Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №283/802/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Тарасенко Микола Петрович
Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді : Коломієць
О.С.

суддів: Зарицької Г.В.,
Якухно О.М.,

при секретарі

судового засідання: Камінної
М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_4 про стягнення суми
авансу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 20 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2013 року позивач звернулась до
суду з позовом, в якому зазначила, що в
липні 2008 року домовилась з
відповідачем про купівлю 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1, яка належить йому на
праві власності. 24.07.2008 р. в рахунок
забезпечення виконання умов договору
купівлі-продажу позивач передала
відповідачу завдаток в розмірі 3400
доларів США, про що відповідачем
складено розписку. Дізнавшись, що в
червні 2012 року відповідач продав
вищевказану квартиру іншій особі,
ОСОБА_2 звернулась до нього з вимогою
про повернення завдатку. Оскільки
ОСОБА_3 повернув завдаток в розмірі 200
доларів США, а решту відмовився
повертати, ОСОБА_2 звернулась до суду з
вимогою про стягнення з відповідача 3200
доларів США, в подальшому уточнила
позов та просила стягнути 26048,00 грн., (що
за курсом НБУ є еквівалентом 3200 доларів
США).

Рішенням Малинського районного суду
Житомирської області від 20 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3200
доларів США та судові витрати в сумі
260,64 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення процесуального, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову в зв'язку зі спливом строку
позовної давності. Доводи апеляційної
скарги обґрунтовує тим, що висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи, судом першої
інстанції не взято до уваги його заяву
про застосування строку позовної
давності.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
договір купівлі-продажу квартири між
сторонами не був укладений, тому сума
сплачена в рахунок майбутнього
платежу, вважається авансом і підлягає
поверненню. Доводи відповідача щодо
пропущеного строку позовної давності
суд до уваги не прийняв, оскільки
відповідач в своїх поясненнях
підтвердив факт сплати ним частини
боргу навесні 2012 року.

Такий висновок суду є вірним виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони 24 липня
2008 року усно домовились про укладення
договору купівлі-продажу 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1, яка на праві
власності належала ОСОБА_3. Цього ж дня
позивачка в якості завдатку передала
відповідачу 3400 доларів США, що
підтверджується складеною ним
розпискою. В подальшому договір
купівлі-продажу квартири між сторонами
укладено не було, що визнано ними в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як
способу виконання зобов'язання може
мати місце лише в разі наявності
зобов'язання, яке повинно було виникати
на підставі договору купівлі-продажу
квартири.

Оскільки договір купівлі-продажу
квартири, який б за своєю формою та
змістом відповідав вимогам закону, між
сторонами у справі укладений не був, а
сторони лише домовилися укласти такий
договір в майбутньому, передана
позивачем відповідачу грошова сума в
розмірі 3400 доларів США є авансом, який
підлягає поверненню позивач. А тому
висновок суду першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог в
частині визнання сплаченого завдатку
авансом та про його стягнення є вірним.

Доводи апеляційної скарги в частині
скасування рішення суду першої
інстанції з підстав визнання строку
позовної давності пропущеним є
безпідставними виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а ст.ст. 264, 267
цього ж Кодексу передбачено, що перебіг
позовної давності починається від дня
коли особа дізнавалася або могла
дізнатися про порушення свого права і
переривається у випадках вчинення
особою дій, що свідчать про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як пояснював відповідач в судовому
засіданні, квартира ним була продана в
січні 2012 року і позивачу добровільно
повернуто частину боргу в розмірі 200
доларів США двома рівними частинами: в
лютому 2009 р. та весною 2012 р. За таких
обставин, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
позивач про порушення свого права
дізналась в 2012 році після продажу
квартири, а тому строк позовної
давності для звернення до суду з
відповідним позовом не пропустила.

Безпідставними визнаються також
доводи апелянта про те, що отримані ним
від позивача кошти повинні залишитись
у його розпорядженні, так як договір не
був укладений саме по вині позивача,
яка відмовилась від виконання своїх
зобов'язань, оскільки у випадку
визнання спірних коштів авансовим
платежем, не має правового значення по
вині якої саме особи не було укладено
договір, а правові наслідки порушення
або припинення зобов'язання,
передбачені ст. 571 ЦК України,
наступають лише у випадку забезпечення
їх завдатком. Доводи апеляційної
скарги в частині відмови позивача
укласти з відповідачем договір
купівлі-продажу квартири є також
безпідставними, оскільки не
підтверджені належними доказами.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 20 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
Судді :