Києво-Святошинського РУЮ Київської
Справа № 369/6835/14-ц
Провадження № 2/369/2952/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08.10.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Ковальчук Л.М.,

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Крюківщинської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, ОСОБА_3, третя
особа Реєстраційна служба
Києво-Святошинського району Київської
області, про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до відповідачів
Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, ОСОБА_3, третя особа
Реєстраційна служба
Києво-Святошинського району Київської
області, про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько, який до
дня смерті проживав та був
зареєстрований в АДРЕСА_1

Після його смерті відкрилася спадщина
на належне йому спадкове майно, яке
складається в тому числі і із земельної
ділянки площею 0,143 га наданої для
будівництва, обслуговування жилого
будинку, що знаходиться на території с.
Крюківщина Києво-Святошинського
району Київської області.

Вказана земельна ділянка була придбана
батьком ОСОБА_1 ОСОБА_4 26 червня 1998 року,
що підтверджується договором
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідченим державним нотаріусом
Вишневої державної нотаріальної
контори за реєстром № 2-3168. На підставі
вказаного договору купівлі-продажу
його батько 31 січня 2001 року отримав
державний акт на право приватної
власності на землю серії І-КВ № 086878,
зареєстрований у Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 11, без
кадастрового номера, оскільки на той
час кадастрові номери земельним
ділянкам не надавались.

В 2006 році померлий ОСОБА_4 хотів
вирішити питання з присвоєнням
земельній ділянці кадастрового номеру.
В ході звернення до організацій для
вирішення цього питання було втрачено
оригінал державного акта. Про втрату
цього акта було розміщено оголошення в
газеті «Новий день» від 01 липня 2006 року.
З питанням про отримання дублікату
ОСОБА_4 звернувся із заявою до
Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області. Рішенням 4-ї сесії 5-го
скликання Крюківщинської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області від 18 серпня 2006 року
було вирішено втрачений Державний акт
на право приватної власності на землю
на ім'я ОСОБА_4 вважати недійсним та
було надано дозвіл на виготовлення
дублікату державного акту взамін
втраченого.

У зв'язку із складнощами процедури
виготовлення дублікату державного
акту та станом здоров'я батька, він так
і не зміг при житті отримати дублікат
державного акта на землю.

На даний час дублікат Державного акту
на право власності на земельну ділянку
не може бути видано на ім'я померлого.
Але вищевказана земельна ділянка
входить до складу спадкового майна
після смерті ОСОБА_4.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за
законом після смерті батька ОСОБА_4.
Крім нього, спадкоємицею є його мати,
дружина померлого ОСОБА_4, ОСОБА_3, яка
відмовилася від прийняття своєї частки
у спадщині на користь ОСОБА_1

Шляхом подання відповідної заяви в
установлений законом строк ОСОБА_1
прийняв спадщину після смерті батька.
Для оформлення спадщини ОСОБА_1
звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, який видав йому
свідоцтво на право на спадщину за
законом на частину спадкового майна. У
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на вказану земельну ділянку
після смерті ОСОБА_4 нотаріус відмовив,
про що видав відповідну постанову від 29
травня 2014 року, посилаючись на те, що
видати свідоцтво про право на спадщину
неможливо через неподання оригіналу
Державного акта на право власності на
земельну ділянку.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просив визнати за ним право власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, якому вказана земельна ділянка
належала на праві приватної власності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та
його представник не з'явилися, про дату,
час і місце розгляду справи
повідомлялися належним чином, до суду
надійшла заява представника позивача
про розгляд справи у відсутності
позивача та його представника, поданий
позов підтримали у повному обсязі та
просили його задовольнити.

Представник відповідача
Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, до суду
надійшла заява про розгляд справи у
відсутності представника сільської
ради.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Представник третьої особи
Реєстраційної служби
Києво-Святошинського району Київської
області в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, до суду
надійшла заява про розгляд справи у
відсутності представника третьої
особи.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 листопада 1983
року у Палаці реєстрації шлюбів та
новонароджених м. Києва між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_1.
Відповідно до наявної в матеріалах
справи копії свідоцтва про народження
ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 вбачається, що
померлий ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1,
позивача по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 52 роки ОСОБА_4 помер,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_5.

З договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 26 червня 1998 року серії ААО
№ 147462, копія якого наявна в матеріалах
справи, суду зрозуміло, що ОСОБА_7
продав ОСОБА_4, а останній купив
земельну ділянку площею 0,143 га,
розміщену на землях Крюківщинської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, надану для
обслуговування житлового будинку.
Вказаний договір було посвідчено
державним нотаріусом Вишневої
держнотконтори Київської області
Бурлаковою Н.К. 26 червня 1998 року і
зареєстровано в Крюківщинській
сільській раді за реєстровим номером №
2-3168.

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю від 31
січня 2001 року серії І-КВ № 086878,
виданого ОСОБА_4 на підставі рішення
Крюківщинської сільської ради
народних депутатів та договору
купівлі-продажу земельної ділянки №
2-3168 від 26 червня 1998 року, йому
передалася у приватну власність
земельна ділянка площею 0,143 га на
території с. Крюківщина для
будівництва і обслуговування
житлового будинку.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи Рішення 4-ї сесії 5-го скликання
Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 18 серпня 2006 року про
надання дозволу на виготовлення
дубліката державного акту, втрачений
державний акт на право приватної
власності на землю серії І-КВ № 086878 від
31 січня 2001 року вирішено вважати
недійсним, та надано дозвіл на
виготовлення дублікату державного
акту взамін втраченого, що доручено
зробити землевпорядній організації.

