Справа № 591/8445/13-ц
Провадження № 2/591/83/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Зарічний районний суд
м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з
участю секретаря - Попович Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі
частки домоволодіння та земельної
ділянки у власність,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що він та відповідач є власниками
домоволодіння та земельної ділянки,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно договору дарування від 15 серпня
2000р. ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1
прийняв в дар 40/100 частин домоволодіння
з відповідною частиною надвірних
господарчих та побутових будівель, що
знаходяться в АДРЕСА_1, розташованого
на приватизованій земельній ділянці.
Згідно п.4 зазначеного договору у
власність та користування позивача
перейшло: «Б» - житловий будинок,
житлова площа якого 24,6 кв.м., і
господарчі та побутові будівлі: ?
частина сараю «В», вбиральня «К», гараж
«Е», ? частина огорожі «№1», що складає
40/100 частин домоволодіння. Згідно
договору дарування 40/100 частин
земельної ділянки від 15 серпня 2000р.
ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв в
дар 40/100 частин земельної ділянки, яка в
цілому складає 1000 кв.м., з якої 493 кв.м.
надано для будівництва та
обслуговування житлового будинку, а 507
кв.м. надано для будівництва житлового
будинку (присадибна ділянка), що
знаходиться в АДРЕСА_1. Відповідачем
ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 було
успадковано 60/100 частин домоволодіння
та земельної ділянки. У відповідності
до технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1 на спільній земельній
ділянці розташовано два житлових
будинки: «А1» - загальною площею 59,4 кв.м.;
«Б-1» - загальною площею 59,8 кв.м. та
господарські будівлі і споруди: «В» -
сарай; «п/г» - погріб; «Е» - гараж; «Л,К» -
вбиральні; «О» - л.душ; №2,4,5-8 - огорожа.
Також за останній час ним було вчинено
житлову прибудову «Б'», а Відповідачем
вчинено прибудову «а», «а'». Нещодавно у
нього виникла потреба виділити в
натурі свою частку 40/100, але вирішити це
питання у нотаріуса шляхом підписання
договору виділення часток в натурі з
відповідачем їм не вдалося, враховуючи
ту обставину, що ним та відповідачем
вчинені добудови до домоволодіння.

Посилаючись на зазначені обставини,
остаточно уточнивши позовні вимоги,
просить виділити йому у власність 40/100
частин домоволодіння та земельної
ділянки, розташованої за адресою
АДРЕСА_1, та відповідачу виділити у
власність 60/100 частин домоволодіння та
земельної ділянки

В судове засідання сторони не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином. Від
них надійшли заяви про розгляд справи в
їх відсутності. Представник
відповідача позовні вимоги визнала.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст.
197 ЦПК України, не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно договору дарування від 15 серпня
2000 року, посвідченого державним
нотаріусом Першої Сумської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4, позивачу
ОСОБА_1 належить 40/100 частин
домоволодіння, з відповідною частиною
надвірних господарчих та побутових
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1,
розташованого на приватизованій
земельній ділянці площею 100 кв.м. На
вказаній земельній ділянці
знаходяться: цегляний житловий
будинок, зазначений під літерою «А-1»,
житлова площа якого 33,6 кв.м., цегляний
житловий будинок, зазначений під
літерою «Б», житлова площа якого 24,6
кв.м., і господарські та побутові
будівлі: «В» - цегляний сарай, «К» -
цегляна вбиральня, «п/г»- цегляний
погріб, «Е» - цегляний гараж, «№1-3» -
дерев'яна огорожа (а.с. 6).

Згідно договору дарування 40/100 частин
земельної ділянки від 15 серпня 2000 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Сумської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4, позивачу
ОСОБА_1 належить 40/100 частин земельної
ділянки, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Земельна ділянка АДРЕСА_1, що
знаходиться під домоволодінням була
приватизована ОСОБА_3, що
підтверджується копією державного
акту на право приватної власності на
землю IV-CM №010990 від 02 серпня 2000 року (а.с.
8).

Відповідно до ст. 120 ЗК України, якщо
жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. У разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, що
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

По справі призначалась судова
будівельно-технічна експертиза, за
висновком № 51/13 від 25 грудня 2013 року
якої запропоновано один варіант
розподілу житлових будинків з
надвірними будовами і спорудами та
земельної ділянки, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

В ході судового розгляду сторони
дійшли згоди щодо порядку розподілу
домоволодіння та земельної ділянки за
варіантом вказаного висновку, за яким
відповідачу ОСОБА_2 виділяються будови
на суму 92862,5 грн., зокрема:

по житловому будинку літ «А-1» з
прибудовою літ.»а» -65 202 грн., з площею
приміщень 59,4 кв.м.;

по надвірним будовам і спорудах - 27 660,50
грн., з урахуванням прибудови тамбуру
літ. «а»(тамбур « 1-І» пл.. 2,3 кв.м),

а позивачу ОСОБА_1 виділяються будови
на суму 172787,50 грн., зокрема:

по житловому будинку літ. «Б» з
житловою прибудовою літ. «Б1» - 131192 грн.,
з площею приміщень 59,8 кв.м;

по надвірних будовах і спорудах - 41595,5
грн.

