Справа № 353/83/14-ц
Провадження № 2/353/102/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна
У.Ю.

з участю секретаря - Мороз М.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду м.
Тлумач цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Нижнівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області про визнання права власності,-

В С Т А Н О
В И В:

22.01.2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовною заявою, в якій вказала, що в
АДРЕСА_1 проживали її тітка (рідна
сестра матері позивачки) ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, двоюрідна сестра (донька
тітки) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловік
двоюрідної сестри (зять тітки) ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та їм на праві власності
(по 1/3 частини) належали житловий
будинок та господарські будівлі по
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_2 (тітка
позивачки) померла, ІНФОРМАЦІЯ_9 року
ОСОБА_4 (чоловік двоюрідної сестри
позивачки) помер. В управління
спадковим майном вступила ОСОБА_3
(двоюрідна сестра позивачки), та
ІНФОРМАЦІЯ_10 року померла. Після її
смерті відкрилась спадщина на все
належне їй на день смерті майно. Ще за
життя ОСОБА_3 (двоюрідна сестра
позивачки) посвідчина заповіт, яким
заповіла позивачці все належне їй на
день смерті майно. Позивачка прийняла
спадщину за заповітом в шестимісячний
термін, звернувшись до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Однак, в нотаріальному
порядку позивачці відмовлено в
оформленні спадщини так, як відсутній
правовстановлюючий документ
(свідоцтво про право власності), який би
посвідчував право власності на належні
померлим частки житлового будинку та
господарських будівель.

У зв'язку з вище вказаним, ОСОБА_1
(позивачка) просить суд визнати за нею
право власності на житловий будинок та
господарські будівлі в порядку
спадкування за заповітом після смерті
двоюрідної сестри ОСОБА_3, що
розташовані по АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, однак подала до суду
письмову заяву, в якій вказала, що позов
підтримує, просить справу розглядати
без її участі.

Представник відповідача - Нижнівської
сільської ради Тлумацького району
Івано-Франківської області - в судове
засідання не з'явився. До суду подав
заяву, у якій не заперечує щодо
задоволення позову, просить справу
розглядати у його відсутність.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають до задоволення, виходячи з
таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з
по господарської книги Нижнівської
сільської ради Тлумацького району
Івано-Франківської області станом на
01.07.1990 рік у домоволодінні за адресою:
АДРЕСА_1, постійно проживали та вели
спільне господарство ОСОБА_2 (тітка
позивачки), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була
головою двору, ОСОБА_3 (двоюрідна
сестра позивачки), ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_4 (чоловік

двоюрідної сестри позивачки),
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
випискою з погосподарської книги
Нижнівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області № 37 від 14.01.2014 року (а.с. 8).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №
20 із змінами «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» передбачено, що
право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні. Розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності
часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_2 (тітка
позивачки) померла, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть від 15.01.2014
року (а.с. 10). ОСОБА_3 (двоюрідна сестра
позивачки) вступила в управління
спадковим майном після смерті матері,
проводила похорон матері, обробляла
земельну ділянку, сплачувала необхідні
платежі, що підтверджується довідкою
Нижнівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області № 36 від 14.01.2014 року (а.с. 7). Крім
цього, ОСОБА_3 (двоюрідна сестра
позивачки) прийняла спадщину після
смерті матері, що підтверджується
копією свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, видане державним
нотаріусом Тлумацької державної
нотаріальної контори від 27.01.2009 року
(а.с. 15). ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_4
(чоловік двоюрідної сестри) помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від 03.04.2002 року (а.с. 11). ОСОБА_3
(двоюрідна сестра позивачки) вступила в
управління спадковим майном після
смерті чоловіка, оскільки до дня смерті
спадкодавця проживали разом у АДРЕСА_1,
що підтверджується довідкою
Нижнівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області № 36 від 14.01.2014 року (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_3 (двоюрідна
сестра позивачки) померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від 27.07.2012 року (а.с. 12). Ще за
життя ОСОБА_3 (двоюрідна сестра
позивачки) посвідчила на ім'я ОСОБА_1
(позивачки) заповіт, яким заповіла їй
все належне їй на день смерті майно, що
підтверджується копією заповіту від
17.04.2007 року (а.с. 9). Житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_3
(двоюрідної сестри позивачки) значився
тільки за нею, а після її смерті ОСОБА_1
(позивачка) проводила похорон померлої
сестри, що підтверджується довідкою
Нижнівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області № 36 від 14.01.2014 року (а.с. 7).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963
р.), який діяв на момент смерті
спадкодавців - ОСОБА_2 (тітка позивачки)
та ОСОБА_4 (чоловік двоюрідної сестри
позивачки), для отримання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Відповідно до ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963р.), діями, які свідчать про
прийняття спадщини вважались: факт
вступу спадкоємця в управління або
володіння спадковим майном чи подача
спадкоємцем заяви про прийняття
спадщини до державної нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
ОСОБА_3 (двоюрідна сестра позивачки)
прийняла спадщину за заповітом після
смерті своєї матері ОСОБА_2 (тітка
позивачки), оскільки подала до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Також ОСОБА_3
(двоюрідна сестра позивачки) прийняла
спадщину за законом після смерті свого
чоловіка ОСОБА_4, оскільки вступила в
управління спадковим майном, до дня
смерті спадкодавця проживали разом,
вела з ним спільне господарство.

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003
р.), спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або її не прийняти. ОСОБА_1 (позивачка)
прийняла спадщину за заповітом після
смерті двоюрідної сестри ОСОБА_3,
оскільки у шестимісячний термін подала
до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини за заповітом (а.с. 33).

Відповідно до копії спадкової справи №
27/09 від 27.01.2009 року заведеної державним
нотаріусом Тлумацької державної
нотаріальної контори
Івано-Франківської області, ОСОБА_3
(двоюрідна сестра позивачки) є єдиним
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_2 (тітка позивачки) та в
нотаріальному порядку оформила право
на спадщину за заповітом (а.с. 26-31).
Спадкова справа після смерті ОСОБА_4
(чоловік двоюрічної сестри позивачки)
не заводилась, що підтверджується
листами державного натаріуса
Тлумацької державної нотаріальної
контори Івано-Франківської області №
46/01-16 від 27.01.2014 року та приватного
нотаріуса Тлумацького районного
нотаріального округу ОСОБА_5 № 01-16/44 від
30.01.2014 року. Відповідно до копії
спадкової справи № 7/13 від 23.01.2013 року
заведеної державним нотаріусом
Тлумацької

державної нотаріальної
контори Івано-Франківської області,
ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем
за заповітом після смерті двоюрідної
сестри ОСОБА_3 (а.с. 32-36).

Отже, на момент звернення до суду
позивачка правомірно претендує на
право власності на житловий будинок та
господарські будівлі, в порядку
спадкування за заповітом після
померлої ОСОБА_3 (двоюрідна сестра
позивачки), яка в свою чергу
успадкувала 1/3 частину житлового
будинку та господарських будівель за
заповітом після померлої матері
ОСОБА_2, та 1/3 частину житлового будинку
та господарських будівель за законом
після померлого чоловіка ОСОБА_4

Позивачці в нотаріальному порядку
відмовлено в оформленні спадщини так,
як відсутній правовстановлюючий
документ (свідоцтво про право
власності), який би посвідчував право
власності на житловий будинок та
господарські будівлі, що
підтверджується листом державного
нотаріуса Тлумацької державної
нотаріальної контори
Івано-Франківської області № 25/01-16 від
21.01.2014 року (а.с. 16).

Зазначені обставини перешкоджають
позивачці належним чином оформити
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями в порядку
спадкування за заповітом.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню. Оскільки таке
становище має місце по даній справі,
суд вважає встановленими обставини,
викладені позивачами в позовній заяві
на обґрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

За встановлених судом обставин, позов
слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в
редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222,
1268 ЦК України (в редакції 2003 р.),
керуючись ст. ст. 61, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок та господарські
будівлі, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після померлої ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи Апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Тлумацький районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча
У.Ю. Луковкіна