АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/9207/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Живоглядов А. М. Доповідач - Гайдук
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б.,
Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом в якому
зазначала, що з квітня 2006 року по
грудень 2013 року перебувала із
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
За цей період на ними було придбано
житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що дане
майно було набуто ними як подружжям за
час шлюбу, ОСОБА_3 просила визнати за
нею та право власності на 1/2 частину
вказаного житлового будинку (а.с. 2).

Рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року позовні вимоги було
задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину будинку, що розташований за
адресою: Дніпропетровська область,
Магдалинівський район, АДРЕСА_1, як
спільно нажитого майна подружжя (а.с.
40-41).

Додатковим рішенням Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області від 04 листопада 2014 року судом
вирішено питання судових витрат (а.с. 50).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неповне з'ясування
судом обставин у справі, неправильне
застосування судом норм матеріального
права при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування з прийняттям нового, про
відмову у задоволенні позовних вимог
(а.с. 45).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з 26
квітня 2006 року сторони перебували у
шлюбі, який було зареєстровано
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Магдалинівського районного управління
юстиції у Дніпропетровській області
про, що складено відповідний актовий
запис № 24 (а.с.6).

Рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 23
грудня 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було розірвано (а.с.7).

За час спільного проживання сторонами
був придбаний будинок, який
розташований в АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу від 20 березня 2007 року.
Право власності на вказаний будинок
зареєстроване за відповідачем (а.с. 5).

Зазначене домоволодіння було придбано
за кредитні кошти та є предметом
іпотеки, згідно до умов укладених між
ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк»
договорів кредиту та іпотеки (а.с. 19-25).

За положеннями ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Частинами 1, 2 ст. 23 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Отже, суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
повно з'ясував фактичні обставини
справи, дав належну оцінку доказам та
правильно виходив з того, що спірний
будинок належить подружжю на праві
спільної сумісної власності і кожний з
них має право на 1/2 його частку.

Доводи апеляційної скарги про те, що
спірний будинок не підлягає поділу,
оскільки являється предметом іпотеки,
не узгоджуються з нормами
матеріального права, оскільки
перебування спільного сумісного майна
в іпотеці не є перешкодою для його
поділу, так як особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: