АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий у 1 й інстанції -
Багбая Є. Д. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції на ухвалу
Дніпровського районного суду
м.Дніпродзержинська від 23 квітня 2014
року по справі за поданням
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржнику ОСОБА_2, -

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного
суду м.Дніпродзержинська від 23 квітня
2014 року відмовлено у задоволенні
подання Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржнику ОСОБА_2(а.с.6).

В апеляційній скарзі Дніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції просить ухвалу
скасувати, посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права(а.с.7).

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає,що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших
органів(посадових осіб) вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Із справи вбачається, що на виконанні
у Дніпровському відділі державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-930/2006 від 17.04.2006 року, виданого
Індустріальним районним судом
м.Дніпропетровська, про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 у розмірі ? частини
всіх видів заробітку щомісячно на
утримання неповнолітньої дитини на
користь ОСОБА_3(а.с.3-4).

Разом з тим, матеріали справи не
містять доказів, які б свідчили про те,
що державний виконавець вчинив всі дії,
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження", що спрямовані
на виконання виконавчого листа №2-4207/2011
від 02.12.2011 року, як і доказів того, що
боржник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду,
що він ухилявся від виконання своїх
боргових зобов'язань та що за час
виконання рішення виїжджав за межі
України, що призвело до виникнення
заборгованості, або безпідставно не
з'являвся на виклики державного
виконавця.

Враховуючи зазначені обставини та
відсутність доказів, які б свідчили про
факти умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань, суд прийшов до
правильного висновку про відсутність
підстав, передбачених діючим
законодавством, для задоволення
подання Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність ухвали суду, порушення
норм матеріального та процесуального
права не можуть бути взяті до уваги,
оскільки зазначені доводи не
спростовують висновки суду про
відсутність підстав для обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України.

Підстав для скасування ухвали не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду
м.Дніпродзержинська від 23 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-