Про
виконавче провадження», при цьому суд
не може зобов'язувати орган ДВС вчиняти
дії чи не вчиняти їх, якщо це і
передбачені даним законом.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі наведеного, відповідно до
Закону України „Про виконавче
провадження", ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Івано-Франківської ОД АТ
"Райффайзен Банк Аваль", заінтересована
особа - старший державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
Пилип’юк Я.В. на дії державного
виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС
Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області Пилип’юка
Я.В. щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження по виконанню
виконавчих листів, виданих 24.10.2013 року
Івано-Франківським міським судом про
стягнення заборгованості із ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

Скасувати постанову старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області Пилип’юк
Я.В про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 17.12.2013 року
(реєстраційний номер виконавчого
провадження 41272067) про стягнення
заборгованості з ОСОБА_5 та постанову
старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
Пилип’юк Я.В про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 17.12.2013 року
(реєстраційний номер виконавчого
провадження 41271903) про стягнення
заборгованості з ОСОБА_6.

Стягнути з відділу примусового
виконання рішень ДВС Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області,
м.Івано-Франківськ, вул. Галицька. 45, на
користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Івано-Франківської ОД АТ
"Райффайзен Банк Аваль", , м.Івано-Франківськ,
вул.Незалежності, 19, витрати по сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн.

В задоволенні решти заявлених вимог -
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Довідка: повний текст ухвали
виготовлено 17 лютого 2014 року.

Суддя
Польська
М.В.