У Х В А Л А І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И 17 грудня 2014 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у
складі: головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів: Леванчука А.О., Лесько А.О.,
Хопти С.Ф., Черненко В.А.,-розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права
власності на житловий будинок, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу
судді апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 жовтня
2014 року, в с т а н о в и л
а: У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
за ним право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
влітку 2007 року між ним та ОСОБА_8 була
досягнута домовленість щодо придбання
у неї житлового будинку з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1.
Сторони обумовили вартість будинку у
розмірі 1 тис. грн., які він оплатив, на
підтвердження чого має розписку. З
моменту передачі грошових коштів він
мешкає у будинку, зробив у ньому ремонт.
Однак не зважаючи не це, письмовий
договір купівлі-продажу будинку
укладено не було, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8 померла. Після смерті
ОСОБА_8 спадкоємцем її майна є дочка
ОСОБА_6 Позивач ОСОБА_5 стверджував, що
свої обов'язки за домовленістю він
виконав, проте договір купівлі-продажу
укладено не було і право власності на
будинок за ним не зареєстровано, у
зв'язку з чим він вимушений звернутися
з даним позовом до суду. Рішенням
Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області від 5 червня
2014 року позов ОСОБА_5 задоволено.
Визнано за ОСОБА_5 право власності на
житловий будинок, господарські будівлі
та споруди за адресою: АДРЕСА_1, які
складаються з: будинку (літ. А в
технічному паспорті), літньої кухні
(літ. В), прибудови (літ. в), сараїв (літ.
Б1, Г), погріба (літ. ПГ), колонки (літ. Кг),
паркану (№1), хвіртки (№2).ОСОБА_7 не
погоджуючись з ухваленим рішенням
звернувся із скаргою до апеляційного
суду. Ухвалою судді апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27
жовтня 2014 року відмовлено ОСОБА_7 у
відкритті апеляційного провадження за
його апеляційною скаргою на рішення
Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області від 5 червня
2014 року з підстав, передбачених ст. ст.
292, 297 ЦПК України. У касаційній скарзі
ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу,
постановлену судом апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення
норм процесуального права, із
направленням справи до апеляційного
суду для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження.
Касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково. Статтею 297 ЦПК України, на
яку послався суд апеляційної інстанції
в якості правової підстави для відмови
у відкритті апеляційного провадження,
передбачені виключні випадки відмови у
відкритті апеляційного провадження,
серед яких немає такої, як невирішення
судом першої інстанції питання про
права та обов'язки скаржника. При цьому
порушене заявника право повинно бути
досліджене в судовому засіданні.
Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 1 постанови від 24 жовтня 2008 року №12
«Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку» за, право на апеляційне
оскарження мають також особи, які не
брали участі у справі, за умови, що суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки. У цьому разі зазначені особи
відповідно до частини дев'ятої статті 6
ЦПК України мають право отримувати в
суді, який ухвалив рішення, усну або
письмову інформацію про результати
розгляду відповідної справи,
знайомитися з матеріалами справи,
робити з них витяги, знімати копії
документів, долучених до справи,
одержувати копії рішень і ухвал, а при
розгляді справи в апеляційній
інстанції - набувають права осіб, які
беруть участь у справі, зокрема, брати
участь у розгляді справи, заявляти
клопотання, знайомитися з матеріалами
справи, подавати докази тощо.
Гарантуючи судовий захист з боку
держави, Конституція України одночасно
визнає право кожного будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань (ч. 5
ст. 55 Конституції України). І це
конституційне право не може бути
скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64
Конституції України). Положення пункту
8 частини третьої статті 129 Конституції
України визначає одну з основних засад
судочинства - забезпечення
апеляційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом, і
таким чином закріплює гарантії
перевірки в апеляційному порядку
судових рішень. Згідно з положеннями
ст. 8 Конституції України визначено, що
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права, а норми
Конституції України є нормами прямої
дії. Виходячи з принципу верховенства
права, положень статей 21,
22 Конституції України щодо
непорушності конституційних прав
особи, положень ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка гарантує права особи на
доступ до суду і справедливий розгляд
його справи судом та положень ст. ст. 3, 15
ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК
України щодо права особи на судовий
захист цивільного права та інтересу
слід дійти висновку про пріоритетність
права особи на судовий захист
цивільних прав і інтересів, у тому
числі шляхом оскарження дій і
рішень.Слід зазначити, що відповідно до
ст. 14 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» учасникам судового
процесу гарантовано право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення. Таке право
гарантовано і ст. 55 Конституції
України. Відтак, відмовляючи у
відкритті апеляційного провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області від 5 червня
2014 року, апеляційний суд фактично
обмежив право останнього у доступі до
правосуддя, що гарантовано Основним
Законом. При цьому, апеляційний суд не
перевірив в дійсності, чи були порушені
права та обов'язки ОСОБА_7 оскаржуваним
рішенням суду першої інстанції. З
урахуванням викладеного, постановлена
суддею апеляційного суду ухвала
підлягає скасуванню з передачею справи
до апеляційного суду для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження відповідно до ст. 342 ЦПК
України. Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу судді апеляційного суду
Дніпропетровської області від
27 жовтня 2014 року скасувати, справу
передати до суду апеляційної інстанції
для вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження. Ухвала
оскарженню не підлягає.Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Леванчук

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко