Справа № 184/327/14-ц
Номер провадження 2/184/182/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014м. Орджонікідзе
Орджонікідзевський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
судді Томаш В.І.,

при секретарі -
Попівніч І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Орджонікідзе цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади м.Орджонікідзе
в особі виконкому Орджонікідзевської
міської ради «про встановлення факту
родинних відносин, про встановлення
факту прийняття спадщини та про
визнання права власності на спадкове
майно», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом і просить суд встановити факт
родинних відносин між померлою
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, встановив той факт,
що вона дійсно була його рідною матір'ю,
встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_2 після смерті його матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, узаконити
самочинне будівництво погребу літ.
«Впд» розміром 2,7 м. х 3,25 м., вхід в
погріб літ. «В» розміром 1,2 м. х 2,0 м., а
також реконструкцію житлового будинку
на земельній ділянці НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1, внаслідок якої змінився
розмір житлової площі житлового
будинку літ. «А-1» з 33,71 кв. м. на 26,82 кв. м.,
визнати за ним - ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок НОМЕР_1 з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1 з
загальною площею житлового будинку 40,01
кв. м. та жилою площею 26,82 кв. м..

Позивач в судове засідання не з'явився,
але надійшла заява про розгляд справи
за його відсутності, позовні вимоги
підтримує та просить задовольнити, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про місце та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача, суд,
ухвалює рішення при заочному розгляді
на підставі наявних у справі доказів,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи і
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
висновку, що заявлені позивачем вимоги
обґрунтовані, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні та
підлягають задоволенню в повному
обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла позивача рідна бабуся з боку
його батька - ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилася спадщина на житловий
будинок НОМЕР_1 з надвірними спорудами
по АДРЕСА_1 вартістю 49674 грн.. Вказаний
житловий будинок з надвірними
спорудами належав ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі - продажу від 03.04.1970
року. Право власності на житловий
будинок на її ім'я зареєстровано
Нікопольським КП «МБТІ» 22.04.1970 року, що
підтверджується реєстраційним
надписом на договорі. Заповіту ОСОБА_3
не залишила. Спадкоємцями першої черги
за законом після її смерті були
позивача рідний батько ОСОБА_2 та його
рідна сестра ОСОБА_5. Чоловік ОСОБА_3 та
позивача рідний дідусь помер ще
ІНФОРМАЦІЯ_4. Протягом передбачено
законом строку ніхто зі спадкоємців
померлої ОСОБА_3 не звертався до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Але позивача
батько разом зі своєю сім'єю, у тому
числі і з позивачем, проживав і був
зареєстрований у зазначеному
житловому будинку разом зі своєї
матір'ю ОСОБА_3 Вказана обставина
підтверджується домовою книгою.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 549
ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_3 позивача
батько був спадкоємцем першої черги за
законом, який прийняв спадщину після
смерті своєї матері ОСОБА_3 вступив у
фактичне володіння та управління
спадковим майном, що залишилося після
смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року,
вважається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном.

Тому позивача батько ОСОБА_2 прийняв
право на зазначений житловий будинок у
порядку спадкування за законом. Він
неодноразово намагався оформити свої
спадкові права на назначений житловий
будинок для чого він звертався до КП «
МБТІ» для отримання відповідної
довідки, але так і не довів справу до
кінця.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача батько ОСОБА_2
помер, заповіту він не залишив. На час
його смерті позивачеві було тільки 15
років. На час його смерті позивач
постійно проживав і був зареєстрованим
разом з ним у цьому житловому будинку,
який він отримав у спадщину після
смерті своєї матері. Вказана обставина
підтверджується домовою книгою.

Відповідно до вимог ст..549 ЦК України 1963
року, який діяв на той час, позивач
таким чином вступив в фактичне
володіння та управління спадковим
майном після смерті свого батька
ОСОБА_2 і придбав право на зазначений
житловий будинок з надвірними
спорудами.

В 2013 році позивач звернувся до
нотаріуса для отримання свідоцтва про
право на спадщину і тільки тоді
нотаріус звернув увагу на те, що
відповідно наданих документах
колишнім власником житловою будинку
було здійснено самочинне будівництво
на земельній ділянки НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

Так відповідно до Технічного паспорту
на житловий будинок ще в 1971 році на
земельній ділянці НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
було здійснено ще колишнім власником
наступне самочинне будівництво: погреб
літ. «Впд» розміром 2,7 м. х 3.25 м., вхід в
погріб літ. «В» розміром 1,2 м. х 2.0 м..
Також ще колишнім власником житлового
будинку була здійснена його
реконструкція внаслідок якої змінився
розмір житлової площі житлового
будинку літ. «А-1» з 33.71 кв. м. на 26.82 кв. м..

Крім того, у позивача не збереглося
свідоцтво про народження батька, яким
повинен підтверджуватися факт його
родинних відносин з його померлою
матір'ю ОСОБА_3. Внаслідок чого нотаріус
пояснив позивачеві, що йому слід
звернутися до суду з вказаним позовом.
В зв'язку з тим, що позивач не має
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину за законом у
нотаріуса з вище викладених причин, він
змушений звернутися до суду з цим
позовом.

Для оформлення права власності
(реєстрації) на збудовані до 05.08.1992 р.
приватні будинки, дачні будинки,
гаражі, сараї, інші господарські
будівлі законодавство не вимагає
введення таких об'єктів в експлуатацію
та отримання від ДАБК сертифіката
відповідності. Однак в зв'язку з тим, що
немає дозволу органу місцевого
самоврядування на виконання вказаних
вище будівельних робіт КП «МБТІ» м.
Нікополь у Технічному паспорті
здійснило відмітку про самочинно
будівництво внаслідок чого нотаріус
повідомила позивачеві про
необхідність звернення до суду з цим
позовом.

Відповідно до ст. 375 ЦК України, власник
земельної ділянки має право зводити на
ній будівлі та споруди. створювати
закриті водойми, здійснювати
перебудови, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим
особам.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Вказане самочинне будівництво, яке
будо здійснено ще колишнім власником
зазначеного житлового будинку на
земельній ділянці, яка була надана для
обслуговування житлового будинку та
надвірних споруд, не порушує прав інших
осіб.

Вказані надвірні споруди були
побудовані більше 30 років тому, і
протягом всього цього часу відносно
них зі сторони сусідів або інших осіб
не підходило ніяких претензій або
вимог.

Відповідно до п. 3.2 Листа ВССУ № 24-753/0/4-13
від 16.05 2013 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» - Права спадкоємців щодо
самочинно збудованого майна
визначаються судом відповідно до
положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням
роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування».

За змістом зазначених роз'яснень
спадкоємець не позбавлений права
звернутись із позовними вимогами про
визнання права власності на об'єми
самочинного будівництва в порядку
спадкування. Це узгоджується із
частинами 3, 5 ст. 376 ЦК і нормами про
поняття спадкування та склад спадщини
(статті 1216. 1218 ЦК).

Якщо право звернутися з вимогою про
визнання права власності на об'єкти
самочинного будівництва відповідно до
чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376
ЦК) належало спадкодавцеві, воно також
належить спадкоємцеві, який прийняв
спадщину. Право вимагати визнання
права власності на самочинно збудоване
майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є
суб'єктивним цивільним правом, яке
переходить у порядку спадкування
відповідно до норм статей 1216. 1218 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Відповідно до
ст. 1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права і а обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України,
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
,особи які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК
України. - Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмеженій
у його здійсненні.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України
заява фізичної особи про встановлення
факту, що має юридичне значення,
подається до суду за місцем її
проживання.

Таким чином, суд вважає необхідним
встановити факт родинних відносин між
померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та
померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, встановив
той факт, що вона дійсно була його
рідною матір'ю, встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті
його матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3, узаконити самочинне
будівництво погребу літ. «Впд»
розміром 2,7 м. х 3,25 м., вхід в погріб літ.
«В» розміром 1,2 м. х 2,0 м., а також
реконструкцію житлового будинку на
земельній ділянці НОМЕР_1 по АДРЕСА_1,
внаслідок якої змінився розмір
житлової площі житлового будинку літ.
«А-1» з 33,71 кв. м. на 26,82 кв. м., визнати за
ОСОБА_1 право власності на житловий
будинок НОМЕР_1 з надвірними спорудами
по АДРЕСА_1 з загальною площею
житлового будинку 40,01 кв. м. та жилою
площею 26,82 кв. м..

Керуючись ст. ст. 15, 16, 316, 321, 1222, 1223, 1268
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11,
57, 60, 197 ч.2, 209 - 213, 224, 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Встановити факт родинних відносин між
померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та
померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, встановив
той факт, що вона дійсно була його
рідною матір'ю.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_2 після смерті його матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Узаконити самочинне будівництво
погребу літери «Впд» розміром 2,7 м. х 3,25
м., вхід в погріб літ. «В» розміром 1,2 м.
х 2,0 м., а також реконструкцію житлового
будинку на земельній ділянці НОМЕР_1
по АДРЕСА_1, внаслідок якої змінився
розмір житлової площі житлового
будинку літ. «А-1» з 33,71 кв. м на 26,82 кв. м..

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на житловий будинок НОМЕР_1 з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1
загальною площею житлового будинку 40,01
кв. м. та жилою площею 26,82 кв. м..

Копію заочного рішення протягом трьох
днів направити відповідачу. Заочне
рішення може бути переглянуто судом,
який його ухвалив за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 - днів до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Орджонікідзевський
міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
Томаш В.І.