АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/4148/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції
- Циганков В. О. Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

08 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді
- Лаченкової О.В.

суддів
- Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі
- Мізері А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
04 березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «ЕК «Дніпрообленерго» ДМЕМ,
про скасування акту, скасування
протоколу, скасування збитків,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

05 серпня 2013 року до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська
надійшов позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «ЕК
«Дніпрообленерго» ДМЕМ, про скасування
акту, скасування протоколу, скасування
збитків, стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 04 березня
2014 року в задоволенні позовних вимог
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «ЕК
«Дніпрообленерго» ДМЕМ, про скасування
акту, скасування протоколу, скасування
збитків, стягнення матеріальної та
моральної шкоди відмовлено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила
скасувати рішення Рішенням
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 04 березня 2014 року
і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
знаходить передбачених законом
підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставі своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, районний суд обґрунтовано
прийшов до висновку, що обраний ОСОБА_2
спосіб захисту порушеного права не
передбачено діючим законодавством як
спосіб захисту, тобто відсутні правові
підстави звернення до суду за захистом
права, з огляду на що позовні вимоги
ОСОБА_2 в цій частині задоволенню не
підлягають.

Вимоги ОСОБА_2, щодо стягнення
матеріальної та моральної шкоди, не
знайшли свого обгрунтування, тому як
шкода не може бути сприченена
правомірними діями.

Виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
19.06.2013 року складено Акт № Н 106290
відповідно до якого ОСОБА_2 яка
проживає АДРЕСА_1 порушила вимоги ППЄЄН
шляхом самочинного підключення після
відключення через електролічильник,
зазначений акт складено майстром
ОСОБА_5, контролерів ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
за присутності ОСОБА_2, яка з актом не
погодилася про що в ньому і зазначила.

26.06.2013 року складено Протокол №170/106290
про порушення споживачем Правил
користування електричною енергією для
населення, нараховано по
вищезазначеному акту суму
недорахованої електроенергії ОСОБА_2
особовий рахунок НОМЕР_1 ( Договір про
користування електричною енергією) - 1
858.05 грн.

Виходячи з положень ст. ст. 6, 626-631, 526 ЦК
України укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами відповідно до його умов,
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" передбачається, що
споживач електроенергії несе
відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов
договору та Правил.

Споживач електричної енергії,
відповідно до п.42 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999,
№ 1357, зобов'язаний серед іншого,
забезпечувати належний технічний стан
та безпечну експлуатацію своїх
електроустановок та побутових
електроприладів. Відповідно до
вказаних Правил, споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

Згідно зі ст. ст. 3,4 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб'єктивних
цивільних прав законом закріплені
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних справ та інтересів
регламентовано статті 16 ЦК України.
Згідно вказаної норми закону, власник
порушеного права може скористатися не
будь-яким, а цілком конкретним способом
захисту свого права.

Акт Н №106290 від 19.06.2013 про порушення
ППЄЄН та нарахуванням за ним збитків,
завданих електропостачальнику
порушенням зазначених Правил,
складено працівниками ПАТ
«Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго», які діяли як
посадові особи на підставі відповідних
положень зазначених Правил та Методики
обчислення та розміру відшкодування
збитків.

Отже, оскарження як дій лише щодо факту
складання акта, так і самого акта, а кож
щодо протоколу про визначення розміру
збитків, які не встановлюють для
споживача будь-яких обов'язків, крім
рекомендації сплатити нараховані
збитки, що є різновидом претензії, не
передбачено чинним законодавством в
якості способу захисту прав.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -- відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 04 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
О.В.Лаченкова

Судді

О.П.Варенко

В.С.Городнича