інстанції Ярмола О.Я.Провадження №
22-ц/780/855/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 41
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Таргоній Д.О.,

при секретарі Микитенко
Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2013 року по справі за
позовом Білоцерківського
національного аграрного університету
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа -
служба у справах дітей виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради,
про виселення з гуртожитку без надання
іншого жилого приміщення,

В С Т А Н О В И
Л А :

У вересні 2013 року Білоцерківський
національний аграрний університет
звернувся до суду з вищевказаним
позовом та просив ухвалити рішення про
його задоволення, посилаючись на те, що
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їхня малолітня дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживають в
кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку
університету НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

Зазначена кімната в малосімейному
гуртожитку була надана ОСОБА_1 на
підставі спільного рішення
адміністрації і профспілкового
комітету університету (протокол №16 від
17.04.2006 року) та ордеру на тимчасове жиле
приміщення №409 від 17.04.2006 року на час
його навчання в аспірантурі.

Наказом по Білоцерківському НАУ від
29.10.2008 року за № 685/С ОСОБА_1 у зв»язку із
закінченням терміну навчання було
відраховано зі стаціонарної
аспірантури за державним замовленням
без представлення дисертації до
попереднього захисту.

Згідно наказу від 14.09.2009 року за №
210/ОС ОСОБА_1 було зараховано на посаду
асистента кафедри виробництва та
переробки продукції рибництва на 2009-2010
навчальний рік з 10.09.2009 року по 30.06.2010
року.

20.10.2009 року наказом №270/О ОСОБА_1 та
його сім»ї було продовжено термін
проживання в кімнаті гуртожитку на
період його роботи в університеті.

Наказом № 167/ОС від 01.09.2010 року ОСОБА_1
був зарахований на посаду асистента
кафедри виробництва та переробки
продукції рибництва на 2010 - 2011
навчальний рік з 01.09.2010 року по 30.06.2011
року.

30.06.2011 року в зв»язку з закінченням
строку договору, укладеного з ОСОБА_1,
його було звільнено з займаної посади
на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України
згідно наказу від 30.06.2011 року за № 102/ОС.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 з 30.06.2011
року не перебуває в трудових
відносинах з Білоцерківським
національним аграрним університетом,
то на підставі ст. 132 ЖК Української РСР
та розділу 7 «Примірного положення про
гуртожитки» він та його сім»я
підлягають виселенню з гуртожитку в
добровільному порядку. Разом з тим на
звернення адміністрації університету
про виселення відповідачі не реагують,
в зв»язку з чим позивач і звернувся до
суду з позовом про їхнє виселення з
кімнати НОМЕР_1 малосімейного
гуртожитку Білоцерківського
національного аграрного університету
НОМЕР_2, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, без надання їм іншого жилого
приміщення.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2013 року позов задоволено.
Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з кімнати НОМЕР_1
малосімейного гуртожитку
Білоцерківського національного
аграрного університету, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, без
надання іншого жилого приміщення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали на нього
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просили рішення
суду скасувати та ухвалити по справі
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді
доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено,
що на підставі ордеру на тимчасове
житлове приміщення №409 від 17.04.2006 року
ОСОБА_1 на сім»ю в складі двох осіб (на
нього та дружину ОСОБА_2) надано кімнату
площею 17,44 кв.м. за НОМЕР_1 в гуртожитку
ДАУ за адресою: АДРЕСА_1, на час його
навчання в аспірантурі (а.с.12). Ордер
видано на підставі спільного рішення
адміністрації та профспілкового
комітету ДАУ, протокол №16 від 17.04.2006
року.

Наказом по Білоцерківському НАУ
від 29.10.2008 року за № 685/С (а.с.13) ОСОБА_1 у
зв»язку із закінченням терміну
навчання було відраховано зі
стаціонарної аспірантури за державним
замовленням без представлення
дисертації до попереднього захисту.

Згідно наказу від 14.09.2009 року за №
210/ОС (а.с.14) ОСОБА_1 було зараховано на
посаду асистента кафедри виробництва
та переробки продукції рибництва на
2009-2010 навчальний рік з 10.09.2009 року по
30.06.2010 року, в зв»язку з чим 20.10.2009 року
наказом №270/О (а.с.15) ОСОБА_1 та його
сім»ї було продовжено термін
проживання в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку
НОМЕР_2 на період його роботи в
університеті.

Наказом № 167/ОС від 01.09.2010 року (а.с.16)
ОСОБА_1 був зарахований на посаду
асистента кафедри виробництва та
переробки продукції рибництва на 2010 -
2011 навчальний рік з 01.09.2010 року по 30.06.2011
року.

30.06.2011 року в зв»язку з закінченням
строку договору, укладеного з ОСОБА_1,
його було звільнено з займаної посади
на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України
згідно наказу від 30.06.2011 року за № 102/ОС
(а.с.17), що підтверджується записом в
трудовій книжці відповідача (а.с.35-36).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову та виселення відповідачів з
гуртожитку без надання їм іншого
жилого приміщення, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
позову і колегія суддів погоджується з
такими висновками суду, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК
Української РСР жила площа в
гуртожитку надається за спільним
рішенням адміністрації підприємства,
установи, організації чи органу
кооперативної або іншої громадської
організації та відповідного
профспілкового комітету і комітету
комсомолу.

Згідно ст. 129 ЖК Української РСР на
підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 ЖК сезонні,
тимчасові працівники і особи, які
працювали за строковим трудовим
договором, які припинили роботу, а
також особи, що вчились у навчальних
закладах і вибули з них, підлягають
виселенню без надання іншого жилого
приміщення з гуртожитку, який їм було
надано у зв»язку з роботою чи
навчанням.

Оскільки відповідач ОСОБА_1
працював в БНАУ за строковим трудовим
договором і був звільнений в зв»язку з
закінченням строку його дії на
підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи письмовими доказами,
неспростованими відповідачами,
обґрунтованим є висновок суду першої
інстанції про виселення його та членів
його сім»ї з гуртожитку, наданого
ОСОБА_1 для проживання на час його
роботи в університеті. Доказів, які б
підтверджували факт перебування
ОСОБА_1 в трудових відносинах з
Білоцерківським національним аграрним
університетом на час ухвалення
рішення, відповідачами суду надано не
було.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставність виселення в зв»язку з
закінченням строку дії строкового
трудового договору, який насправді є
безстроковим, колегією суддів
відхиляються, оскільки ці доводи
спростовуються наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, які
підтверджують факт укладання між
сторонами саме строкового трудового
договору.

Інших доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга
відповідачів не містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :