Справа № 106/432/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 р.
Євпаторійський міський суд АР Крим у
складі:

головуючого судді -
Абзатової Г.Г.

при секретарі -
Марафурової О.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у місті Євпаторія
адміністративну справу по позовові
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення частки у спільному майні

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визначення частки у
спільному майні. Позовні вимоги
мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_4, якої при житті
належало право власності на 59 часток
житлового будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_1 та частка у спільній
сумісної власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0443 га, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :01:047:0047.

Після її смерті, вони: ОСОБА_1 - її
чоловік , ОСОБА_2 - її син, як спадкоємці
першої черзі за законом, прийняли
спадщину, про що ним видані свідоцтва
про право на спадщину за законом та
вони набули право власності на 5/36
частки будинку кожний. Крім того, за
ОСОБА_1, як за чоловіком ОСОБА_4,
визнано право власності на 5/18 частки
будинку, як супружну частку. У
оформленні права власності на
земельну ділянку ним відмовлено у
зв'язку з тим, що частка померлої
ОСОБА_4 у спільному сумісному майні -
земельну ділянку, не визначена.
Фахівцем землевпорядником визначено,
що частка ОСОБА_4 відповідно до
порядку користування земельною
ділянкою, який склався між нею та
співвласником ОСОБА_3, становить 0.0220
га.( 49,7%), частка відповідача - 0.0223 га (
50,3%).

Просять визначити частку ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в праві
спільної власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0443 га, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :01:047:0047.

У судовому засіданні позивачі та їх
представник ОСОБА_6, який діє на
підставі договору про надання
правової допомоги від 14 листопада 2013
року ( а.с.38-41) позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та
просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 з заявленими
позовними вимогами погодився у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та підлягаючими задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Євпаторійської міської ради
від 17 лютого 2004 року № 24-18/192 ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 0,0443 га, яка виділена
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :01:047:0047.

Право спільної сумісної власності
сторін на земельну ділянку
підтверджується Державним актом від 09
червня 2004 року серії КМ №2045193. На
зазначеній земельній ділянці
розташований належний ОСОБА_4 (5/9
часток на підставі Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 29.11.1977
року) та ОСОБА_3 - ( 4/9 частки на
підставі договору дарування від
18.04.2001 року) будинок, яким вони
володіють на праві спільної часткової
власності за адресою АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, якій
на праві спільної з ОСОБА_3 власності
належала земельна ділянка загальною
площею 0,0443 га, що розташована за
адресою АДРЕСА_1. Державний акт на право
власності на земельну ділянку 09 червня
2004 року серії КМ №2045193 на ім'я ОСОБА_4 з
зазначенням ОСОБА_3 як співвласника,
без визначення ідеальних часток
кожного.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на частку у спільному
майні подружжя від 21.02.2012 року ОСОБА_1
набув право власності на 5/18 часток
будинку АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва
про право на спадщину від 21.02.2012 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право
власності на 5/36 часток будинку,
кожний ( а.с.10-15).

Листом Державного нотариусу Першої
Євпаторійської державної нотаріальної
контори Соляникової Т.І. від 21.02.12
позивачам було відмовлено в оформленні
права на спадщину за законом на
земельну ділянку, розташовану за
адресою: по АДРЕСА_1, оскільки у
державному акті на право власності на
землю не визначено ідеальну частку
земельної ділянки, яка належала
спадкодавцю - ОСОБА_4 ( а.с.16).

Частиною 1 статті 86 Земельного кодексу
України встановлено, що земельна
ділянка може знаходитися у спільній
власності з визначенням частки кожного
з учасників спільної власності(спільна
часткова власність) або без визначення
ідеальних часток учасників спільної
власності (спільна сумісна власність).

Згідно статей 355, 368 ЦК України, майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю. Суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні
особи, юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до статті 1226 ЦК України
частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах. Суб'єкт права спільної
сумісної власності має право
заповідати свою частку у праві
спільної сумісної власності до її
визначення та виділу в натурі.

Пунктом 3.4 Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
16.05.2013 № 24-753/0/4-13, судам роз'яснено, що у
разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності.

Зі змісту статті 357 ЦК України
вбачається, що під терміном
«визначення часток» законодавець
розуміє визначення (встановлення)
розміру частки співвласника у
спільному сумісному майні.

За ст. 87 ЗК України право спільної
часткової власності на земельну
ділянку виникає: а) при добровільному
об'єднанні власниками належних їм
земельних ділянок; б) при придбанні у
власність земельної ділянки двома чи
більше особами за цивільно-правовими
угодами; в) при прийнятті спадщини на
земельну ділянку двома або більше
особами; г) за рішенням суду.

Статтею 89 ЗК України встановлено, що
співвласниками жилого будинку
земельна ділянка належить на праві
спільної сумісної власності.

За ч.ч. 4, 5 ст.89 ЗК України, співвласники
земельної ділянки, що перебуває у
спільній сумісній власності, мають
право на її поділ або на виділення з неї
окремої частки. Поділ земельної
ділянки, яка є у спільній сумісній
власності, з виділенням частки
співвласника, може бути здійснено за
умови попереднього визначення розміру
земельних часток, які є рівними, якщо
інше не передбачено законом або не
встановлено судом. Таким чином ст.89 ЗК
України презюмується право спільної
сумісної власності на земельну
ділянку, в якій частки співвласників є
рівними.

За життя спадкодавця ОСОБА_4, розмір
часток земельної ділянки з іншим
співвласником - відповідачем ОСОБА_3 у
праві спільної сумісної власності не
визначала ані нотаріальним договором,
ані рішенням суду, але він фактично
склався.

Згідно висновків фахівця
землевпорядника Лизанец О.А. (а.с.17-19)
визначено, що частка ОСОБА_4,
відповідно до порядку користування
земельною ділянкою, який склався між
нею та співвласником ОСОБА_3,
становить 0.0220 га.( 49,7%), частка
відповідача - 0.0223 га ( 50,3%).

На цей час нотаріус не має можливості
видати позивачам свідоцтво про право
на спадщину на земельну ділянку,
оскільки частка, належна спадкодавцю
не визначена.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що
розмір часток між сторонами у справі не
закріплений належним чином у
правовстановлюючих документах, що
завдає їм, як учасникам спільної
власності на землю відповідних
незручностей, які пов'язані з фактичною
неможливістю розпорядитися своєю
власністю та укласти відповідну угоду
у письмовій формі з нотаріальним
посвідченням, суд вважає необхідним
визначити, що частка ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0443
га, для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд, кадастровий номер :01:047:0047,
становить 497/1000 частки.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 15, 16, 183, 355, 358, 373 ЦК України, ст.89
Земельного кодексу України, керуючись
ст. ст. 10, 11, 57,1, 88, 209,212, 214 - 215 ЦПК України,
суд

ВИРИШИВ

Позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення частки в праві спільної
власності на землю, - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в праві
спільної власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0443 га, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :01:047:0047,
становить 497/1000 частки.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя

Абзатова Г.Г.