У х в а л а

10 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,суддів:
Гулька Б.І., Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко В.А.,розглянувши
заяву ОСОБА_1, подану представником -
ОСОБА_2, про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 липня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
до ОСОБА_1 про припинення права на часку
в спільному майні,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 звернулися до суду
з позовом про припинення права
власності ОСОБА_1 на його частку у
квартирі АДРЕСА_1, вважаючи її
незначною, стягнувши на його користь
відповідну компенсацію.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що
відповідачу належить Ѕ частка
ізольованої кімнати у квартирі
АДРЕСА_1. Припинення права на частку у
спірній квартирі не завдасть шкоди та
інтересам відповідача, у той час вони
зобов'язались попередньо внести дійсну
вартість частки ОСОБА_1 на депозитний
рахунок суду.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 29 квітня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 26 червня 2013 року, позов
задоволено частково. Припинено право
власності ОСОБА_1 на 1/5 частку квартири
АДРЕСА_1. Стягнуто з позивачів на
користь відповідача компенсацію
вартості припиненої частки у праві
власності в розмірі 108 246 грн.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України від 26 липня 2013
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження у вказаній
справі на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 липня 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, зокрема, положень
ст. 365 ЦК України.

Оскільки заяву подано з пропуском
строку, визначеного
ст. 356 ЦПК України, то ОСОБА_1 просив
поновити його, посилаючись на
поважність причин його пропуску.

За змістом положень ст. ст. 73, 360 ЦПК
України питання про поновлення строку
на подання вказаної заяви має
вирішуватись колегією суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Клопотання про поновлення строку на
подання заяви про перегляд судового
рішення підлягає задоволенню, з огляду
на зазначені заявником обставини, які
свідчать про поважність причини його
пропуску.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, заявник
наводить рішення апеляційного суду м.
Києва від 14 березня 2008 року ухвалене як
судом апеляційної інстанції.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року
(із подальшими змінами) № 11 «Про судову
практику застосування статей 353-360
Цивільного процесуального кодексу
України», судовими рішеннями, на які
заявник посилається на підтвердження
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК України,
можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалених як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції у цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку було надано Законом «Про
внесення змін до Закону України «Про
судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ»
від 22 лютого 2007 року № 697-V. Зазначений
перелік таких судових рішень є
вичерпним.

Таким чином, на зазначене рішення
апеляційного суду м. Києва від
14 березня 2008 року не може
здійснюватися посилання, як на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, а тому у
допуску справи до провадження
необхідно відмовити.

Керуючись статтею 73, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви
про перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 липня 2013 року.

У допуску справи за заявою ОСОБА_1,
подану представником - ОСОБА_2, про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 липня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про припинення
права на часку в спільному майні до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко