У х в а л а

іменем україни

3 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Дем'яносова М.В.,Попович О.В.,Коротуна
В.М.,Ступак О.В.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до ОСОБА_8, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», третя особа -
ОСОБА_9, про стягнення майнової та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
рішення Яготинського районного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року
та рішення апеляційного суду Київської
області від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з
позовом про стягнення майнової та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 232
840,88 грн матеріальної шкоди, 5 тис. грн
моральної шкоди, а всього - 237 840,88 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

Додатковим рішенням Яготинського
районного суду Київської області від 30
грудня 2013 року вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 15 квітня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення матеріальної шкоди
скасовано, ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позову в цій
частині.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 20 561
грн матеріальної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
звернулися до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просили скасувати
оскаржувані судові рішення та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права (норма частини 2
статті 324 ЦПК України).

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що 25 липня 2012 року на
а/д Київ-Харків Яготинського району
Київської області ОСОБА_9, який
перебував у трудових відносинах з
власником транспортного засобу ФО-П
ОСОБА_8, керуючи автомобілем Рено
Магнум, д.н.з. НОМЕР_1, з напівпричепом
ZREMB, д.н.з. НОМЕР_2, допустив зіткнення з
автомобілем БМВ Х3, д.н.з. НОМЕР_3,
належним ОСОБА_6, яким керувала ОСОБА_7,
внаслідок чого автомобілі зазнали
механічних пошкоджень.

Постановою апеляційного суду
Київської області від 22 лютого 2013 року
ОСОБА_9 було визнано винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до статті 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання страхового випадку виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною 1 статті 981 ЦК України
договір страхування укладається в
письмовій формі. Договір страхування
може укладатись шляхом видачі
страховиком страхувальникові
страхового свідоцтва (поліса,
сертифіката).

24 травня 2012 року ПАТ «СК «Провідна» та
ОСОБА_8 уклали договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (поліс № АВ/7262751),
за яким застрахованим транспортним
засобом є автомобіль Рено Магнум, д.н.з.
НОМЕР_1.

Відповідно до частин 2, 5 статті 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, зокрема шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою (пункт 1
частини 1 статті 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК Кодексу.

Так, згідно зі звітом від 29 жовтня 2012
року вартість завданих ОСОБА_6
матеріальних збитків у зв'язку з
пошкодженням належного йому майна
складає 322 936,34 грн (а.с. 38-47, т. 1).

За звітом ТОВ «Альянс» від 24 квітня 2013
року про незалежну оцінку майна
автомобіля БМВ Х3 д.н.з. НОМЕР_3 вартість
ліквідації автомобіля становить 326 679
грн (а.с. 139-149, т. 1), але відповідно до
рецензії ТОВ «Експерт-Тандем»
зазначений звіт не відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна, є неякісним і не може бути
використаний (а.с. 218-221, т. 1).

Згідно з висновком № 427/13 від 28 липня 2013
року, складеного
експертом-товарознавцем ОСОБА_11 за
ухвалою Яготинського районного суду
Київської області від 18 травня 2013 року,
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля в
результаті його пошкодження в
дорожньо-транспортній пригоді за умови
проведення відновлювального ремонту
на профільній СТО «АВТ «Баварія»
становить 282 840,88 грн, проведення
відновлювального ремонту є можливим з
технічної точки зору та доцільним з
економічної точки зору. Ринкова
вартість автомобіля в пошкодженому
стані становить 96 825,04 грн (а.с. 4-10, т. 2).

22 серпня 2013 року ухвалою суду
призначено повторну судову
автотехнічну експертизу для
визначення вартості матеріального
збитку внаслідок пошкодження
транспортного засобу, можливості,
економічної доцільності проведення
ремонтно-відновлювальних робіт,
вартості технічно справних складників
КТЗ та ринкової вартості автомобіля.
Однак 29 листопада 2013 року КНДІСЕ надав
повідомлення про неможливість надання
висновку № 8750/13-54 у зв'язку з
незадоволенням клопотань експертів
(а.с. 104-105, т. 2).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, правильно вважав, що
завдана шкода згідно зі статтею 1172 ЦК
України має бути відшкодована ОСОБА_8
як особою, якій належить транспортний
засіб Рено Магнум, д.н.з. НОМЕР_1 та з
якою ОСОБА_9 перебував у трудових
відносинах.

Разом із цим, задовольняючи позов у
частині стягнення матеріальної шкоди в
розмірі 232 840,88 грн, суд першої інстанції
виходив із розміру заподіяної шкоди,
визначеної експертним висновком № 427/13
від 28 липня 2013 року. Однак, суд залишив
поза увагою те, що висновок № 427/13 від 28
липня 2013 року, складений
експертом-товарознавцем ОСОБА_11
визнано неповним та неясним, в зв'язку
із чим було призначено повторну судову
автотехнічну експертизу, проведення
якої доручено іншій експертній
установі, але в зв'язку з
незадоволенням клопотань експертів
повторна експертиза проведена не була.

Відповідно до частини 2 статті 150 ЦПК
України якщо висновок експерта буде
визнано необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
викликає сумніви в його правильності,
судом може бути призначена повторна
експертиза, яка доручається іншому
експертові (експертам).

Згідно з частинами 1 - 3 статті 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Під час визначення розміру страхового
відшкодування ТОВ «Декра Експерт»
складено звіт № 04623/КВ від 6 серпня 2012
року про оцінку вартості (розміру)
збитків, завданих пошкодженням
транспортного засобу, за яким ринкова
вартість автомобіля становить 252 975,41
грн, а розмір збитків - 70 561,09 грн (а.с.
196-198, т. 1).

Відповідно до положень статті 1194 ЦК
України особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

22 квітня 2013 року ПАТ «СК «Провідна»
виплатило ОСОБА_6 страхове
відшкодування в розмірі 50 тис. грн
згідно з платіжним дорученням № 022779
від 26 квітня 2013 року та відомістю
виплат № ВПТ-002548.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди,
апеляційний суд вірно звернув увагу на
те, що під час апеляційного розгляду
сторонами не заявлено клопотань про
призначення автотоварознавчої
експертизи, висновок експерта № 427/13
від 28 липня 2013 року є неповним та
неясним, а висновки експерта, що
містяться у звіті ТОВ «Декра Експерт»
від 6 серпня 2012 року, сторонами не
спростовано.

Таким чином апеляційний суд
обґрунтовано стягнув з відповідача на
користь позивача різницю між розміром
матеріальної шкоди (70 561 грн) та
виплаченим страховим відшкодуванням (50
тис. грн) у розмірі 20 561 грн, а також
правильно вирішив питання щодо
стягнення моральної шкоди.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Під час розгляду справи у касаційному
порядку суд позбавлений можливості
здійснювати оцінку доказів у порядку,
передбаченому статтею 212 ЦПК України та
відповідно до норм статті 335 ЦПК
України не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

За таких обставин суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу
якщо судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7
відхилити.

Рішення Яготинського районного суду
Київської області від 24 грудня 2013
року та рішення апеляційного суду
Київської області від 15 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:М.В.
Дем'яносов В.М. Коротун О.В. Попович О.В.
Ступак