Справа № 191/3780/14-ц
Провадження № 191/3780/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року м.
Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді Порошиної О.О.

при секретарі - Силкіній О.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника позивача
- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа: Іларіонівська
селищна рада про встановлення факту
проживання однією сім?єю чоловіка та
жінки без шлюбу та визнання права
власності на ? частину житлового
будинку в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що З вересня 2002року
до ІНФОРМАЦІЯ_9 року вона ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 проживали однією сім'єю по
АДРЕСА_1, були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права та обв'язки,
але не звернулися до державного органу
реєстрації актів цивільного стану про
реєстрацію шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_9 року
ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_4, відкрилася
спадщина: житловий будинок з
господарськими спорудами, який
розташований за адресою АДРЕСА_1, який в
свою чергу належав йому на праві
приватної власності. За життя ОСОБА_4,
ним не був складений заповіт.
Встановлення факту проживання однією
сім'єю необхідно для визнання права
спільної сумісної власності в порядку
ст. 74 Сімейного кодексу України на
майно, набуте за час спільното
проживання з вересня 2002р. до
ІНФОРМАЦІЯ_9 року, її ОСОБА_1 і ОСОБА_4
без реєстрації шлюбу.

Також, встановлення юридичного факту
нею проживання однією сім'єю з ОСОБА_4
не менш як п'ять років до часу відкриття
спадщини має значення для належною
оформлення права на спадщину та
одержання свідоцтва про право на
спадщину. Факт нею проживання однією
сім'єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу
підтверджується довідкою №100 від 13.07.2014
року виданою Іларіонівською селищною
Радою. Також факт нею проживання по
АДРЕСА_1 однією сім'єю з ОСОБА_4 з
вересня 2002року до ІНФОРМАЦІЯ_9 року без
реєстрації шлюбу можуть підтвердити
свідки. В червні 2014 року, ОСОБА_1
звернулась до Другої Синельниківської
державної нотаріальної контори, з
заявою, про видачу мені свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/2
частину житлового будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. 03.07.2014
року Державним нотаріусом Другої
Синельниківської державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 їй було
видано постанову про відмову у вчинені
нотаріальної дії за №02-31 /934. Згідно
постанови їй було відмовлено, в зв'язку
з тим, що між мею, ОСОБА_1 та померлим
ОСОБА_4 не просліджується факту
родинних відносин.

Позивачка просить суд встановити факт
проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_4 по АДРЕСА_1
Синельниківського району,
Дніпропетровської, області, однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з вересня
2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_9 року (день
смерті). Визнані за нею ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_4, право власності в
порядку спадкування за законом на 1/2
частину житлового будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3 надала суду
письмові пояснення щодо позовних
вимог, вона ОСОБА_3, є рідною дочкою
ОСОБА_4. Після смерті її батька ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_9 року відкрилася спадщина,
в тому числі і на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу
України вона, як спадкоємець першої
черги, подала заяву про прийняття
спадщини до Другої Синельниківської
державної нотаріальної контори. В свою
чергу співмешканка її батька ОСОБА_1
подала заяву про видачу свідоцтва про
право на спадщину за законом до
нотаріальної контори, але постановою
Другої Синельниківської державної
нотаріальної контори від 03.07.2014 року
№02-31/934 заявниці було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії. Вважає, що
дана відмова цілком відповідає чинному
законодавству. Ст. 1258 Цивільного
кодексу України зазначено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадщину почергово. Кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує
право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги. У першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив та батьки. У другу чергу право
на спадкування за законом мають рідні
брати та сестри спадкодавця, його баба
та дід, як з боку батька, так і з боку
матері. У третю чергу право на
спадкування за законом мають рідні
дядько та тітка спадкодавця. У четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.
У п'яту чергу право на спадкування за
законом мають інші родичі спадкодавця
до шостого ступеня споріднення
включно. Що стосується спадкоємців
четвертої черги, а гр. ОСОБА_1,
відноситься саме до четвертої черги, та
відповідно до п. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року №7: «Проживання однією
сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є
підставою для виникнення в них права на
спадкування за законом у першу чергу на
підставі ст. 1261 Цивільного кодексу
України». Враховуючи викладене, вважає,
що ОСОБА_1, яка належить до спадкоємців
четвертої черги, не має права на
спадкове майно її батька, оскільки
вона, як рідна дочка померлого,
належить до спадкоємців першої черги
та має право і заявила бажання
здійснити оформлення всього
спадкового майна на себе. Просить суд
відмовити в повному обсязі ОСОБА_1 у
задоволенні її цивільного позову до
неї, третя особа: Іларіонівська селищна
рада про встановлення факту проживання
однією сім?єю чоловіка та жінки без
шлюбу та визначення права власності на
? частину житлового будинку в порядку
спадкування за законом.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, але надавала суду
письмові пояснення в яких просила
відмовити в задоволенні позовних
вимог, справу розглянути без її участі.

