АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/9565/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Залімська Н. В. Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

22 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді
- Лаченкової О.В.

суддів
- Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі
- Мізері А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИТИ:

30 листопада ІНФОРМАЦІЯ_3 до Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська
надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту
ОСОБА_5, складеного 10 лютого
ІНФОРМАЦІЯ_3 та посвідченого приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрованого в реєстрі за №354 -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
винести рішення. Яким скасувати
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним та
ухвалити рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
знаходить передбачених законом
підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставі своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, районний суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що позивачем
не наведено достатніх підстав для
визнання заповіту недійсним, оскільки,
складений заповіт відповідає вимогам
законодавства.

Виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
батьками позивача є ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було укладено
14 липня 1957року. Від шлюбу вони мають
доньку ОСОБА_7, яка є матір'ю позивача,
тобто ОСОБА_5 є його бабусею.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві приватної власності з кількістю
кімнат від однієї по п'яти від 7 квітня
1958 року ОСОБА_8 було надано земельну
ділянку на праві безстрокового
користування по АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної ради народних
депутатів № 254/4 від 12 травня 1984 року
було вирішено узаконити прибудови А''-І,
літню кухню - сарай В, сарай Г, Е,
приміщення І-2 площею - 8,0 кв. м., І-5
площею 11,2 кв. м. як житлові по АДРЕСА_2 за
ОСОБА_8

На домоволодіння АДРЕСА_2 за ОСОБА_8 24
лютого 1987 року було оформлено
технічний паспорт на домоволодіння, а
також інвентаризаційну справу.

Згідно з довідкою квартального
комітету Ленінського району м.
Дніпропетровська № 42, на момент смерті
ОСОБА_8 за адресою домоволодіння
АДРЕСА_2 були зареєстровані ОСОБА_5,
ОСОБА_11 та ОСОБА_2

Також, відповідно до довідки
квартального комітету Ленінського
району м. Дніпропетровська № 42, станом
на 14 червня 2012 року за адресою: АДРЕСА_2
були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з довідкою Другої
держнотконтори № 308/046 від 2 лютого 2013
року після смерті ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про прийняття або
відмову від спадщини ніхто не
звертався, свідоцтво про право на
спадщину не видавалося; довідкою №
305/02-14 від 2 лютого 2013 року - після смерті
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою
про прийняття спадщини звернулася
ОСОБА_5, однак свідоцтво про право на
спадщину не видавалося; довідкою №
306/01-16 від 2 лютого 2013 року - після смерті
ОСОБА_5 спадкова справа заведена у
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_12

З матеріалів копії спадкової справи
після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, заведеної приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_12,
вбачається, що з заявами про прийняття
спадщини за № 496 від 30 жовтня 2012 року
звернувся ОСОБА_2 та за № 538 від 17
листопада 2012 року звернулася ОСОБА_3

В матеріалах спадкової справи також
міститься заповіт від 10 лютого 2012 року,
відповідно до якого ОСОБА_5 заповіла
ОСОБА_3 належне їй майно, рухоме чи
нерухоме, де б воно не було і з чого б
воно не складалось, усі майнові та
немайнові права та обов'язки, які
належать їй на час посвідчення
заповіту, а також ті права та обов'язки,
які належатимуть їй на день смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Ч. 1 ст. 1234 ЦК України право на заповіт
має фізична особа з повною цивільною
дієздатністю.

На підставі ч. 1 ст. 1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

Згідно зі ст. 1247 ЦК України загальні
вимоги до форми заповіту: 1. заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складення; 2. заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 207 цього Кодексу; 3.
заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
статтях 1251-1252 цього Кодексу; 4. заповіти,
посвідчені особами, зазначеними у
частині третій цієї статті, підлягають
державній реєстрації у Спадковому
реєстрі в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 1248 ЦК України
нотаріус посвідчує заповіт, який
написаний заповідачем власноручно або
за допомогою загальноприйнятих
технічних засобів.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 44 Закону України
«Про нотаріат» під час посвідчення
правочинів визначається обсяг
цивільної дієздатності фізичних осіб,
які беруть у них участь. Визначення
обсягу цивільної дієздатності
фізичної особи здійснюється за
паспортом громадянина України або
іншими документами, передбаченими
статтею 43 цього Закону (крім
посвідчення водія, особи моряка,
інваліда чи учасника Великої
Вітчизняної війни, посвідчення,
виданого за місцем роботи фізичної
особи), які унеможливлюють виникнення
будь-яких сумнівів щодо обсягу
цивільної дієздатності фізичної особи,
яка звернулася за вчиненням
нотаріальної дії. У разі потреби
нотаріусу надається довідка про те, що
особа не страждає на психічний розлад,
який може вплинути на її здатність
усвідомлювати свої дії та (або)
керувати ними.

Згідно ч.1 ст. 56 Закону України «Про
нотаріат» нотаріуси або посадові
особи, які вчиняють нотаріальні дії,
посвідчують заповіти дієздатних
громадян, складені відповідно до вимог
законодавства України і особисто
подані ними нотаріусу або посадовій
особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а
також забезпечують державну
реєстрацію заповітів у Спадковому
реєстрі відповідно до порядку,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 10
лютого 2012 року склала заповіт про що
свідчить її власноручний підпис, який
було посвідчено приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстровано в реєстрі за № 354 та були
витримані усі вимого щодо складання
заповіту.

Щодо доводів апелянта на те,що його
бабуся підписуючи заповіт не
усвідомлювала своїх дій та керування
ними,колегія суддів ставиться
критично,оскільки згідно акту
судово-психіатричного експерта № 20 від
22 травня 2014 року, відповідно до якого
комісія дійшла висновку про
неможливість встановлення психічного
стану ОСОБА_5 під час посвідчення
заповіту від 10 лютого 2012 року, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року

Окрім того, відповідно довідки №
14/692 від 8 листопада 2013 року вбачається,
що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра
в КЗ «Дніпропетровський
спеціалізований психоневрологічний
центр» Дніпропетровської облради» не
знаходилася.

Також відповідно до довідки № 01-36/556 від
11 квітня 2014 року, медична карта
амбулаторного (стаціонарного) хворого
(форма № 027/о) на ОСОБА_5- відсутня.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст. 203 ЦК України Загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину: 1. зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; 2. особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; 3.
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; 4. правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; 5. правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
6. правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з положеннями ст. 1257 ЦК
України заповіт, складений особою, яка
не мала на це права, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення, є нікчемним. За
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі. Недійсність
окремого розпорядження, що міститься у
заповіті, не має наслідком недійсності
іншої його частини. У разі недійсності
заповіту спадкоємець, який за цим
заповітом був позбавлений права на
спадкування, одержує право на
спадкування за законом на загальних
підставах.

Як вбачається з матеріалів
справи, при складенні заповіту було
додержано встановлені законом вимоги
щодо його оформлення, та посвідчено
уповноваженою на те посадовою особою -
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного,колегія
суддів вважає,що апеляційну скаргу
ОСОБА_2 необхідно відхилити , а рішення
Ленінського районного суду
Дніпропетровської області від 02
вересня 2014 року залишити без змін

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
Дніпропетровської області від 02
вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
О.В.Лаченкова

Судді

О.П.Варенко

В.С.Городнича