Справа №490/6456/13-ц 30.01.2014 30.01.2014 30.01.2014
Провадження №22-ц/784/435/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц/784/435/14 Головуючий
у першій інстанції Прохоров П.А.
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

30 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк
Л.М.,

при секретарі судового
засідання Богуславській О.М.,

за участю:

представника позивачки ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи
Дяченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною
скаргою

ОСОБА_6

на рішення

Центрального районного суду м.
Миколаєва від 13 грудня 2013 року

за позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової і моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_6 звернулася з
позовом до ОСОБА_4 про відшкодування 4668
грн. 15 коп. майнової і моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що 16 квітня 2012
року відбулася дорожньо - транспортна
пригода (далі - ДТП) з вини відповідача.
Внаслідок чого пошкоджено її
автомобіль на відновлення якого
необхідно витратити 16446 грн.
Різниця між страховим відшкодуванням
та реальною шкодою складає 4668 грн. 15
коп., які повинен виплатити відповідач.
Крім того, позивачка вказувала на те, що
діями відповідача їй завдано моральну
шкоду, яку в розмірі 22940 грн. повинна
відшкодувати також вказана особа.

Ухвалою суду в якості третьої особи
притягнуто до участі у справі приватно
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Провідна» (далі - страхова
компанія, ПАТ «СК «Провідна»).

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 13 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

З відповідача на користь позивачки
стягнуто 920 грн. майнової шкоди, 229 грн.
40 коп. судового збору, 700 грн. на правову
допомогу. У задоволенні позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, яку
представляє ОСОБА_3, просить рішення
скасувати та ухвалити нове, про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі. На думку апелянта, висновки
суду не відповідають доказам у справі
та вимогам матеріального права.

Відповідач та тертя особа вважають, що
підстав для скасування рішення не має.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 16 квітня 2012 року
за участю позивачки, яка керувала
власним автомобілем Volvo VNL 430, з
державним номером НОМЕР_1 (далі -
автомобіль Volvo) і відповідача, який
керував автомобілем Ford EDGE з державним
номером НОМЕР_2 (далі - автомобіль Ford) з
причепом, на дорозі Дніпропетровськ -
Миколаїв сталося ДТП. Винним в ДТП є
відповідач. Внаслідок ДТП автомобіль
позивачки пошкоджено і потребує
відновлення. Витрати на відновлення
автомобіля є майновою шкодою
позивачки.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників іноземних транспортних
засобів, укладеним 16 квітня 2012 року між
відповідачем та ПАТ «СК Провідна». В
межах страхового ліміту, який
встановлено за договором в 50 000 грн.,
страхова компанія 9 жовтня 2013 року
виплатила позивачці 11777 грн. 85 коп.
страхового відшкодування. Сума
відшкодування була визначена на
підставі висновків оцінщика компанії
про вартість відновлювального ремонту
та складала 12277 грн. 85 коп., з
відрахуванням 500 грн. франшизи. Сума
витрат на відновлення автомобіля
визначена із застосуванням
коефіцієнту фізичного зносу
автомобіля.

Встановивши, що позивачці не виплачена
майнова шкода у вигляді 500 грн.
франшизи та 420 грн. витрачених нею для
визначення об'єму пошкоджень
автомобіля суд обґрунтовано, у
відповідності з вимогами ст.1193 ЦК
України стягнув на користь позивачки з
відповідача 920 грн. майнової шкоди.
Сторони в цій частині висновків суду
не оскаржили.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду в частині
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди у зв'язку з
пошкодженням майна позивачки.

Суд ухвалюючи рішення за позовними
вимогами в частині відшкодування
моральної шкоди виходив з того, що
позивачка отримала достатню
сатисфакцію її моральних страждань
відшкодуванням майнової шкоди.

Однак ці висновки суперечать вимогам
матеріального права та доказам у
справі.

Так, в суді доведено пошкодження майна
позивачки через дії відповідача.
Внаслідок пошкодження майна, звичайний
спосіб життя ОСОБА_6 було порушено. Вона
була змушена витрачати додаткові
зусилля для відновлення свого майна та
морально страждала. За такого в силу п.
3 ч. 2 ст. 23 та ст. 1167 ЦК України вона має
право на відшкодування моральної шкоди
за рахунок відповідача.

За викладеного колегія суддів вважає,
що рішення суду у відповідності до п. 3
ч. 1 ст. 309 ЦПК України в частині
відшкодування моральної шкоди
необхідно скасувати та ухвалити нове,
про часткове задоволення цих вимог. На
користь позивачки з відповідача слід
стягнути 1000 грн., які на думку колегії
суддів є достатньою компенсацією її
моральних страждань.

Внаслідок задоволення вказаних
позовних вимог підлягають
перерозподілу судові витрати у
відповідності до ст. 88 ЦПК України.
Оскільки позивачка за позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди
сплатила 229 грн. 40 коп., то вони
підлягають стягненню на її користь з
відповідача. Таким чином, рішення в
частині стягнення на користь позивачки
судових витрат у вигляді судового
збору підлягає зміні. Ці судові витрати
необхідно збільшити на 229 грн. 40 коп.,
а всього збільшивши їх з 229 грн. 40 коп. до
458 грн. 80 коп. Рішення в частині
стягнення майнової шкоди та 700 грн.
витрат на правову допомогу, необхідно
залишити без змін.

Інші доводи в апеляційній скарзі
безпідставні.

Так, доказами у справі доведено, що
відновлювальна вартість автомобіля з
урахуванням зносу складає 12277 грн. 85
коп., а без урахування 16270 грн. 11 коп.
Як було згадано вище, це було
встановлено під час визначення суми
страхового відшкодування позивачки.
Остання не заперечувала висновків у
відповідному акті про оцінку вартості
збитків, завданих пошкодженням її
транспортного засобу від 18 червня 2012
року (а.с. 56-69). Тоді як в противному
випадку вона повинна була оспорювати
суму страхового відшкодування.
Одночасно, надані нею рахунки фактури
правильно не взяті судом до уваги.
Позивачка не понесла реальних витрат
на відновлення автомобіля та
розрахувала вартість відновлення
автомобіля без врахування його зносу. У
зв'язку з чим, суд правильно визначив
розмір майнової шкоди, яка підлягає їй
відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 316, 309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 13 грудня 2013 року в
частині позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, про часткове задоволення
позовних вимог, а рішення в частині
судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1000
грн. моральної шкоди та збільшити
стягнуті на її користь судові витрати
на 229 грн. 40 коп. (всього збільшивши
витрати з 229 грн. 40 коп. до 458 грн. 80 коп.).

В інший частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але
протягом двадцяти днів з цього часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку.

Головуючий:

Судді: