Номер провадження № 22-ц/785/1316/14
Головуючий у першій інстанції Крикун
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- Станкевича
В.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Арцизького районного суду Одеської
області від 05.11.2013 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,-

встановила:

Позивачка звернулася з вказаним
позовом до суду (а. с. 2), в якому просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 500 грн., щомісячно, з дня подання
заяви і до досягнення дитиною
повноліття з індексацією відповідно до
закону.

Свої позовні вимоги позивачка, як
зазначено в рішенні суду,
обґрунтовувала тим, що 13.10.2008 року
зареєструвала шлюб з відповідачем по
даній справі, який був розірваний
рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 25.12.2012 року. Під
час шлюбу у них народилась дитина - син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про
народження якого, відповідач значиться
батьком. ОСОБА_3 матеріальної допомоги
на утримання дитини не надає. Дитина
проживає разом з нею та повністю
знаходиться на її утриманні.

Як зазначено в рішенні суду, сторони в
судове засідання не з'явилися.

05.11.2013 року позивачка ОСОБА_4 звернулася
до суду з заявою про слухання справи за
її відсутності, згідно якої вона
позовні вимоги підтримує та просить
задовольнити позов у повному обсязі.

05.11.2013 року від відповідача ОСОБА_3 до
суду надійшла заява про розгляд справи
за його відсутності, згідно якої він
позовні вимоги визнав частково та
згоден сплачувати аліменти на
утримання його дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 250 грн. щомісячно.

Рішенням Арцизького районного суду
Одеської області від 05.11.2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП: НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі у розмірі 486 грн.
щомісячно з наступною індексацією
відповідно до закону, починаючи з дня
подання позову, тобто з 30.07.2013 року і до
повноліття ОСОБА_5, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 229 грн. 40 коп. до спеціального
фонду Державного бюджету України за
кодом класифікації доходів бюджету
22030001 «Судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050)», символ
звітності 206. Рішення, в частині
стягнення аліментів, в межах платежу за
один місяць допущено до негайного
виконання.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу на рішення
Арцизького районного суду Одеської
області від 05.11.2013 року, в якій просить
скасувати рішення суду від 05.11.2013 року
та постановити нове рішення по суті
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що вважає оскаржуване рішення
суперечить чинному законодавству
України, оскільки, судом не враховано
його матеріального та фізичного
становища те, що він важко хворіє.

Позивачкою рішення суду не
оскаржується.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції відповідач
підтримав апеляційну скаргу та просив
зменшити розмір стягнутих з нього
аліментів до 250 грн., позивачка
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог, наданих доказів і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні, в
частині розміру стягнутих аліментів з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для зміни рішення
суду першої інстанції є, зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з
наступного.

Судом встановлено, що батьками
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, значаться
відповідач ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_4,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження дитини (а. с. 5).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає
спільно з матір'ю ОСОБА_4 та знаходиться
на її утриманні, що підтверджується
довідкою виконавчого комітету
Вознесенської сільської ради
Арцизького району Одеської області від
29.07.2013 року № 638 (а. с. 6).

При визначенні розміру аліментів,
що підлягають стягненню з відповідача
на користь позивачки, суд першої
інстанції врахував, що відповідно до
ст. 7 Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012
року № 5515-VI, прожитковий мінімум для
дітей віком до 6 років станом на 01.01.2013
року складає 972 грн. і, що обоє батьків
зобов'язані утримувати дітей.

Таким чином, суд першої інстанції
відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184
СК України, враховуючи стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, вважав
доцільним стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 486 грн. щомісячно, що складає
половину від вищевказаного
прожиткового мінімуму з наступною
індексацією відповідно до закону,
починаючи з дня подання позову, тобто з
30.07.2013 року і до повноліття ОСОБА_5,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року та частково
задовольнив позовні вимоги, а також
стягнув з відповідача на користь
держави судовий збір.

Судова колегія погоджуючись з
висновками суду першої інстанції
стосовно стягнення з відповідача на
користь позивачки аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, не
погоджується з розміром стягнутих
аліментів, оскільки судом першої
інстанції при визначенні розміру
аліментів неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи та
порушено норми матеріального права.

Так судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо стягнення з відповідача
на користь позивачки аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Оскільки, в судовому засіданні
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який розірвали (а. с. 4).

Від шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5), який проживає з
позивачкою та перебуває на її
утриманні (а. с. 6).

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Тому з відповідача на користь
позивачки підлягають стягненню
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини до досягненню останньою
повноліття.

Також судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі.

Оскільки, відповідно до ст. 184 СК
України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції відповідач
підтвердив, що не працює та має
нерегулярний мінливий дохід.

Проте, судова колегія не погоджується з
розміром стягнутих аліментів з
відповідача на користь позивачки.

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідач не працює (а. с. 30-32), хворіє
(а. с. 34) та з 21.01.2014 року йому
встановлена інвалідність, що
підтверджується оглянутою в судовому
засіданні в суді апеляційної інстанції
довідкою про встановлення
відповідачеві інвалідності.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції відповідач
пояснив, що має нерегулярний, мінливий
дохід, в основному проживає за рахунок
пенсії матері, пенсію по інвалідності
ще не отримує та може сплачувати
аліменти на утримання дитини не більше
250 грн. на місяць.

Вказані обставини позивачкою не
спростовано та докази протилежного в
матеріалах справи відсутні і
позивачкою в судовому засіданні не
представлені.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом, докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка в судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції пояснила, що має
дохід від продажу квітів, які вирощує, а
також на теперішній час влаштувалася
на роботу в установу банку, де буде
отримувати заробітну плату.

За таких обставин, судова колегія,
враховуючи матеріальний стан
відповідача та його стан здоров'я,
вимоги ст. 180 СК України щодо обов'язку
обох батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, частково
погоджується з доводами апеляційної
скарги, враховуючи також її
резолютивну частину, та вважає, що
розмір стягнутих з відповідача
аліментів необхідно зменшити до 250 грн.
на місяць.

Таким чином, на підставі
викладеного, судова колегія частково
погоджується з доводами апеляційної
скарги та, враховуючи доводи
апеляційної скарги, вважає, що рішення
Арцизького районного суду Одеської
області від 05.11.2013 року підлягає зміні,
в частині розміру стягнутих аліментів,
а з відповідача на користь позивачки
підлягають стягненню аліменти на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі в розмірі 250 грн. щомісячно. В іншій
частині рішення суду підлягає
залишенню без змін.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.
192 СК України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Арцизького районного
суду Одеської області від 05.11.2013 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів змінити, в частині
розміру стягнутих аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 250 грн. щомісячно.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області О.Д.
Варикаша

А.П. Бабій

В.А. Станкевич