У х в а л а

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство юстиція», товариства з
обмеженою відповідальністю «Аркадія2»,
треті особи: Головне управління
юстиції у Київській області, публічне
акціонерне товариство «Перший
український міжнародний банк» про
визнання прилюдних торгів недійсними
за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою
представником - ОСОБА_4, на рішення
Ірпінського районного суду Київської
області від 25 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 10 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 02 вересня 2010 року підрозділом
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві відкрито
виконавче провадження про стягнення з
нього на користь публічного
акціонерного товариства «Донгорбанк»
(далі - ПАТ «Донгорбанк»),
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Перший
український міжнародний банк» (далі -
ПАТ «ПУМБ»), заборгованості за
кредитним договором у розмірі 6 196 401
грн. 46 коп.

Державним виконавцем описано й
арештовано належні йому житловий
будинок та земельну ділянку,
розташовані по АДРЕСА_1. Відповідно до
висновку та звіту з незалежної оцінки
майна від 13 листопада 2012 року, вартість
цього майна складала 7 166 066 грн.

У подальшому зазначене майно передано
на реалізацію до приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» (далі - ПП «СП
Юстиція»), яке призначило прилюдні
торги з реалізації майна на 11 лютого 2013
року. Проте прилюдні торги не відбулись
у зв'язку з відсутністю покупців і
державний виконавець здійснив
переоцінку майна до 5 374 549 грн. 50 коп. і
призначив прилюдні торги на 02 жовтня 2013
року. Переможцем зазначених торгів
стало товариство з обмеженою
відповідальністю «Аркадія 2» (далі - ТОВ
«Аркадія 2»).

Посилаючись на те, що вказані торги
відбулись із порушенням законодавства,
зокрема ч. 5 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження», п.п. 2.6, 2.7 та 3.2
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове
положення), оскільки проводились на
підставі звіту про оцінку майна, який
втратив свою чинність, так як від
моменту підписання звіту про оцінку
майна суб'єктом оціночної діяльності
до дня проведення прилюдних торгів
пройшло понад шість місяців, а також
при проведенні оцінки арештованого
майна не було враховано вартості
рибальського будинку площею 148 кв. м.,
який розташований на території
земельної ділянки разом із арештованим
будинком боржника, позивач просив
визнати недійсними прилюдні торги,
проведені 02 жовтня 2013 року, та протокол
проведення прилюдних торгів із продажу
арештованого нерухомого майна, що
належить боржнику, від 02 жовтня 2013 року.

Рішенням Ірпінського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 10 лютого 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 березня 2014
року у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_4,
на рішення Ірпінського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 10 лютого 2014 року у даній
справі відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від
22 жовтня 2014 року ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 березня 2014 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3
- ОСОБА_4 - просить скасувати судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, й ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із
відсутності під час проведення
прилюдних торгів порушень вимог ст. 58
Закону України «Про виконавче
провадження» у частині строку дії
експертної оцінки майна та вимог
Тимчасового положення., оскільки на час
передачі державним виконавцем
арештованого майна на реалізацію до ПП
«СП Юстиція» та проведення призначених
на 11 лютого 2013 року прилюдних торгів
звіт про оцінку майна від 13 листопада
2012 року був чинним, а в подальшому
відбулась переоцінка майна.

Апеляційний суд погодився із мотивами
та висновками районного суду,
пославшись при цьому на те, що такий
спосіб захисту порушеного права
боржника у виконавчому провадженні, як
визнання недійсними прилюдних торгів,
не передбачений чинним законодавством,
зокрема положеннями ст. 16 ЦК України,
ЦПК України та Закону України «Про
виконавче провадження».

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідають.

Судами встановлено, що 02 вересня 2010
підрозділом примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві відкрито виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Донгорбанк»,
правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ»,
заборгованості за кредитним договором
від 06 березня 2008 року в розмірі 6 196 401
грн. 46 коп.

У межах указаного виконавчого
провадження державним виконавцем було
описано й арештовано належне позивачу
майно, до складу якого входили: житлові
будинки, загальною площею 1419,60 кв. м, з
господарськими будівлями й спорудами,
та земельна ділянка, загальною площею
0,4148 га, розташовані по АДРЕСА_1,
вартість яких відповідно до висновку
та звіту з незалежної оцінки майна від
13 листопада 2012 року складала 7 166 066 грн.

Відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області, який у подальшому
вказане виконавче провадження прийняв
до виконання, розпочав процедуру
реалізації майна та передав його на
реалізацію до ПП «СП Юстиція».

ПП «СП Юстиція» призначило прилюдні
торги з реалізації майна ОСОБА_3 на 11
лютого 2013 року, проте вони не відбулись
у зв'язку з відсутністю покупців,
унаслідок чого його майно було уцінено
державним виконавцем до 5 374 549 грн. 50
коп. (без податку на додану вартість) і
призначено торги на 02 жовтня 2013 року.

Згідно з протоколом проведення
прилюдних торгів із продажу
арештованого нерухомого майна 02 жовтня
2013 року відбулись прилюдні торги з
реалізації лота № 1 - майна позивача, до
складу якого входили: житлові будинки,
загальною площею 1419,6 кв. м (житлові
будинки загальною площею 989,4 кв. м і 372,9
кв. м, будинки охорони загальною площею
34,3 кв. м. і 23 кв. м), з господарськими
будівлями й спорудами (альтанкою,
літньою кухнею, басейном тощо) та
земельна ділянка, загальною площею 0,4148
га. Стартова ціна лота № 1 становила 5 374
549 грн. 50 коп. Переможцем торгів стало
ТОВ «Аркадія 2», яке придбало майно
боржника за ціною 5 375 тис. грн. (без
податку на додану вартість).

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на
те, що вказані торги відбулись із
порушенням законодавства, зокрема ч. 5
ст. 58 Закону України «Про виконавче
провадження», п.п. 2.6, 2.7 та 3.2
Тимчасового положення, оскільки
проводились на підставі звіту про
оцінку майна, який втратив чинність,
так як від моменту підписання звіту про
оцінку майна суб'єктом оціночної
діяльності до дня проведення прилюдних
торгів пройшло понад шість місяців, а
також при проведенні оцінки
арештованого майна не було враховано
вартість рибальського будинку площею
148 кв. м., який розташований на території
земельної ділянки разом із арештованим
будинком боржника.

Примусова реалізація заставленого
майна як стадія виконавчого
провадження є сукупністю
правовідносин (урегульованих Законом
України «Про виконавче провадження»,
ЦК України та іншими
нормативно-правовими актами), що в
процесі примусового виконання
виникають і реалізуються між органами
й посадовими особами, які здійснюють
примусову реалізацію судових рішень,
та особами, які беруть участь у
виконавчому провадженні чи
залучаються до проведення виконавчих
дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів
(закріплених законом
матеріально-правових заходів
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на порушника) визначений у ст. 16 ЦК
України, згідно з п. 2 ч. 2 якої одним із
таких способів є визнання правочину
недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з
прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені ч.ч. 1-3, 6 ст. 203 ЦК України (ч.
1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням, а саме: правил,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна
тощо) (розділ 3); правил, які регулюють
сам порядок проведення торгів (розділ
4); правил, які стосуються оформлення
кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження» майно
передається на реалізацію за ціною та в
порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Частинами 2-4 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право сторін виконавчого провадження
оскаржити результати оцінки майна та
порядок їх оскарження до передачі
майна на реалізацію.

У разі, коли сторона виконавчого
провадження не реалізувала своє право
оскарження звіту суб'єкта оціночної
діяльності в передбачений законом
строк, цей звіт про оцінку майна
набуває чинності і є підставою для
реалізації майна з прилюдних торгів за
початковою ціною, визначеною у звіті (ч.
5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження»).

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» визначення
вартості майна боржника проводиться
державним виконавцем за ринковими
цінами, що діють на день визначення
вартості майна. Для проведення оцінки
нерухомого майна та майна, вартість
якого перевищує сто неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання,
який здійснює свою діяльність
відповідно до Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні». Звіт про оцінку майна у
виконавчому провадженні вважається
чинним протягом шести місяців з дня
його підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Після закінчення цього строку оцінка
майна проводиться повторно.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке
звернуто стягнення, здійснюється з
метою визначення стартової ціни для
здійснення подальшої реалізації
арештованого нерухомого майна на
прилюдних торгах. Ураховуючи предмет
стягнення, яким є нерухоме майно,
проведення оцінки здійснює незалежний
суб'єкт оціночної діяльності на
замовлення державного виконавця, який
після складення акта опису та арешту
майна, його вилучення, проведення
оцінки й отримання звіту про оцінку
майна передає його на реалізацію на
прилюдних торгах у порядку і на умовах,
визначених законодавством. Оцінка
майна є дійсною впродовж шести місяців
з моменту її проведення незалежно від
строків передання та реалізації майна,
на яке звернуто стягнення, на прилюдних
торгах.

Прилюдні торги повинні бути проведені
в двомісячний строк від дня одержання
спеціалізованою організацією заявки
державного виконавця на їх проведення
(п. 3.3 Тимчасового положення).

Частиною 5 ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження», п. 7.1
Тимчасового положення, абз. 3 п. 5.12.2
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5 (далі - Інструкція), передбачено
підстави й порядок призначення
повторних прилюдних торгів, а також
порядок уцінки нереалізованого майна.

Так, у разі відсутності покупців або
наявності тільки одного покупця та з
інших визначених Тимчасовим
положенням причин прилюдні торги
вважаються такими, що не відбулися. У
такому разі призначаються повторні
прилюдні торги, на яких стартова ціна
лота може бути зменшена, але не більше
ніж на 30 відсотків. Уцінка майна
проводиться державним виконавцем у
десятиденний строк з дня визнання
прилюдних торгів такими, що не
відбулися, після чого реалізація майна
за вказаною ціною повинна бути
проведена впродовж місяця з дня
проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних
торгів спеціалізована організація
проводить прилюдні торги за заявкою
державного виконавця, в якій
зазначається початкова вартість майна,
що виставляється на торги, за
експертною оцінкою та інші відомості.
Уповноважені особи спеціалізованої
організації складають інформаційні
картки на кожний лот із зазначенням
стартової ціни. При цьому визначення
стартової ціни лота здійснюється на
підставі початкової вартості майна за
результатами проведеної оцінки майна
незалежним суб'єктом оціночної
діяльності (п.п. 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового
положення). Тобто на момент проведення
прилюдних торгів, у тому числі
повторних торгів, для визначення
вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку
майна повинен бути дійсним.

Отже, повторні прилюдні торги повинні
відбутись у межах шестимісячного
строку з моменту підписання звіту про
оцінку майна. Після збігу цього
шестимісячного строку обов'язковою
умовою призначення й проведення
прилюдних торгів є отримання нового
звіту про оцінку майна. Проведення
прилюдних торгів із реалізації майна
за ціною, визначеною звітом про оцінку
майна, який утратив чинність, є
порушенням установлених
законодавством правил про порядок
реалізації майна на прилюдних торгах, у
тому числі правил про визначення
стартової ціни реалізації майна, а
саме: ч. 5 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження»; п.п. 3.2, 3.4
Тимчасового положення.

Суд апеляційної інстанцій наведеного
не врахував, у порушення ст. ст. 212-214, 303,
315 ЦПК України посилань позивача про те,
що звіт про оцінку майна втратив
чинність, оскільки відчуження спірного
нерухомого майна здійснювалось через
десять місяців після проведення оцінки
майна належним чином не перевірив, не
встановив, чи дотримано при проведенні
прилюдних торгів вимоги ч. 5 ст. 58 Закону
України «Про виконавче провадження» і
п.п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Крім того, помилковим є висновок
апеляційного суду про обрання
позивачем неналежного способу захисту
порушеного права з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи
процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає в продажу
майна, тобто в забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів.

Отже, ураховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до договорів купівлі-продажу, такий
договір може визнаватись недійсним в
судовому порядку з підстав
недодержання в момент її вчинення
вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203
ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Ураховуючи те, що у порушення вимог ст.
ст. 303, 307, 308 ЦПК України під час
перегляду справи апеляційний суд
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції належним чином
не перевірив і, крім того, сам
припустився порушень закону, ухвала
суду апеляційної інстанції не
відповідає вимогам ст. ст. 212-214, 315 ЦПК
України, що в силу ст. 338 ЦПК України є
підставою для її скасування з
направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_4, задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 10 лютого 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська