Провадження № 2/522/1447/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом,
в подальшому уточнивши його, до ОСОБА_2
та просить стягнути з відповідача на її
користь аліментів на утримання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1 500, 00 грн. щомісячно, починаючи
з 21 жовтня 2013 року до досягнення
дитиною повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з відповідача
додаткові витрати на дитину у розмірі
620, 00 грн., а також суму судових витрат у
розмірі 2 000, 00 грн.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим,
що з 25 червня 2005 року сторони
знаходились у зареєстрованому шлюбі.
Від сумісного проживання у них
народилась дитина - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак рішенням
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 22 травня 2013
року шлюб між сторонами був розірваний,
а дитину залишено проживати разом з
матір'ю.

Також позивачка вказує, що відповідач
свої батьківські обов'язки по
утриманню дитини виконує неналежним
чином, не надає матеріальної допомоги у
достатньому розмірі, кошти на
утримання дитини сплачує нерегулярно.
Дитина навчається у загальноосвітній
школі, займається плаванням та танцями.
Тому ОСОБА_1 просить також стягнути з
відповідача, крім аліментів, суму
додаткових витрат на дитину у розмірі
620, 00 грн.

Представник позивачки ОСОБА_1 у
судовому засіданні підтримав
вищевказані позовні вимоги у повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов ОСОБА_1 визнав в частині оплати
щомісячно аліментів на утримання
дитини у розмірі 650-700 грн., та вказав, що
він сплачував кошти на рахунок
позивачки на утримання дитини з жовтня
2013 року по січень 2014 рік, по 650, 00 грн.
щомісячно. Проти вимог позивачки щодо
стягнення додаткових витрат на дитину
та витрат на правову допомогу
заперечував.

Дослідивши матеріали цивільної справи
у їх сукупності, повно і всебічно
з'ясувавши обставини справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 25 червня 2005 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом серії
НОМЕР_1. Від сумісного проживання у них
народилась дитина - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 22 травня
2013 року шлюб між сторонами був
розірваний, а дитину залишено
проживати разом з матір'ю - ОСОБА_1 Тобто
на даний час дитина знаходиться на
утриманні позивачки.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3
навчається в Одеській
загальноосвітній школі, відвідує клуб
спортивного танцю «Ніка», щомісячна
оплата за який складає 200, 00 грн., а також
басейн спорткомплексу «Динамо»,
місячна оплата - 420, 00 грн. Вищевказане
підтверджується відповідними
довідками, наданими позивачкою до суду.

Згідно довідки з місця роботи від 17
жовтня 2013 року ОСОБА_1 працює в
Одеському ПрАТ «ОТІС» на посаді
асистента директора з 11 листопада 2008
року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини,
ратифікованої Постановою Верховної
Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N
789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

В силу ст. 51 Конституції України, батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття. Згідно до ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства» кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України
гарантовано, що мати та батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 СК України та
роз'яснень, що надані у п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

У судовому засіданні також
встановлено, що відповідач працює в ПП
ВКФ «Чорна зірка» на посаді бармена з 23
січня 2014 року з окладом 2 000 грн. в
місяць, що підтверджується відповідним
витягом з наказу №11-к від 29 січня 2014
року, а також копією трудової книжки
відповідача.

Крім того, ОСОБА_1 сплачував на користь
позивачки на утримання дитини по 650, 00
грн. щомісяця, починаючи з жовтня
місяця 2013 року по січень місяць 2014 року,
що підтверджується відповідними
копіями квитанцій, а також заявою
ОСОБА_1 від 01 лютого 2014 року. Даний факт
також не заперечував представник
позивачки у судовому засіданні.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню частково.

Суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750, 00 грн.
щомісяця, починаючи з жовтня місяця 2014
року до досягнення дитиною повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки позивачка звернулась до суду
з позовом 21 жовтня 2013 року, то
враховуючи вищевикладене та вимоги ст.
191 СК України, суд враховує різницю
сплачених відповідачем грошових
коштів на утримання дитини за чотири
місяці, а саме: з жовтня 2013 року по
січень 2014 року по 100, 00 грн. щомісяця -
(750-650) ? 4 = 400, 00 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат
понесених позивачкою у вигляді витрат
на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.,
то суд, виходячи з принципу розумності
та співмірності заявлених позовних
вимог, вважає за можливе задовольнити
їх частково, стягнувши з ОСОБА_2 500, 00
грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України,
Конвенцією про права дитини,
ратифікованої Постановою Верховної
Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р.
№ 789-XII, ст.ст. 7, 84, 135, 141, 181, 182, 184, 185, 191 СК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», Законом України
«Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 4, 10, 11,
57, 60, 79, 88, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750
(сімсот п'ятдесят) грн. щомісяця,
починаючи з жовтня місяця 2013 року до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_2, з урахуванням
виплачених ОСОБА_2 коштів стягненню
підлягають аліменти з жовтня місяця 2013
року по січень місяць 2014 рік по 100 (сто)
грн. щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу у розмірі
500 (п'ятсот) грн.

В задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя
Ю.Б. Свячена