АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-2549
Головуючий у1-й інстанції - Кравець Д.І.
Доповідач - Пікуль А.А
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі
Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_5, на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 7 листопада 2013 року у справі
за позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань у
Яготинському районі Київської області
до Територіального управління
державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Київській області та м. Києві, треті
особи: Приватне акціонерне товариство
"Будівельно-монтажне управління №10",
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_5, про
скасування актів та зобов'язання
вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 7 листопада 2013 року
частково задоволені позовні вимоги
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань у Яготинському районі
Київської області до Територіального
управління державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Київській області та м. Києві, треті
особи: Приватне акціонерне товариство
"Будівельно-монтажне управління №10",
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_5, про
скасування актів та зобов'язання
вчинити дії.

Суд скасував акт про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1
від 6 червня 2011 року та Акт спеціального
розслідування нещасного випадку, що
стався 12 квітня 2011 року в ПрАТ
"Будівельно-монтажне управління №10", за
формою Н-5 від 6 червня 2011 року.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_5, подала
апеляційні скарги, у яких, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з таких
підстав.

При ухваленні рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань у
Яготинському районі Київської області,
не вийшов за межі наданих йому
повноважень, оскільки акти форми Н-5 та
Н-1 є підставою для проведення
страхових виплат Фондом, а тому вони
зачіпають інтереси Фонду, що дає йому
право на звернення до суду з даним
позовом.

Указаний висновок районного суду не
відповідає обставинам справи та
положенням Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві
НПАОП 0.00-6.02-04, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року № 1112 (чинного до 1.01.2012
року, тобто чинного на дату настання
нещасного випадку та на дату складання
оспорюваних актів).

Вказані обставини, виходячи з положень
ст. 309 ЦПК України, дають суду
апеляційної інстанції підстави для
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення виходячи з
наступного.

Фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється за рахунок: внесків
роботодавців: для підприємств - з
віднесенням на валові витрати
виробництва, для бюджетних установ та
організацій - з асигнувань, виділених
на їх утримання та забезпечення;
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України; прибутку,
одержаного від тимчасово вільних
коштів Фонду на депозитних рахунках;
коштів, що надійшли від стягнення
штрафів і пені із страхувальників та їх
посадових осіб відповідно до закону;
добровільних внесків та інших
надходжень, отримання яких не
суперечить законодавству (ст.46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Страхувальник несе
відповідальність за шкоду, заподіяну

застрахованому або Фонду соціального
страхування від нещасних

випадків внаслідок невиконання своїх
обов'язків із страхування від

нещасного випадку, відповідно до
закону (ст.52 цього Закону)

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закону), спори
щодо суми страхових внесків, а також
щодо розміру шкоди та прав на її
відшкодування, накладення штрафів та з
інших питань вирішуються в судовому
порядку. За бажанням заінтересована
особа може звернутися з питань
вирішення спору до спеціальної комісії
при виконавчій дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків. До складу цієї комісії на
громадських і паритетних засадах
входять представники держави,
застрахованих осіб і страхувальників.

Відповідно до п. 59 Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві
НПАОП 0.00-6.02-04, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року № 1112 (чинного до 1.01.2012
року, тобто чинного на дату настання
нещасного випадку та на дату складання
оспорюваних актів), у разі незгоди
роботодавця, потерпілого або члена
його сім'ї чи особи, яка представляє
його інтереси, із змістом
затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1
(або форми НПВ) рішення спеціальної
комісії може бути оскаржено у судовому
порядку.

Згідно із положенням Закону Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності здійснює
керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності,
провадить збір і акумуляцію страхових
внесків та інших коштів, призначених
для фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг , та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний: своєчасно та повністю
нарахувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

З огляду на викладене, встановлення
відповідачем зв'язку нещасного випадку
з виробництвом стосується
безпосередньо прав та інтересів
роботодавця, як страхувальника (особи,
що зобов'язана своєчасно та повністю
нарахувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків), та потерпілого або
члена його сім'ї. Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань у
Яготинському районі Київської області
не є належним позивачем у справі,
оскільки встановлення відповідачем
зв'язку з виробництвом нещасного
випадку зі смертельним наслідком з гр.
ОСОБА_6 не порушує його права, як особи,
що провадить збір і акумуляцію
страхових внесків та інших коштів,
призначених для фінансування
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, та забезпечує їх
надання, а також здійснює контроль за
використанням цих коштів.

Указаний висновок не суперечить
рішенню Конституційного Суду України
від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі №
1-2/2002 щодо поширення юрисдикції судів
на всі правовідносини, оскільки справа
розглянута судом із винесенням
мотивованого рішення по суті спору, а
відсутність підстав для задоволення
позову у зв'язку з відсутністю
порушення права особи, яка звернулася
до суду, не є тотожним самому праву
звернення до суду за захистом своїх
порушених прав.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про правових
підстав для задоволення заявленого
позову.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 7 листопада 2013 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань у Яготинському районі
Київської області до Територіального
управління державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Київській області та м. Києві, треті
особи: Приватне акціонерне товариство
"Будівельно-монтажне управління №10",
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_5, про
скасування актів та зобов'язання
вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Пікуль
А,А.

Судді: Невідома Т.О.

ПоливачЛ.Д.