Так, з викладеного вбачається, що при
житті ОСОБА_4 набув право отримати
дублікат державного акта взамін
втраченого.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в
спадковому реєстрі, 15 червня 2013 року
було заведено спадкову справу № 1/2013 до
майна померлого ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_1 як
спадкоємець першої черги із заявою про
прийняття спадщини. Тоді ж, ІНФОРМАЦІЯ_2
до приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
звернулася дружина померлого ОСОБА_4
ОСОБА_3 із заявою про відмову від
прийняття спадщини на користь їхнього
сина ОСОБА_1

Відповідно до довідки
Житлово-будівельного кооперативу
«Мебельщик-2» від 12 червня 2013 року № 578
вбачається, що чоловік відповідачки
ОСОБА_3, померлий ОСОБА_4, дійсно був
зареєстрований у АДРЕСА_1, з 19 червня 1985
року по 11 червня 2013 року, та знятий з
реєстраційного обліку у зв'язку зі
смертю.

Відповідно до довідки Форми № 3
Житлово-будівельного кооперативу
«Мебельщик-2» від 12 червня 2013 року
встановлено, що у АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають ОСОБА_3 та
ОСОБА_1

25 травня 2014 року приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 видав ОСОБА_1 свідоцтво
про право на спадщину за законом, яка
складається з: транспортного засобу
марки VOLVO FH 12-42Т, 2000 року випуску, номер
шассі (кузова, рами) НОМЕР_6,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 25
червня 2008 року.

29 травня 2014 року приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 видав ОСОБА_1 свідоцтво
про право на спадщину за законом, яка
складається з транспортного засобу
марки MEERT модель: OPLEGGER, типу напівпричіп
Н/П-РЕФРИЖЕРАТОР-Е, 1998 року випуску,
номер шассі (кузова, рами) 11283,
реєстраційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованого ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 29
листопада 2011 року.

29 травня 2014 року приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 видав ОСОБА_1 свідоцтво
про право на спадщину за законом, яка
складається з грошових вкладів з
належними відсотками, нарахуваннями,
компенсаціями та індексаціями, що
знаходяться в Територіальному
відокремленому безбалансовому
відділенні № 10026/050 ПАТ «Державний
ощадний банк України» на рахунках: №
15620 (основний рахунок) - на суму 1,37 грн.;
№ 0573932 (компенсація 1991 р.) - на суму 1,38
грн.; № 915518190 (компенсація 1997 р.) - на суму
15 314,25 грн.

Тоді ж, 29 травня 2014 року, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
розглянувши документи, подані ОСОБА_1
для оформлення та видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на спірну
земельну ділянку, постановив відмовити
йому у видачі свідоцтва, оскільки не
було подано документів, необхідних для
вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом встановленого
строку він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщина
належить спадкоємцеві з часу її
відкриття.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1225 ЦК
України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах із збереженням її
цільового призначення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1297 ЦК
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» умовою для переходу в
порядку спадкування права власності на
об'єкти нерухомості, в тому числі
житловий будинок, інші споруди,
земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку. Право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
а також право власності на земельну
ділянку, набуту у власність із земель
приватної власності без зміни її меж,
цільового призначення, посвідчується:
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;
свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до вимог п. «Г» ч. 1 ст. 81 ЗК
України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Відповідно до вимог п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 37 Постанови Кабінету
Міністрів України № 868 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та
їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно»
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно є:
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат; свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; видані нотаріусом
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
чи їх дублікати; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
закону; свідоцтво про право власності,
видане органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно чи його
дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією; рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею; рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно; ухвала суду про
затвердження (визнання) мирової угоди;
заповіт, яким установлено сервітут на
нерухоме майно; закон, яким
установлено сервітут на нерухоме
майно; рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації; рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

З матеріалів справи суду зрозуміло, що
ОСОБА_1, позивач по справі, який є
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті свого батька ОСОБА_4,
прийняв спадщину у встановлений
законодавством спосіб шляхом подання
відповідної заяви до нотаріальної
контори. На момент прийняття спадщини
як до спадкоємця до ОСОБА_1 перейшли всі
права та обов'язки, які належали
померлому ОСОБА_4 на момент смерті,
зокрема, право приватної власності на
земельну ділянку площею 0,143 га на
території с. Крюківщина з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку, що
належало при житті спадкодавцю ОСОБА_4
на підставі договору купівлі-продажу,
підтвердженого виданим державним
актом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання
права власності на землю в порядку
спадкування за законом, оскільки
наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено відповідне право
власності спадкодавця на вказану
земельну ділянку.

Керуючись ст. 37 Постанови Кабінету
Міністрів України № 868 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», п. «Г» ч. 1 ст.
81 Земельного кодексу України, ст.ст. 1216,
1261, ч. 1 ст. 1225, ч. 1, 3, 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297
Цивільного кодексу України, ст.ст. 213, 215,
218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,143 га,
розташовану на території с. Крюківщина,
Києво-Святошинського району Київської
області, з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку, в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Л.М. Ковальчук