Справа № 522/9644/13-ц
Рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 лютого 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого одноособово
судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового
засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
рада опіки та піклування Малиновської
районної держадміністрації м. Одеси
про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав, відносно їх
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
вказуючи, що відповідач ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей, не піклується про їх
здоров'я, духовний та моральний
розвиток, не приймається здобуттям
дітьми освіти. З кінця 2010 року позивач
разом з дітьми проживає окремо від
відповідача, ніякої матеріальної
допомоги на утримання дітей, жодних
грошових коштів на оплату медичної
допомоги, проведених операції не надає,
сплачуючи лише по 150 грн. на кожну
дитину щомісячно.

Позивач у судовому засіданні
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити з наведених підстав.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні заперечували проти
заявлених позовних вимог та просили
суд у їх задоволенні відмовити
посилаючись на їх безпідставність.

Представник третьої особи, Ради опіки
та піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради, у
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
третя особа повідомлялася належним
чином, про причини неявки
представника третьої особи суд не
повідомлено.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 26
січня 2011 року розірвано шлюб між
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про що зроблено
відповідний запис №1519/2-2317/11.
Відповідач ОСОБА_2, являється батьком
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач стверджує, що відповідач
проявляє байдужість до дітей, не
цікавиться їх життям, станом здоров'я,
вихованням та утриманням дітей не
займається.

Згідно висновку від 28.03.2013 р. № 1086/01-20
Орган опіки та піклування Малиновської
районної держадміністрації Одеської
міської ради визнав за доцільне
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у
відношенні неповнолітніх дітей, на
підставі свідчень позивача, а саме
через те, що позивач стверджувала про
те, що відповідач не приймає більше
двох років участі у вихованні та
лікуванні дітей.

Разом з тим, у висновку зазначено, що
обидва батьки були запрошені на
засіданні ради опіки та піклування,
однак батько на запрошення не
відреагував та не з'явився.

Суд критично ставиться до такого
висновку, оскільки насамперед в ньому
не зазначено обґрунтованих підстав для
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2,
а також не надано доказів того, що про
засідання ради він був повідомлений
належним чином.

Таким чином, відповідач фактично був
позбавлений права захищати свої
інтереси, що на думку суду є грубим
порушення його законних прав.

Відповідно до норм Сімейного кодексу
України кожний із батьків зобов'язаний
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, проявляти у відношенні неї
батьківське піклування, зобов'язаний
виховувати та утримувати дитину до її
повноліття. Здійснення батьками своїх
прав та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Відмова
батьків від дитини є неправозгідною,
суперечить моральним засадам
суспільства.

Батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них відповідальності, встановленої
законом.

Згідно із Конвенцією про права дитини,
ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991
року держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.
Держави-учасниці вживають всіх
необхідних законодавчих,
адміністративних, соціальних і
просвітніх заходів з метою захисту
дитини від усіх форм фізичного та
психологічного насильства, образи чи
зловживань, відсутності піклування чи
недбалого і брутального поводження та
експлуатації, включаючи сексуальні
зловживання, з боку батьків, законних
опікунів чи будь-якої іншої особи, яка
турбується про дитину.

Відповідно до ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Статтею 165 Сімейного кодексу України
передбачено, що право на звернення до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав мають один з батьків,
опікун, піклувальник, особа, в сім'ї
якої проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право
і зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати
належні умови для розвитку її
природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці.

Разом з тим у свої усних запереченях,
які підтверджуються доданими до суду
письмовами доказами, відповідач
проходив медичний огляд, при якому
ознаків психічного розладу не було
визначено, тому суд вважає, що
твердження позивача про те, що
відповідач є хворою людиною та
зловживає наркотичними речовинами не
знайшли свого підтвердження та є
надуманними. До кримінальної
відповідальності не притягався та не
був засуджений.

Наданою характеристикою Начальником
УМЗ ГУМВС України в Одеській області з
останього місця роботи, відповідач
ОСОБА_2 виявив свої здібності з
позитивного боку, доримувався
посадових обов'язків та стійких
моральних принципів. Негативні
наслідки у поведінки та характері
виявлено не було.

Згідно довідки Головного управління
МВС України в Одеській області від 08
грудня 2010 року № 372, надані чіткі цифри
про сплату аліментів на утримання
дітей у розмірі 1926,54 грн за липень -
листопад 2010 року, що також спростовує
доводи позивача, про те що відповідач
сплачує лише по 150 грн на дитину щоміся.

Згідно довідки ГУМВС України в
Одеській області Управління
фінансового забезпечення та
бухгалтерського обліку від 25.10.2012 року
за №14/1-365 визначено, що відповідач з
липня 2010 року по жовтень 2012 року
сплатив аліментів на загальну суму
16525,42 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Проте, судом чітко були встановлені всі
обставини справі, які повністю
спростовують доводи позивача, та
визначають, що відповідно до ст.60 ЦПК
України, позивач не підтвердив та не
довів жодного з посилань на
невиконання своїх обов'язкув по
утриманню та наданні матеріальної
допомоги відповідачем, що може бути
підставою для побавлення батьківських
прав.

З огляду на зазначене вище, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача не обґрунтовані та
надумані, що є підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись 150, 155, 164,165 Сімейного Кодексу
України, Закону України «Про охорону
дитинства», ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Рада опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про позбавлення
батьківських прав - відмовити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя