Ухвала іменем україни03 грудня 2014 рокум.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: Попович О.В., Дьоміної
О.О., Коротуна В.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Врадіївського району в інтересах
ОСОБА_4 до Приватного підприємства
«Виробничого комерційного
підприємства «Каро», третя особа -
відділ Держкомзему у Врадіївському
районі Миколаївської області, про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки, витребовування та
повернення земельних ділянок, за
касаційною скаргою Приватного
підприємства Виробничо-комерційного
підприємства «КАРО» на рішення
Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 26 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 12 травня 2014
року,в с т а н о в и л а:У червні 2011 року
прокурор звернувся до суду із указаним
позовом, у якому, уточнивши позовні
вимоги, просив витребувати із
незаконного володіння Приватного
підприємства виробничого комерційного
підприємства «Каро» (далі - ПП ВКП
«Каро») земельну ділянку площею 6,74 га,
розташовану в межах території
Гуляницької сільської ради
Врадіївського району Миколаївської
області. Свої вимоги обгрунтовував тим,
що ОСОБА_4 є власницею вищевказаної
земельної ділянки на підставі акта про
право власності на землю від 30 грудня
2004 року. Відповідач використовує
спірну земельну ділянку на підставі
договору оренди від 01 вересня 2007 року.
Вважав, що ПП ВКП «Каро» користується
земельною ділянкою незаконно, оскільки
позивач ОСОБА_4 договір оренди землі не
укладала та не підписувала. Справа
розглядалась судами неодноразово.
Останнім рішенням Врадіївського
районного суду Миколаївської області
від 26 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 12 травня 2014
року, позов задоволено. Визнано
недійсним договір оренди землі площею
6,74 га укладений 01 вересня 2007 року між
ОСОБА_4 та ПП ВКП «Каро», зареєстрований
у Врадіївському відділі Миколаївської
регіональної філії державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» 10
березня 2010 року за №43.
Витребувано у ПП ВКП «Каро» та
зобов'язано повернути ОСОБА_4, належну
їй на підставі державного акту на право
власності на землю серії МК №080771 від 30
грудня 2004 року земельні ділянки
(ділянка №1 площею 3,92 га кадастровий
номер :03:000:0167, земельна ділянка №2
площею 2,82 га кадастровий номер
:03:000:0210) загальною площею 6,74 га
розташовані в межах території
Гуляницької сільської ради
Врадіївського району Миколаївської
області з цільовим призначенням - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат. У касаційній
скарзі скаржник порушує питання про
скасування судових рішень та ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права. Відповідно
до ст. 335 ЦПК України під час розгляду
справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203
ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК
України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі. Так,
згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору. Ухвалюючи
рішення про задоволення позову, суд
першої інстанції з висновками якого
погодився апеляційний суд, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
встановивши, що оспорюваний договір
оренди землі підписаний не ОСОБА_4,
обґрунтовано дійшли висновку про
наявність правових підстав для
визнання договору недійсним з підстав
передбачених ч. 3 ст. 203, ст. 215 ЦК України.
Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують, а зводяться до
переоцінки наданих доказів. Враховуючи
наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу і
залишити рішення суду першої та
апеляційної інстанцій без змін.
Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу х в а л и л а:Касаційну скаргу
Приватного підприємства
Виробничо-комерційного підприємства
«КАРО» відхилити. Рішення
Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 26
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Миколаївської області від 12
травня 2014 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає. Судді:

О.В. Попович
О.О. Дьоміна

В.М. Коротун