У х в а л а

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Друга Львівська
державна нотаріальна контора, про
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодування майнової та моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Залізничного районного суду
м. Львова від 5 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 14 квітня 2014 року,

в с т а н о
в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з указаним позовом. Зазначала,
що рішенням Залізничного районного
суду м. Львова від 22 лютого 2011 року
задоволено її позов та встановлено
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини за законом. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
про усунення від права на спадкування
відмовлено. Ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 22 серпня 2011 року
вказане рішення залишено без змін. У
зв'язку з цим вона неодноразово
зверталась до Другої Львівської
державної нотаріальної контори усно та
із заявою про видачу свідоцтва про
право власності на спадщину на майно за
законом після смерті батька, однак у
видачі свідоцтва про право власності
на спадщину за законом їй було
відмовлено, оскільки його видача
можлива лише за умови подачі
оригіналів правовстановлюючих
документів, які знаходяться у
відповідача ОСОБА_2 та які остання
відмовляється надати. Рішенням
Галицького районного суду м. Львова від
18 листопада 2013 року у задоволенні
поданого нею позову до Другої
Львівської державної нотаріальної
контори, третя особа: ОСОБА_2, про
визнання незаконною бездіяльності
державного нотаріуса відмовлено.
Вважає, що відмовою ОСОБА_2 від подачі
оригіналів правовстановлюючих
документів до нотаріальної контори їй
завдано матеріальну та моральну шкоду.
Посилаючись на наведене, просила
задовольнити позов.

Рішенням Залізничного районного
суду м. Львова від 5 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 14 квітня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Виходячи з підстав поданого позову,
вимоги про покладення на ОСОБА_2
обов'язку по наданню нотаріусу
правовстановлюючих документів на
квартиру для оформлення спадкових
прав, стягнення коштів на
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди ОСОБА_1 обґрунтовувала
тим, що відповідач неправомірно
утримує ці документи, що призвело до
порушення її прав і завдання шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що
спадкоємцем після смерті померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була, крім дочки
ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_5, яка
прийняла спадщину, оскільки проживала
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Після останньої, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину прийняла ОСОБА_2

З огляду на викладене, виникнення у
відповідача в порядку спадкування
права власності, в т. ч. на квартиру,
право власності на частину якої, як
спадкоємець, бажає оформити позивач,
відсутні підстави вважати, що
утримання відповідачем
правовстановлюючих документів на це
майно є протиправним.

За таких обставин, суди обґрунтовано
відмовили у задоволенні вимог, які були
предметом розгляду, та правильно
виходили з того, що порушене право
позивача не підлягає захисту у обраний
нею спосіб.

Оскільки протиправності дій ОСОБА_2 не
встановлено, то у суду не було підстав і
для покладення на неї відповідальності
по відшкодуванню позивачу
матеріальної і моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги не
спростовують викладеного та зроблених
судами на підставі поданих доказів
висновків, у зв'язку з чим підстави для
її задоволення і скасування
оскаржуваних рішень відсутні.

Враховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 5 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 14 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова