Справа № 127/9907/13-ц Провадження №
22-ц/772/188/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Кашпрук Г. М.Категорія:
10Доповідач: Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого-судді Нікушина В.П.,

суддів: Стеблюк Л.П., Копаничук С.Г.,

при секретарі Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення земельного
сервітуту за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 26.06.2013 року,
ухвалене по даній справі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з вказаним позовом до ОСОБА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона
є власницею земельної ділянки площею
0,0614 га. під номером НОМЕР_1 в садовому
товаристві «Берізка» в м. Вінниці.

Дана земельна ділянка є обмеженою і не
має виходу та виїзду до дороги. З
західної сторони вона межує з
земельною ділянкою під номер НОМЕР_2,
яка належить ОСОБА_3 до якої примикає
прохід з дороги до її земельної ділянки
шириною 0,5 метра та довжиною 9 метрів.

На її земельній ділянці розташований
дачний будинок, який потребує ремонту,
а для цього необхідно завозити
будівельні матеріали та вивозити
відходи, заїжджати на територію
транспортним засобам та власним
автомобілем. В зв'язку з цим їй
потрібний проїзд шириною 2,5 метри.

Оскільки, між її земельною ділянкою та
ділянкою ОСОБА_3 вже існує прохід, тому
вона вважає, що саме через земельну
ділянку ОСОБА_3 має проходити цей
проїзд. В добровільному порядку
досягнути домовленостей про земельний
сервітут з ним досягнути не вдалось. В
зв'язку з цим, вона звернулась в суд з
позовом, в якому просить надати їй
право безоплатного користування
частиною земельної ділянки розмірами 2
х 9 м., яка належить на праві особистої
власності ОСОБА_3 для проїзду і
обслуговування її земельної ділянки.

Рішенням суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено, але з
ним не погодилась ОСОБА_2 і оскаржила
його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вона просить
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення її позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що
рішення постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

На підтвердження цих доводів ОСОБА_2
наводить обставини про те, що суд
всупереч вимогам ч. 4 ст. 10 ЦПК України
безпідставно відмовив у призначенні
будівельно - технічної експертизи для
з'ясування обставин і встановлення
сервітуту, а також залишив поза увагою
ряд обставин, які давали всі підстави
для встановлення такого земельного
сервітуту.

Окрім цього, вона посилається на те, що
перелік видів земельного сервітуту,
визначений ст. 99 ЗК України є
невичерпний, що давало їй право
вимагати встановлення земельного
сервітуту для проїзду транспортом.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його
представника, перевіривши
обґрунтованість апеляційної скарги, а
також законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення прийшла до
наступного висновку.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, як така, що ґрунтується на
помилковому тлумаченні норм
матеріального права, які регулюють
відносини, пов'язані з земельним
сервітутом. На підтвердження доводів
апеляційної скарги наведені не всі
встановлені по справі обставини, які
вказують на те, що заявлений нею позов
про встановлення земельного сервітуту
за рахунок земельної ділянки ОСОБА_3, у
випадку його задоволення, істотно
обмежив би його в праві користування
земельною ділянкою.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову ОСОБА_2, виходив із
того, що між земельними ділянками
НОМЕР_3, яка належить на праві власності
ОСОБА_2 та земельною ділянкою ОСОБА_3
під НОМЕР_2 в садівничому товаристві
«Берізка» у м. Вінниці існує лише
прохід шириною 0,62 метра та довжиною 10,95
метрів. А встановлення земельного
сервітуту для проїзду транспортних
засобів можливе лише при наявності
шляху, який в даному випадку відсутній.

Перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позову за встановлених по
справі обставин.

Так по справі встановлено, що позивачка
як власник земельної ділянки під
НОМЕР_3 в садівничому товаристві
«Берізка» користується лише проходом,
який прилягає до земельної ділянки
НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_3, що
вбачається із зведеного земельного
плану земельних ділянок садівничого
товариства «Берізка» (а.с.6), Ці
обставини не оспорюються і сторонами
по справі. Встановлений порядок
користування, визначений відповідно до
цього ж зведеного плану і він існує
протягом тривалого часу.

Відповідно до п. «б» ст. 99 ЗК України
власники або користувачі вправі
вимагати встановлення такого виду
земельного сервітуту як право проїзду
на транспортному засобі по наявному
шляху. Отже, відповідно до вимог цієї
норми, встановлення такого виду
сервітуту можливе за наявності
існуючого проїзду. В даному випадку
така умова відсутня, що виключає
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_2 про те, що сервітут про
встановлення якого вона ставила
питання у своєму позові відноситься до
інших земельних сервітутів,
передбачених тією ж ст. 99 ЗК України є
безпідставними і такими, що
ґрунтуються на помилковому тлумаченні
положень цієї статті.

В основу розмежування видів
сервітутів, передбачених ст. 99 ЗК
України покладений вид обслуговування,
необхідний для використання земельної
ділянки за призначенням. Вид сервітуту
про встановлення, якого ставила ОСОБА_2
не є окремим видом сервітуту в
розумінні цієї статті.

Встановлення сервітуту у вигляді
облаштування проїзду транспортом за
рахунок земельної ділянки ОСОБА_3,
враховуючи незначні розміри його
земельної ділянки значно обмежило б
його в правах.

А тому, керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів палати в
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 26.06.2013 року,
ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення земельного
сервітуту, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: (підпис)
Нікушин В. П.

Судді: (підпис)
Стеблюк Л.П.

(підпис)
Копаничук С.Г.

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду

Вінницької області _______
Нікушин В.П.