У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів: Ковальчук Н.М.,
Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., з участю представника позивача
Лукашина Є.В. та представника
відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" на рішення
Острозького районного суду від 16
грудня 2013 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „ПриватБанк" до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О
В И Л А :

11 листопада 2013 року ПАТ КБ
ПриватБанк" звернулося в Острозький
районний суд з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № б/н від 18.04.2008 року в
розмірі 30138 грн. 95 коп.

В обгрунтування позовних вимог
вказував, що 18.04.2008 року ОСОБА_3 отримала
кредит в розмірі 200 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідно до умов укладеного
договору, договір складається із Заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою.

Відповідач не виконала зобов'язання за
кредитним договором, тому, станом на
30.09.2013 року, у неї утворилася
заборгованість в розмірі 30138 грн. 95 коп.,
що складається з наступного: 6991,13 грн. -
заборгованість за кредитом; 21236,44 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи :
500 грн. - штраф (фіксована частина), 1411,38
грн. - штраф (процентна складова).

Із цих підстав просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 30138 грн. 95 коп. та судові
витрати по справі.

________________________________________________________________________
___________

Провадження № 22-ц/787/318/2014
Головуючий у 1 інстанції : Венгерчук
А.О.

Доповідач : Григоренко
М.П.

Рішенням Острозького районного
суду від 16 грудня 2013 року в задоволенні
позову ПАТ КБ „ПриватБанк" до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 18.04.2008 року -
відмовлено повністю.

В поданій на рішення суду
апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк"
покликається на його незаконність,
через порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи.

Вказує, що 18.04.2008 року саме в письмовій
формі був укладений кредитний договір
між ПАТ КБ „ПриватБанк" та
відповідачем. Кредитний договір
складається із заяви позичальника,
Умов надання банківських послуг та
Правил користування платіжною карткою.

Відповідач висловив згоду про
укладення кредитного договору саме в
такій формі, про що свідчить його
особистий підпис у заяві позичальника.
Своїм підписом він засвідчив, що
ознайомлений і згоден з умовами
кредитування, які були надані йому у
письмовій формі.

Сторонами при укладенні кредитного
договору були досягнуті усі істотні
умови договору.

Зобов'язання за кредитним договором
повинні виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Банк звернувся до суду з вимогою про
захист свого цивільного права у межах
строку позовної давності, встановленої
за домовленістю сторін у договорі.

Відповідач не подавав банку заяви про
закриття картрахунку, у зв'язку із чим
строк дії картки відповідача було
продовжено на такий же строк, а тому
строк дії кредитного договору
продовжено на строк дії картки.

На даний час термін дії кредитного
договору продовжено, оскільки заяви
від відповідача до Банку про закриття
картрахунку не надходило.

Вказує, що відповідач користується
грошима Банку повною мірою.

Правовідносини між сторонами не
припинялися, оскільки клієнт не
виконав зобов'язання перед Банком.

Таким чином, строк позовної давності не
пропущений, так як правовідносини між
сторонами тривають до повного
погашення клієнтом кредиту.

Із цих підстав просить скасувати
оскаржуване рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ
КБ „ПриватБанк" - задовольнити в
повному обсязі, судові витрати
покласти на відповідача.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач вказує, що оскаржуване
рішення вважає законним та
обґрунтованим, тому просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи
представник ПАТ КБ „ПриватБанк"
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити.

Представник відповідача просив
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Відмовляючи ПАТ КБ „ПриватБанк" в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив із того, що останнє
пропустило строк позовної давності для
звернення до суду із позовом.

Даний висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи, наявним у справі доказам та
ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також
не спростовують правильності
висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції вірно
зазначив у своєму рішенні, що укладеним
між сторонами кредитним договором було
передбачено, що позичальник щомісячно
має сплачувати Банку платіж в розмірі 3%
від суми заборгованості і строк дії
кредитного ліміту відповідає строку
дії картки.

Із матеріалів справи вбачається,
що кредитна картка „Універсальна" ПАТ
КБ „ПриватБанк" була видана
відповідачу із строком дії по квітень
2009 року, а останній платіж ОСОБА_3 було
здійснено 13 жовтня 2009 року.

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду
із своїм позовом до ОСОБА_3 11 листопада
2013 року.

Твердження позивача про те, що ним не
було пропущено строк позовної
давності, оскільки дію кредитного
договору було продовжено, так як заява
від відповідача до Банку про закриття
картрахунку не надходила, на увагу не
заслуговують.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов, тобто
можливості реалізувати своє право в
примусовому порядку через суд. Початок
перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи.

Як убачається із змісту п. 5.2 Умов та
правил надання банківських послуг,
банк має право вимагати дострокового
виконання боргових зобов'язань
повністю чи у визначеній банком
частині у випадку невиконання
боржником своїх боргових зобов'язань
та інших зобов'язань за цим договором.
При цьому Банк має право призупинити
здійснення розрахунків по кредитній
картці та або визнати цю картку
недійсною до моменту усунення
порушень.

Право позикодавця вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів у разі прострочення сплати
чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК
України.

На розсуд колегії суддів, умова
укладеного кредитного договору, щодо
автоматичної пролонгації дії
кредитного договору на новий строк,
якщо від позичальника не надійшла
заява про закриття карткового рахунку,
передусім має на меті лише те, щоб при
видачі позичальнику кредитної картки
із новим строком дії не було
необхідності кожен раз укладати новий
договір, а тому пролонгація умов
кредитного договору на новий строк
може мати лише у разі одночасного
отримання позичальником кредитної
картки із новим терміном дії, оскільки
в протилежному випадку останній буде
позбавлений можливості здійснювати
свої права та обов'язки за цим
кредитним договором.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в пункті 31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення Острозького районного суду від
16 грудня 2013 року підлягає залишенню
без змін, як ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" відхилити.

Рішення Острозького районного суду від
16 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Максимчук З.М.