Справа № 572/2235/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року

Сарненський районний суд Рівненської
області

головуючий суддя
- БОЛОТВІНА Л.О.

при секретарі
- СОСЮК І.В.

з участю адвоката
- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сарни справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя та поділ майна
подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2010 р. ОСОБА_2 заявила
позов до ОСОБА_3 про визнання спільною
сумісною власністю подружжя земельну
ділянку площею 1000 кв.м.0.10 га в АДРЕСА_2
для обслуговування жилого будинку та
господарських будівель, жилого
будинку з господарськими будівлями за
цією ж адресою та автомобіль марки
«Хюндай Н 20» д.н. НОМЕР_1 та провести
поділ цього майна подружжя, виділивши
їй на праві власності 12 частину
земельної ділянки, 12 частину жилого
будинку з господарськими будівлями та
12 частину автомобіля.

В судовому розгляді позивачка
зменшила позовні вимоги та просила
визнати право спільної сумісної
власності на земельну ділянку та жилий
будинок з господарськими будівлями і
провести поділ лише земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 заявив
зустрічний позов до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, виділивши йому у
власність всю земельну ділянку, а
відповідачці - торговий зал магазину
площею 22.9 кв.м. вартістю 2440 грн. в
АДРЕСА_1.

В судовому розгляді ОСОБА_3
зменшив позовні вимоги та просив
виділити йому у власність 12 частину
нежитлової будівлі магазину в АДРЕСА_3
вартістю 67200 грн. відповідно до поділу
магазину між співвласниками.

ОСОБА_3 позов ОСОБА_2 не визнав,
оскільки земельна ділянка є лише його
власністю, оскільки придбав її за
кошти жилий будинок є незакінчений
будівництвом і він будується за кошти
його батьків та за кошти, які він
позичив.

ОСОБА_2 зустрічний позов ОСОБА_3
також не визнала, так як торговий зал
магазину після розлучення вона значно
добудувала сама, а також ОСОБА_3
пропустив строк звернення до суду про
поділ майна подружжя.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані докази, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_2
та зустрічний позов ОСОБА_3 підлягають
до задоволення частково.

Сторони перебували у шлюбі з
12.09.2002 р., який ними був розірваний
25.12.2007 р. 26.10.2004 р. ОСОБА_3 відповідно до
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу придбав у ОСОБА_4
земельну ділянку площею 1000 кв.м. 0.10га
в АДРЕСА_2 для обслуговування жилого
будинку та господарських будівель, яка,
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку ЯА № 051037
від 5.04.2005 р., належить ОСОБА_3

Сторони не заперечили, що під час
шлюбу був збудований, однак не
завершений, жилий будинок з
господарськими будівлями АДРЕСА_2,
дозвіл на будівництво якого був
наданий рішенням Сарненської міської
ради 20.09.2006 р. № 829. ОСОБА_3 посилається
на нотаріально не посвідчений договір
дарування йому грошей в сумі 65 000 грн.
батьком ОСОБА_5 5.05.2005 р. на будівництво
жилого будинку, накладну і квитанцію
від 21.05.2005 р. про придбання батьком,
ОСОБА_5 будівельних матеріалів,
договір позики 151500 грн. у ОСОБА_6 26.03.2007
р., на договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 26.10.2004 р., як
доказ того, що жилий будинок
збудований на кошти, подаровані йому,
за кошти батька та за кошти, які він
позичив, він особисто придбав земельну
ділянку, а тому житло та земельна
ділянка не є спільним сумісним майном
подружжя.

Відповідно до ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є поряд з іншим майном
земельна ділянка, набута за час шлюбу
внаслідок приватизації земельної
ділянки, що перебувала у користуванні
чоловіка або дружини або одержана
внаслідок приватизації земельних
ділянок підприємств, установ, або
одержана із земель державної і
комунальної власності, майно, набуте
за час шлюбу на підставі договору
дарування. Однак, вказуючи, що
подаровані кошти він витратив саме на
будівництво житла, ОСОБА_3 цей факт в
судовому розгляді не доказав, крім
того, відповідно до ст. 719 ЦК України
такий договір дарування підлягає
нотаріальному посвідченню і на
підставі ст. 220 ЦК України є нікчемним;
придбання батьком будівельних
матеріалів лише вказує на витрати
батька на будівельні матеріали,
навіть, якщо на вказане житло, то це не
є кошти, які належали ОСОБА_3 особисто;
також не надав ОСОБА_3 і доказів, що
позичив кошти саме на будівництво
цього житла, а також, що повернув
позикодавцю кошти, які належали йому
особисто; також земельна ділянка
площею 0.1000 га набута ним на підставі
договору купівлі-продажу; на те, що
земельна ділянка є спільною сумісною
власністю подружжя вказує і первинний
зустрічний позов ОСОБА_3, в якому він
просив поділити їхнє спільне майно та
виділити йому земельну ділянку.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що земельна ділянка площею
0.1000 га відповідно до державного акту та
жилий будинок з господарськими
будівлями є спільною сумісною
власністю подружжя.

19.03.2003 р. ОСОБА_2 за нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу
придбала у ОСОБА_7 торговий зал площею
22.9 кв.м., що складає 18100 частини магазину
в АДРЕСА_1, що є в спільній частковій
власності осіб, а 15.09.2008 р. відповідно
до договору про поділ майна проведений
його поділ та визначена його вартість
та вартість кожної частки
співвласників і за цим договором
ОСОБА_2 виділено в натурі приміщення
будівлі магазину - п»ятий торговий зал
загальною площею 21.3 кв.м., що становить
18100 частки будівлі вартістю 67200 грн.
Доказів того, що вона придбала це майно
за кошти, які належали їй особисто,
ОСОБА_2 на надала. Рішенням Сарненської
міської ради № 531 від 25.12.2009 р. магазину
ПП ОСОБА_2, що знаходиться в АДРЕСА_1
присвоєна поштова адреса АДРЕСА_3.

Таким чином, земельна ділянка,
жилий будинок з господарськими
будівлями та торговий зал є спільним
сумісним майном сторін, як подружжя.

Посилання ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_3
пропустив строк звернення до суду із
зустрічним позовом про поділ
торгового залу, є безпідставним,
оскільки зустрічний позов поданий ним
2.08.2011 р., а про придбання ОСОБА_2
торгового залу та про набуття нею на
нього власності він дізнався під час
розгляду позову ОСОБА_2, за яким
ухвалено перше рішення, що стало
підставою для зустрічного позову. Про
те, що вона придбала торговий зал в 2003 р.
ОСОБА_3 не повідомляла, про що ОСОБА_2
вказала в судовому засіданні.

В зустрічному позові ОСОБА_3
просив виділити йому 12 частину
торгового залу площею 22.9 кв.м., однак
відповідно до договору про поділ майна
площа його становить 21.3 кв.м., що і
підлягає поділу.

Оскільки частки майна подружжя
є рівними, поділу по 12 частинам
підлягає земельна ділянка та торговий
зал кожному із сторін.

На підставі ст.ст. 60,61,68-72
Сімейного кодексу України, ст. 89
Земельного кодексу України, керуючись
ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3
земельну ділянку площею 0.1000 га в
АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
жилий будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_2

Провести поділ земельної ділянки
розміром 0.1000 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що в
АДРЕСА_2, що є спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виділити у приватну власність
ОСОБА_2 12 частину земельної ділянки, що
становить 0.0500 га для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що в АДРЕСА_2

Виділити у приватну власність
ОСОБА_3 12 частину земельної ділянки, що
становить 0.0500 га для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що в АДРЕСА_2

Позов ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Провести поділ нежитлової будівлі
магазину - п»ятий торговий зал в
АДРЕСА_3 розміром 21.3 кв.м. вартістю 67200
грн., що є спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_3 право
приватної власності на 12 частину
нежитлової будівлі магазину - п»ятого
торгового залу в АДРЕСА_3, що становить
10.65 кв.м. вартістю 33600 грн. відповідно до
договору про поділ майна від 15 вересня
2008 р.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на 12 частину нежитлової
будівлі магазину - п»ятого торгового
залу в АДРЕСА_3, що становить 10.65 кв.м.
вартістю 33600 грн. відповідно до
договору про поділ майна від 15 вересня
2008 р.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Сарненський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя-підпис копія вірно

Суддя Сарненського районного
суду Болотвіна Л.О.