Відповідно до запропонованого
варіанту розподілу будинків частки
співвласників матимуть вигляд:
відповідачу ОСОБА_2- 35/100 частин, замість
60/100; позивачу ОСОБА_1- 65/100 частин,
замість 40/100. Грошова різниця складає
співвласника ОСОБА_1 на 50707 грн. більше
від співвласника ОСОБА_2 Для здійснення
запропонованого варіанту розподілу
житлових будинків по АДРЕСА_1,
переобладнання виконувати не потрібно.

Судовим експертом також проведений
розподіл земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, виходячи з розміру часток
співвласників у праві власності на
земельну ділянку, а саме 60/100 та 40/100
частини відповідно. Співвласнику
ОСОБА_2 запропоновано виділити
земельну ділянку індивідуальної
власності загальною площею 600,0 кв.м. зі
сторони ділянки АДРЕСА_1, що відповідає
60/100 частинам;

Співвласнику ОСОБА_1 запропоновано
виділити земельну ділянку
індивідуальної власності загальною
площею 400,00 кв.м зі сторони ділянки
АДРЕСА_1, що відповідає 40/100 частинам
(а.с. 31-70).

Суд вважає, що такий порядок поділу
домоволодіння не порушує права сторін
як співвласників будинку, буде сприяти
чіткому врегулюванню між ними питань
володіння та користування майном, що є
їх спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно із ч. 1 ст. 401 ЦК України право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

За змістом ст. 98 ЗК України право
земельного сервітуту - це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою. Встановлення
земельного сервітуту не веде до
позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений
земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею.
Земельний сервітут здійснюється
способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки, щодо якої
він встановлений.

Частинами 1, 2 ст. 100 ЗК України
визначено, що власник або
землекористувач земельної ділянки має
право вимагати встановлення
земельного сервітуту для
обслуговування своєї земельної
ділянки. Земельний сервітут
встановлюється за домовленістю між
власниками сусідніх земельних ділянок
на підставі договору або за рішенням
суду.

Відповідно до зазначеного варіанту
судової будівельно-технічної
експертизи суд вважає за необхідне
встановити сервітут для здійснення
обслуговування належної співвласнику
ОСОБА_1 частини стіни житлової
прибудови літ. «Б1» та для здійснення
обслуговування належної співвласнику
ОСОБА_2 частини стіни будівлі сараю літ
«В».

На підставі викладеного позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 120 ЗК України, ст.
358, 401 ЦК України. ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 будов на суму 92862,5 грн.,
зокрема по житловому будинку літ «А-1» з
прибудовою літ. «а» - 65 202 грн., з площею
приміщень 59,4 кв.м.; по надвірним будовам
і спорудах - 27 660, 5 грн., з урахуванням
прибудови тамбуру літ. «а» (тамбур « 1-І»
пл. 2,3 кв.м.).

Виділити ОСОБА_1 будов на суму 172787,5 грн.,
зокрема по житловому будинку літ. «Б» з
житловою прибудовою літ. «Б1» - 131192 грн.,
з площею приміщень 59,8 кв.м.; по
надвірних будовах і спорудах - 41595,5 грн.

Виділити ОСОБА_2 земельну ділянку
індивідуальної власності загальною
площею 600,00 кв.м. зі сторони ділянки
АДРЕСА_1, що відповідає 60/100 частинам;

Виділити ОСОБА_1 земельну ділянку
індивідуальної власності загальною
площею 400,00 кв.м зі сторони ділянки
АДРЕСА_1, що відповідає 40/100 частинам.

Межа розділу земельної ділянки
проходить:

- від точки А на межі вул. Басівська від
огорожі на відстань 14,05 м. до т. Б;

- від т. Б під кутом на відстань 2,25 м до т.
В;

- від т. В під кутом на відстань 1,6 м до т.
Г, розташованій на лінії розподілу
будівлі сараю літ. «В»;

- від т. Г по лінії поділу сараю літ. «В»
на відстань 3,98 м до т. Д;

- від т. Д по зовнішній грані стіни
будівлі сараю літ. «В» на відстань 3,5 м
до т. Е, розташованій на куті сараю;

- від т. Е під кутом на відстань 21,65 м. до
т. Є, розташованій на тильній межі
земельної ділянки.

Точка А ділить межу земельної ділянки
по вул. Басівська на дві частини: 13,60 м і
ламана лінія 11,70 м (1,27; 5,23; 5,20).

Точка Є ділить тильну межу земельної
ділянки на дві частини: 14,90 м і 8,77 м.

Встановити ОСОБА_2 земельний сервітут
на право здійснення догляду належної
ОСОБА_1 частини стіни житлової
прибудови літ. «Б1» на земельній
ділянці загальною площею 6 кв.м., що
виділяється ОСОБА_2, зазначену в
додатку № 2 висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 51/13
від 25 грудня 2013 року .

Встановити ОСОБА_1 земельний сервітут
на право здійснення догляду належної
ОСОБА_2 частини стіни будівлі сараю літ.
«В» на земельній ділянці загальною
площею 6 кв.м., що виділяється ОСОБА_1,
зазначену в додатку № 2 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 51/13 від 25 грудня 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А.П. Сидоренко