Представник третьої особи до початку
судового засідання надала суду заяву в
якій просять справу розглянути без
представника селищної ради, вирішити
питання згідно з діючим
законодавством.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснила, що вона проживає по сусідству
з позивачкою, товаришує з ОСОБА_1,
ОСОБА_1 жила цивільним шлюбом з ОСОБА_4 з
2002 року вони придбали будинок та жили
там. Про те, що у ОСОБА_4 була донька вона
не знала і її ніколи не бачила. Вона
навіть не приїжджала на похорон батька.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснила, що вона проживає по сусідству
з позивачкою, знає, що ОСОБА_1 жила
цивільним шлюбом з ОСОБА_4 вели спільне
господарство з 2002 року.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_1 її сусідка, знає, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 жили, як чоловік та
дружина з 2002 року. Хто така
відповідачка вона не знає не бачила,
щоб та колись приїжджала до батька.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення
позивача та її представника, показання
свідків та вивчивши матеріали справи,
знаходить, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Так, виходячи з вимог п.5 ч.1 ст.256 ЦПК
України суд має право встановити факт
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу.

У той же час згідно ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести суду
наявність обставин, якими
обґрунтовуються його вимоги чи
заперечення проти позову.

В матеріалах справи є довідка видана
виконкомом Іларіонівської селищної
ради від 13.01.2014 року, з якої вбачається,
що ОСОБА_4 був зареєстрований і
проживав за адресою: АДРЕСА_1 по день
своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 року разом з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3- співмешканкою,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 сином
співмешканки. Нерухоме майно ОСОБА_4
під забороною та арештом не перебував.
ОСОБА_4 заповіту в Іларіонівській
селищній раді не складав. (а.с.7).

В матеріалах справи є довідка від 13.10.2014
року видана квартальною ОСОБА_10 та
засвідчена секретарем виконкому
Іларіонівської селищної ради ОСОБА_11, з
якої вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
дійсно проживала і вела спільне
господарство з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 з
вересня 2003 року за адресою АДРЕСА_1 та
доглядала за ним, коли він тяжко
захворів до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_9
року.

В матеріалах справи є довідка видана
виконкомом Іларіонівської селищної
ради від 02.12.2013 року, з якої вбачається,
що згідно запису в домовій книзі, на
день смерті громадянина ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, разом з ним
були зареєстровані та проживали
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її син ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4

В матеріалах справи є докази того, що
позивачка приймала участь у похованні
ОСОБА_4, а саме: накладна №317 від 27.12.2013
року на ім?я ОСОБА_1 на придбання
ритуальних товарів для поховання
ОСОБА_4, вартість яких склала 2250 грн.;
довідка на замовлення поминального
обіду на суму 4200 грн. видана ПП ОСОБА_12
від 10.10.2014 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
термін "проживання однією сім'єю" не
слід розуміти буквально, оскільки факт
реєстрації та проживання жінки та
чоловіка за однією адресою не є
головною ознакою наявності фактичного
шлюбу. Як було зазначено Верховним
Судом України, при застосуванні ст.74 СК
України судам необхідно враховувати,
що правило зазначеної норми
поширюється на випадки, коли чоловік та
жінка не перебувають у будь-якому
іншому шлюбі і між ними склалися
усталені відносини, що притаманні
подружжю. З показань допитаних свідків
такі усталені відносини у позивачки з
ОСОБА_4, виникли з вересня 2002 року і з
цього часу позивачка постійно
проживала разом з ним.

Отже, суд вважає доведеними позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення факту
її спільного проживання з ОСОБА_4 і
вважає за необхідне встановити цей
факт з вересня 2002 року по день смерті
ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Позовні вимоги щодо визнання права
власності на 1/2 частину спірного
житлового будинку, задоволенню не
підлягають.

В матеріалах справи є довідка видана КП
«Синельниківське МБТІ»
Дніпропетровської області від 24.07.2014
року №1570 згідно якої вбачається, що
житловий будинок (загальною площею 52,7
м.2, житловою площею 42,1 м.2) господарські
будівлі та споруди розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані за
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого Другою
синельниківською державною
нотконторою від 20.11.2003 року за №2085.
Дійсна вартість житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
станом на 24.07.2014 року складає 88909 грн.
(а.с.13).

З копії технічного паспорту на
індивідуальний житловий будинок
станом на 22 липня 2014 року ОСОБА_4
зазначений його власником.

В судовому засіданні було оглянуто
спадкову справу №16/2014 від 17.01.2014 року
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

В судовому засіданні було оглянуто
спадкову справу №16/2014 від 17.01.2014 року
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9 року, з якої вбачається, що
з заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4 крім ОСОБА_1 також
зверталася дочка спадкодавця ОСОБА_3

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.1223 ЦК
України, у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. 2. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008
року №7 При вирішенні спору про право
на спадщину осіб, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини
(четверта черга спадкоємців за
законом), судам необхідно враховувати
правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14
) про те, що сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк
повинен виповнитися на момент
відкриття спадщини і його необхідно
обчислювати з урахуванням часу
спільного проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги
належать не лише жінка (чоловік), які
проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги
не входить особа, яка хоча і проживала
спільно зі спадкодавцем, але
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
іншою особою. Проживання однією сім'єю
жінки та чоловіка без шлюбу не є
підставою для виникнення в них права на
спадкування за законом у першу чергу на
підставі статті 1261 ЦК.

Таким чином, спадкоємцем за законом
першої черги спадкування згідно ст. 1261
ЦК України, є відповідач по справі
донька спадкодавця ОСОБА_3, а
проживання однією сім?єю без шлюбу
ОСОБА_1 зі спадкодавцем, яка відповідно
до ст. 1264 ЦК України відноситься до
четвертої черги спадкоємців не є
підставою для виникнення в неї права
спадкування за законом у першу чергу
спадкування. Тому позовні вимоги щодо
визнання права власності на 1/2 частину
спірного житлового будинку в порядку
спадкування за законом, задоволенню не
підлягають.

Оскільки позовні вимоги задоволені
частково, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідачки на користь
позивачки понесені нею судові витрати
по справі у пропорційному розмірі до
задоволених позовних вимог
немайнового характеру у розмірі 243,60
грн., у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1216, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, ч.1 ст.1269 ЦК
України, ст.ст.10, 60, 61, 88, 209, 212, п.5 ч.1 ст.256
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Встановити факт що має юридичне
значення, а саме, проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, по АДРЕСА_1
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
вересня 2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_9 року
(день смерті).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка
мешкає та зареєстрована за адресою
АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 судові витрати по
справі у вигляді судового збору 243,60
коп. на користь ОСОБА_1, яка мешкає.
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. О. Порошина