Справа № 379/231/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2014 року Таращанський районний
суд Київської області в складі:

головуючого: судді Бойка М.Г.

при секретарі: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тараща

справу за позовом ОСОБА_1 до
Станишівської сільської ради
Таращанського району Київської
області про визнання права власності
на житловий будинок , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом і просить суд визнати за нею, як
спадкоємцем за заповітом, право
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті її батька
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
складається з житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1, загальною
площею - 50,4 кв.м. (житловою площею - 23,8
кв.м.).

В судове засідання позивачка не
з'явилася, про час, день та місце
розгляду справи повідомлена належно,
про причини неявки не повідомила, проте
надала суду заяву, в якій просить
розглянути справу без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, день та
місце розгляду справи належно
повідомлений, причини неявки не
повідомив, але надав до суду заяву, в
якій просить розглянути справу без
участі представника сільської ради,
позов визнає в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 01 березня 2006 року
ОСОБА_2 зробив заповідальне
розпорядження, відповідно до якого все
своє майно, де б воно не було, і з чого б
воно не складалось, і взагалі все те, що
буде належати йому на день смерті і на
що він за законом матиме право,
заповідає ОСОБА_1. Даний заповіт було
посвідчено секретарем виконавчого
комітету Станишівської сільської ради
та зареєстровано в реєстрі за № 29.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2. На момент
його смерті заповіт від 01 березня 2006
року не був скасований. Після його
смерті залишилося спадкове майно, яке
складається з житлового будинку
загальною площею - 50,4 кв.м. (житловою
площею - 23,8 кв.м.) з господарськими
будівлями та спорудами, розташованого
в АДРЕСА_1, вартістю - 79210 грн. та
приватизовані земельні ділянки.

Спадкоємцем за заповітом на вказане
майно є позивачка - ОСОБА_1. Інших
спадкоємців за заповітом та за законом,
які претендують на майно спадкодавця
немає.

В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК
України) шестимісячний строк з дня
відкриття спадщини, а саме 27 вересня 2012
року, позивачка звернулася до
приватного нотаріуса Таращанського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_3 з заявою про
прийняття спадщини. 04.04.2013 року та 20.05.2013
року вказаним нотаріусом їй було
видано свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на приватизовані земельні
ділянки, які належали спадкодавцю, а у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на житловий будинок спадкодавця,
розташований в АДРЕСА_1 приватним
нотаріусом Таращанського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_3 23 грудня 2013 року їй було
відмовлено по тій причині, що
спадкодавець не мав
правовстановлюючого документа на
вищевказаний житловий будинок та
запропоновано звернутися до суду.

Той факт, що житловий будинок належав
на праві власності померлому ОСОБА_2,
стверджується довідкою № 268/02-8 від 27
вересня 2012 року, виданою виконавчим
комітетом Станишівської сільської
ради Таращанського району Київської
області та повідомленням № 725 від 24.04.2013
року, виданим КП Київської обласної
ради « Південне БТІ», згідно яких
померлий був зареєстрований та до дня
смерті проживав в АДРЕСА_1, тобто був
власником будинку, а також технічним
паспортом на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, який 24.01.2014 року
виготовлений КП Київської обласної
ради « Південне БТІ».

З цього випливає, що житловий будинок
після смерті ОСОБА_2 переходить у
власність спадкоємця - позивачки в
порядку спадкування за заповітом.
Інших спадкоємців за заповітом та за
законом, які претендують на майно
спадкодавця немає.

Вказані обставини встановлено з
матеріалів справи, вивчених в судовому
засіданні.

Враховуючи дані обставини та виходячи
з того, що відповідно із ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності, а ст.ст.
1235, 1236 ЦК України передбачено, що
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб та визначити обсяг спадщини, що
має спадкуватися за заповітом, суд
вважає за необхідне задовольнити даний
позов.

Судові витрати по справі суд залишає за
позивачкою.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 15, 60, 61, 88, 174, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1223, 1235,
1236, 1268-1270 ЦК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований в
АДРЕСА_1, загальною площею - 50,4 кв.м.
(житловою площею - 23,8 кв.м.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Таращанський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, а особою, що не
була присутня у судовому засіданні з
дня отримання копії цього рішення,
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Київської області.

Головуючий:
Бойко М. Г.