Справа № 382/2398/13-ц Головуючий у І
інстанції Литвин Л.І.Провадження №
22-ц/780/861/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Сушко Л.П.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Яготинського районного суду Київської
області від 27 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,

встановила:

У жовтні 2013 року позивачка звернулася
до суду із зазначеним позовом, в якому
посилалася на те, що наказом від 8
травня 2013 року № 01-07-339 генерального
директора ДП «Міжнародний аеропорт
«Бориспіль» внесено зміни до
організаційної структури та штатного
розпису департаменту готельних
послуг», в якому вона працює покоївкою.
Даний наказ створив підстави для
скорочення посад і відомості щодо
посади, яку вона обіймає, були передані
до відділу кадрів для подальшого
скорочення. Вона та її шестирічний син
є потерпілими внаслідок
Чорнобильської катастрофи, останній за
станом здоров'я перебуває на обліку в
дитячій поліклініці Яготинської ЦРЛ. В
сім'ї немає інших працівників із
самостійним заробітком. Графік роботи
покоївки, якою вона працювала до
створення вищевказаного наказу,
передбачав позмінну працю та добове
чергування, але потім без її згоди був
встановлений п'ятиденний робочий
тиждень. Вважає, що відповідачі умисно
перевели її на щоденний графік роботи,
знаючи про те, що фізично добиратись до
роботи щодня з м. Яготина, де вона
мешкає, вона не зможе і буде змушена
звільнятись.

Розпорядженням від 18.06.2013 року № 67-08-23
вона була переведена з готелю
«Бориспіль» в готель «Аеропорт» , чим
були змінені істотні умови праці без її
згоди, що є грубим порушенням трудового
законодавства. За 2 дні до закінчення
відпустки вона з'явилася на
підприємство для уточнення дня і місця
виходу на роботу, тому що із зміненим
графіком роботи ознайомлена не була, а
була неофіційно попереджена по
телефону колегою. За даним
розпорядженням вона повинна була
працювати в готелі «Аеропорт» та
приступити до роботи 04.07.2013 року, згідно
графіку від 25.06.2013 року № 67-17-40 вийти на
роботу вже щоденно 01.07.2013 року, але за
попереднім графіком після відпустки
повинна була вийти 03.07.2013 року. З 8
години ранку і до 20 години вечора вона
разом з малою дитиною знаходилась на
роботі та не змогла з'ясувати день
виходу на роботу, за виключенням того,
що начальник ВО Прокопчук Н.А.
повідомила, про те, що вона повинна
вийти на роботу 05.07.2013 року. Таким чином,
вона була вимушена, за умови того, що
відпустка закінчувалась 02.07.2013 року,
приступити до роботи на своєму
попередньому місці 03.07.2013 року, так як
розпорядження від 18.06.2013 року № 67-08-23 та
графік роботи від 25.06.2013 року № 67-17-40 не
відповідали вимогам законодавства.
03.07.2013 року, коли вона хотіла виконувати
свої функціональні обов'язки,
відповідачі не допустили її до роботи,
мотивуючи тим, що вона тут не працює.
Після цього в неї стався гіпертонічний
криз і була викликана швидка допомога,
з 04.07.2013 року по 12.07.2013 року вона
знаходилась на лікуванні в денному
стаціонарі. На лікування нею були
витрачені кошти на суму 831,59 грн., що
підтверджується доданими до заяви
товарними чеками аптеки та копією
листка призначення лікаря.

Вважає, що внаслідок таких
неправомірних дій відповідачів їй
завдано майнову шкоду в розмірі 831,59
грн. та моральну шкоду, яку вона оцінює
в розмірі 20000 грн.

Просила стягнути з відповідачів на її
користь майнову шкоду у розмірі 831,59
грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн.
Позов заявила з підстав, передбачених
ст. ст. 16, 23, ч.1 ст. 1166, ч.1 ст. 1167 та ч.1 ст.
1195 ЦК України.

Рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 27 листопада 2013
року в позові відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачка просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
неповне з"ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачкою не надано
доказів того, що вказане захворювання
виникло у неї з причин неправомірної
поведінки працівників відповідача
відносно неї, а тому підстав вважати, що
з вини відповідача позивачці завдана
матеріальна та моральна шкода у суду
немає.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Встановлено, що позивачка працювала на
посаді покоївки відділу
обслуговування департаменту готельних
послуг дирекції з управління
транспортною та готельною
інфраструктурою в готелі «Бориспіль»
на підприємстві відповідача за
позмінним графіком. Генеральним
директором ДП «Міжнародний аеропорт
«Бориспіль» 08.05.2013 року виданий наказ №
01-07-339 «Про внесення змін до
організаційної структури та штатного
розпису департаменту готельних
послуг», зміст якого був доведений до
відома позивачки. За розпорядженням
начальника ДГП Авраменко Л.В. № 67-17-40
від 25.06.2013 року з 01.07.2013 року позивачці
та іншим працівникам змінений графік
та місце роботи. Для ОСОБА_1
встановлений п'ятиденний робочий
тиждень з двома вихідними днями в
готелі «Аеропорт».

Встановлено, що ОСОБА_1 з 04.07.2013 року до
12.07.2013 року знаходилась на
амбулаторному лікуванні, причина
непрацездатності загальне
захворювання, що підтверджується
копією листа непрацездатності
Яготинської ЦРЛ, виданого 04 липня 2013
року. З епікризу № 731 вбачається, що
ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні з
діагнозом гіпертонічна хвороба 2 ст.,
гіпертонічний криз, ішемічна хвороба
серця, тахікардія. (а.с.11, 12-а).

З урахуванням наведеного, судом першої
інстанції вірно встановлено, що
будь-яких доказів того, що вказане
захворювання виникло у позивачки з
причин неправомірної поведінки
працівників відповідача відносно неї,
порушенням ними правил чи норм, в
судовому засіданні не здобуто та
позивачкою не надано, а тому підстав
вважати, що з вини відповідача
позивачці завдана матеріальна та
моральна шкода у суду немає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду
Київської області від 27 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді