Справа № 748/1528/14-ц Провадження № 22-ц/795/1568/2014 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Хоменко Л. В. Доповідач - Вінгаль В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2
при секретарі:ОСОБА_3
за участю:ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2014 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна, третя особа на стороні позивача ОСОБА_8,

в с т а н о в и в:

В травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності та розподіл майна. В позовних вимогах позивачка зазначила, що з 27.08.2011 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_6

Рішенням Чернігівського районного суду від 26.03. 2014 року шлюб було розірвано. Після розлучення з нею залишилась проживати спільна неповнолітня дитина. Перебуваючи у шлюбі з 2011 року вона з колишнім чоловіком придбали автомобіль НОМЕР_1, значну частину коштів на купівлю автомобіля було надано матірю позивачки ОСОБА_8 Вважає, що спільним майном подружжя, яке підлягає розподілу є автомобіль та оскільки після розлучення з колишнім чоловіком залишилась проживати спільна дитина, то автомобіль потрібен якраз для забезпечення її духовного та фізичного розвитку та в разі потреби лікування, вважає, що ОСОБА_6 має право на компенсацію частини вартості автомобіля у розмірі 22 500 грн.

В травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся з зустрічною позовною заявою, в якій просив поділити спільне майно подружжя, виділити йому автомобіль марки «Деу Ланос», вартістю 45 000 грн., люстру вартістю 1200 грн., дриль «Енергомаш» вартістю 190 грн., пилу «Енергомаш», вартістю 600 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 2000 грн., стіл компютерний, вартістю 800 грн, насос водяний, вартістю 300 грн., люстру на кухню, вартістю 200 грн., соковижималку «Кенвуд», вартістю 200 грн., а всього майна загальною вартістю 50 490 грн.

Просив виділити ОСОБА_4 ноутбук, вартістю 2 329 грн., інгалятор, вартістю 800 грн., пральну машину, вартістю 1200 грн., мультиварку, вартістю 743 грн., рамки картин, вартістю 1000 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 1800 грн., телефон мобільний «Флай», вартістю 1000 грн., телефон мобільний «Нокіа», вартістю 350 грн., блендер, вартістю 450 грн., епілятор «Самсунг», вартістю 230 грн., плойку для волосся, вартістю 300 грн., обручку, вартістю 1000 грн., обручку, вартістю 1000 грн., тюль білу, довжиною шість метрів, вартістю 800 грн., фотоапарат «Кєнон», вартістю 2 500 грн., а всього майна на загальну суму 15 502 грн. Вимоги обґрунтовув тим, що за період шлюбу з ОСОБА_4 було придбано вищезазначене майно. Зазначив, що вартість компенсації на користь ОСОБА_4 складає 17 494 грн.

Під час розгляду справи ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги та просив виділити йому майно: автомобіль марки «Деу Ланос», вартістю 45 000 грн., люстру вартістю 1200 грн., дриль «Енергомаш» вартістю 190 грн., пилу «Енергомаш», вартістю 600 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 2000 грн., стіл компютерний, вартістю 800 грн., насос водяний, вартістю 300 грн., а всього майна загальною вартістю 50 090 грн.

Виділити ОСОБА_4 ноутбук, вартістю 2 329 грн., інгалятор, вартістю 800 грн., рамки для картин, вартістю 1000 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 1800 грн., телефон мобільний «Флай», вартістю 1000 грн., телефон мобільний «Нокіа», вартістю 350 грн., блендер, вартістю 450 грн., епілятор «Самсунг», вартістю 230 грн., плойку для волосся, вартістю 300 грн., обручку, вартістю 1000 грн., обручку, вартістю 1000 грн., тюль білу, довжиною шість метрів, вартістю 800 грн., фотоапарат «Кєнон», вартістю 2 500 грн., а всього майна на загальну суму 13 559 грн.

Рішенням Чернігівського районного суду від 25 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково. Визнано автомобіль "Деу Ланос" легковий седан-В синього кольору, 2008 року випуску, днз СВ 5465 АХ, спільною сумісною власністю бувшого подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено частково. Виділено ОСОБА_6: автомобіль НОМЕР_2, вартістю 45 000 грн., визнавши за ним право власності на зазначений автомобіль в цілому, люстру вартістю 1200 грн., дриль «Енергомаш» вартістю 190 грн., пилу «Енергомаш», вартістю 600 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 2000 грн., стіл компютерний, вартістю 800 грн., насос водяний, вартістю 300 грн., а всього майна на загальну суму 50 090 грн.

Виділено у власність ОСОБА_4: ноутбук, вартістю 2 329 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 1800 грн., тюль білу, довжиною шість метрів, вартістю 800 грн., фотоапарат « Кєнон», вартістю 2 500 грн., рамки картин, вартістю 1000 грн., а всього майна на загальну суму 8 429 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 22 500 грн. в рахунок вартості 1/2 частини автомобіля автомобіль НОМЕР_3. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1 669 грн. 50 коп. компенсації за перевищення вартості ідеальної частки у спільній власності подружжя.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду змінити в частині відмови у задоволенні позовних вимог та визнати за нею право власності на автомобіль НОМЕР_4, визнати за ОСОБА_6 право на компенсацію 1/2 вартості автомобіля НОМЕР_1 в сумі 22 500 грн. 00 коп., визнати рамки для картин речами індивідуального використання, решту рішення залишити без зміни. Стягнути з відповідача судові витрати повязані зі сплатою судового збору.

Апелянт зазначає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував встановлений факт, що гроші на купівлю автомобіля були взяті у матері в борг під розписку.

Вважає, що суд першої інстанції порушив ст. 63 СК України, оскільки дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленості між ними. Проте з тексту рішення суду першої інстанції вбачається, що жодної рівності прав на володіння, користування і розпорядження майном не має. Крім того на думку апелянта, судом не враховані та грубо порушені положення ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Визнаючи автомобіль спільною сумісною власністю бувшого подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та виділяючи ОСОБА_6 автомобіль, суд першої інстанції виходив з того, що він користується автомобілем, на нього зареєстроване право власності, позивачка не довела вагомих доказів чому автомобіль повинен бути присуджений їй.

Проте з таким висновком суду не може погодитись апеляційний суд з наступних підстав.

По справі встановлено, що з 27.08.2011 року ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6

Рішенням суду від 26 березня 2014 року шлюб було розірвано. Після розлучення з ОСОБА_4 з позивачкою залишилась проживати спільна неповнолітня дитина. Перебуваючи у шлюбі з 2011 року сторони придбали автомобіль НОМЕР_1, значну частину коштів на купівлю автомобіля було надано матірю позивачки ОСОБА_8

Згідно з п.п.23, 24 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до приписів ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному із подружжя, а іншому присуджується грошова компенсація замість його частки у праві спільної сумісною власності на майно.

Апеляційним судом встановлено, що обсяг спільно нажитого майна подружжя складає загальну суму 57 519 грн., в тому числі автомобіль НОМЕР_5, вартістю 45 000 грн., люстра вартістю 1200 грн., дриль «Енергомаш», вартістю 190 грн., пила «Енергомаш», вартістю 600 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 2000 грн., стіл компютерний, вартістю 800 грн., насос водяний, вартістю 300 грн., ноутбук, вартістю 2 329 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 1800 грн., тюль біла, довжиною шість метрів, вартістю 800 грн., фотоапарат « Кєнон», вартістю 2 500 грн.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Статтею 69 СК України встановлено беззаперечне право дружини та чоловіка на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Апеляційний суд погоджується з доводами позивачки про необхідність виділення саме їй автомобіля та присудження компенсації за автомобіль відповідачу, яка посилалась на те, що вона згодна сплатити відповідачу 1/2 частину вартості автомобіля, оскільки після розлучення з нею залишилась проживати спільна неповнолітня дитина, сторони не заперечували, що значну частину коштів на купівлю автомобіля було надано матірю позивачки ОСОБА_8, автомобіль потрібен позивачці для забезпечення духовного та фізичного розвитку дитини, позивачка проживає в селі і в разі потреби лікування дитини автомобіль необхідний для відвідування у місті поліклініки та лікарні, забезпечення дитини продуктами харчування.

Спору з приводу поділу іншого рухомого майна, крім рамок для картин не має, при цоьму сторони не заперечували, що ОСОБА_4 малює картини, для яких придбавались рамки, а тому вони як речі та їх приналежність повинні бути визнані речами індивідуального використання та повинні бути виключити з переліку майна, що є спільною сумісною власністю подружжя рамки.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення шляхом часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4, виділення їй автомобіля вартістю 45 000 грн., ноутбук, вартістю 2 329 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 1800 грн., тюль білу, довжиною шість метрів, вартістю 800 грн., фотоапарат «Кєнон», вартістю 2 500 грн., а всього майна на загальну суму 52 429 грн., визнання за нею право власності на вказане майно.

Позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, шляхом виділення йому люстри вартістю 1200 грн., дриль «Енергомаш» вартістю 190 грн., пилу «Енергомаш», вартістю 600 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 2000 грн., стіл компютерний, вартістю 800 грн., насос водяний, вартістю 300 грн., а всього на суму 5090 грн. та визнання за ним право власності на вказане майно.

Оскільки частка кожного у спільному майні становить 28759 грн., то з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_6 грошова компенсація за переотриману частину майна у сумі 23669 грн. 50 коп.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 675 грн. витрат, понесених на сплату судового збору, а з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 24 грн. витрат, понесених на сплату судового збору.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід відмовити.

.

Керуючись ст. ст.57, 60, 68, 69 СК України, ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_4 автомобіль НОМЕР_5, вартістю 45 000 грн., ноутбук, вартістю 2 329 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 1800 грн., тюль білу, довжиною шість метрів, вартістю 800 грн., фотоапарат «Кєнон», вартістю 2 500 грн., а всього майна на загальну суму 52 429(пятдесят дві тисячі чотириста двадцять девять) грн., визнавши за нею право власності на вказане майно.

Виділити ОСОБА_6 люстру вартістю 1200 грн., дриль «Енергомаш» вартістю 190 грн., пилу «Енергомаш», вартістю 600 грн., телефон мобільний «Самсунг», вартістю 2000 грн., стіл компютерний, вартістю 800 грн., насос водяний, вартістю 300 грн., а всього на суму 5090(пять тисяч девяносто) грн.. визнавши за ним право власності на вказане майно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію за переотриману частину майна у сумі 23669( двадцять три тисячі шістьсот шістьдесят девять) грн. 50 коп.

Виключити з переліку майна, що є спільною сумісною власністю подружжя рамки, вартістю 1000 грн., визнавши їх речами індивідуального використання ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 675 грн. витрат, понесених на сплату судового збору .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 24 грн. витрат, понесених на сплату судового збору.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: