Справа № 2/487/517/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.01.2014 року Заводський районний суд м.
Миколаєва

у складі: головуючого - судді Агєєвої
Л.І.

при секретарі - Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування
недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про захист
особистого немайнового права та
зобов'язання вчинити певні дії,
мотивуючи тим, що відповідачка як
посадова особа звернулася до
прокуратури з заявою у якій виклала
недостовірну інформацію стосовно
нього, а саме, що позивач надав до
пенсійного органу довідку про місце
своєї праці, що не відповідає
дійсності, та на підставі якої йому
була призначена пенсія, у зв'язку з чим
просила прокурора прийняти відповідні
заходи. В подальшому позивач свої
вимоги змінив та остаточно просив суд
зобов'язати відповідачку спростувати
недостовірну інформацію стосовно
нього, шляхом звернення до прокурора
Заводського району м. Миколаєва з
заявою про недостовірність відомостей
викладених раніше у заяві до прокурора
стосовно позивача, а також просив
стягнути з відповідачки понесені ним
судові витрати.

Позивач у судовому засіданні свої
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідачка позовні вимоги не
визнала та просила позов залишити без
задоволення, як заявлений
безпідставно. Також вказала, що позивач
звернувся до суду з даним позовом,
оскільки між ними вже давно склалися
неприязні стосунки.

Заслухав сторони та дослідивши
надані документи, суд вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 30.08.2013 року
позивач ОСОБА_1, який є непрацюючим
пенсіонером за віком, при ознайомлені в
управлінні Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва з
матеріалами своєї особистої пенсійної
справи, побачив заяву ЖБК «Екватор-2» за
підписом голови правління ОСОБА_2 на
ім'я прокурора Заводського району м.
Миколаєва від 30.11.2011 року про вжиття
певних заходів. Оскільки, викладені у
заяві обставини, на його думку, не
відповідають дійсності та є
недостовірною інформацією, а саме про
надання ним довідки до ПФУ про роботу в
ЖБК «Екватор-2», що порушує його законні
права і інтереси, то звернувся до суду з
даним позовом.

Як вбачається із викладеного у
заяві, остання була подана до
прокуратури Заводського району м.
Миколаєва ЖБК «Екватор-2» і підписана
відповідачкою, яка станом на 30.11.2011 року
була головою правління ЖБК, на заяві
стоїть кутовий штамп ЖКБ «Екватор-2» та
вказаний вихідний номер № 182. Вказана
заява фактично стосується перевірки
діяльності колишнього голови
правління ЖБК «Екватор-2» ОСОБА_3, яка є
дружиною позивача.

Стосовно посилання в заяві на позивача,
то як пояснила в судовому засіданні
відповідачка, це було посиланням
правління ЖБК як на один з можливих
епізодів незаконної діяльності
ОСОБА_3, а не особисто самого позивача.
Рішення про звернення до прокуратури з
даною заявою приймалося правлінням ЖБК
«Екватор-2», а не особисто
відповідачкою, яка тільки підписала
заяву як голова правління. Саму заяву в
подальшому в порядку ст. 7 Закону
України «Про звернення громадян» було
направлено прокуратурою для
проведення перевірки та прийняття
відповідного рішення до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області, про що ЖБК
повідомили відповідним листом.

Доказів того, що до прокуратури зі
спірною заявою звернулася
відповідачка саме як фізична особа,
суду надано не було і в ході судового
засідання не встановлено.

Згідно п. 11 Постанови Верховного Суду
України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи», відповідачем у
випадку поширення інформації, яку
подає посадова чи службова особа при
виконанні своїх посадових (службових)
обов'язків, зокрема при підписанні
характеристики тощо, є юридична особа.

Притягти до участі у справі у якості
співвідповідача правління ОСББ
«Екватор-2», яке на даний час є
правонаступником ЖБК «Екватор-2»,
позивач категорично відмовився.

Крім того, відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 10.04.2003
року № 8-рп/2003 звернення громадян до
правоохоронного органу, що містять
певні відомості про недодержання
законів, передаються чи повідомляються
не з метою доведення таких відомостей
до громадськості чи окремих громадян, а
з метою їх перевірки уповноваженими на
це законом іншими посадовими особами,
тому такі звернення не можуть
вважатися поширенням відомостей, які
порочать честь, гідність чи ділову
репутацію або завдають шкоди інтересам
особи.

А з урахуванням викладеного, суд вважає
позов таким, що не підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215,
217, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Рішення набуває законної сили
протягом 10 днів.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
місцевий суд в порядку ст. 294 ЦПК
України.

Суддя: Агєєва Л.І.