Номер провадження № 22-ц/785/1867/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М.,
Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Орловій С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 11 червня 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

07.12.2012 року, ОСОБА_3, звернулась із
позовом про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
(далі-ДТП), і, остаточно уточнивши
вимоги, просила стягнути солідарно з
відповідачів 21 983,73 гривень
матеріальної і 10 000 гривень моральної
шкоди.

Позов обгрунтовано тим, що 29.09.2012
року приблизно о 15 годині ОСОБА_4,
керуючи автомобілем "ЗАЗ" НОМЕР_2, на
зупинці пляжа "Ланжерон" у м. Одесі,
рухаючись заднім ходом допустив
зіткнення із припаркованим
автомобілем "Тойота" № НОМЕР_1, який
належить позивачці.

Постановою суду від 01.11.2012 року
ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124 і
ст. 122-4 КУпАП із позбавленням права
керувати транспортним засобом строком
на 6 місяців.

Внаслідок ДТП автомобіль
позивачки зазнав технічних
ушкоджень, крім того, позивачці
завдані моральні страждання.

Посилаючись на те, що шкода завдана з
вини відповідача ОСОБА_4, відповідачка
ОСОБА_5, як спадкоємець ОСОБА_6, якому за
життя належав автомобіль "ЗАЗ" і на
якому скоєно ДТП, має відповідати
солідарно разом із ОСОБА_4, позивачка
просила позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_5
скаргу не визнала.

Відповідач ОСОБА_4 не приймав участі
у судовому засіданні у суді першої
інстанції.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 11.06.2013 року позов
задоволено частково: суд стягнув з
відповідача ОСОБА_4 на користь
позивачки на відшкодування
матеріальної шкоди 21 983,73 гривень, а у
решті вимог відмовив. З відповідача
ОСОБА_4 на користь позивачки суд
стягнув судові витрати.

В апеляційній скарзі представник
позивачки просить рішення суду змінити
і задовольнити позов у повному обсязі,
посилаючись на незаконність рішення
суду, зокрема на те, що суд безпідставно
звільнив від відповідальності ОСОБА_5 і
необгрунтовано відмовив у стягненні
моральної шкоди.

У засіданні колегії суддів:
представник позивачки скаргу
підтримав; представники ОСОБА_4

2

і ОСОБА_5 скаргу не визнали.

Позивачка і відповідачі у
засідання колегії суддів не з'явились.

Рішення суду першої інстанції у
частині відмови у позові до ОСОБА_4 про
стягнення моральної шкоди підлягає
скасуванню з ухваленням у цій частині
нового рішення на підставі ст. 309 ч.1
п.п.3,4 ЦПК України.

Згідно зі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Позивачка просила стягнути
матеріальну і моральну шкоду із
заподіювача шкоди ОСОБА_4 та
спадкоємця власника автомобіля ОСОБА_5,
завдану внаслідок ДТП, яка мала місце
29.09.2012 року (а.с.2-4).

Між сторонами виникли
правовідносини із відшкодування
шкоди.

Встановлено, що 29.09.2012 року,
приблизно о 15 годині на зупинці пляжа
"Ланжерон" у м. Одесі ОСОБА_4, керуючи
автомобілем “ЗАЗ” НОМЕР_2, здійснив
зіткнення з автомобілем "Тойота" №
НОМЕР_1, власником якого є позивачка
(а.с.8,9).

Постановою Суворовського
районного суду м. Одеси від 01.11.2012
року ОСОБА_4 визнанний винним у
скоєнні правопорушення, передбаченого
ст.ст. 122-2,124 КУпАП і підданий покаранню
у вигляді позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на 6
місяців. (а.с.10,11).

Внаслідок ДТП автомобіль позивачки
зазнав механічних ушкоджень і
вартість відновлювального ремонта
автомобіля становить 21 983,73 гривень
(а.с.12-26).

За змістом ст. 1167 ч.1 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
діями або бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Таким чином, з вини відповідача,
який керував автомобілем і допустив
порушення п.п. 10.9, 2.10 Правил дорожнього
руху (далі-Правила), що встановлено
судовим рішенням в адміністративній
справі, позивачці завдана матеріальна
шкода, а також спричинені моральні
страждання, які повинен відшкодувати
відповідач ОСОБА_4

Розмір відшкодування моральної
шкоди суд визначає виходячи з
характеру та обсягу страждань, яких
зазнала позивачка внаслідок
пошкодження її майна, характера
немайнових втрат (їх тривалості і
можливості відновлення), зусиль, які
необхідні позивачці для відновлення
попереднього стану.

Тому на відшкодування моральної
шкоди колегія суддів стягує 3 000
гривень, що буде відповідати засадам
розумності, виваженості та
справедливості.

Вимоги позивачки про стягнення
моральної шкоди у солідарному порядку
з ОСОБА_5 (спадкоємець власника
автомобіля “ЗАЗ” НОМЕР_2) не
грунтуються на законі і задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 1190 ч.1 ЦК
України, особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 01.11.2012 року в
адміністративній справі, яка набрала
чинності, встановлено, що саме ОСОБА_4,
керуючи автомобілем "ЗАЗ", порушив
Правила, скоїв ДТП, внаслідок чого
автомобіль позивачки зазнав
механічних ушкоджень (а.с.10,11).

В силу ст. 61 ч.3 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі,
що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Всупереч ст.ст. 57-60 ЦПК України,
позивачка, належними і допустимими
доказами не довела, що матеріала шкода
їй спричинена спільними діями або
бездіяльністю ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Рішення суду першої інстанції у
частині стягнення матеріальної шкоди
із ОСОБА_7 і у частині відмови у позові
до ОСОБА_5 підлягає залишенню без змін
на підставі ст. 308 ЦПК України.

Згідно зі ст. 308 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального та процесуального права.

3

Встановлено, що з вини
відповідача ОСОБА_4 сталася ДТП,
внаслідок якої автомобіль позивачки
зазнав механічних ушкоджень і на
відновлення автомобіля необхідно
витратити 21 983,73 гривень.

Належних і допустимих доказів на
підтвердження того, що матеріальна
шкода спричинена позивачці спільними
діями або бездіяльністю ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, суду не надано.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку, що матеріальну шкоду має
відшкодувати заподіювач шкоди - ОСОБА_4

Доводи в апеляційній скарзі про те,
що саме з вини ОСОБА_5 автомобіль, який
за часів життя її чоловіка ОСОБА_6,
опинився в м. Одесі, крім того, після
смерті спадкодавця ОСОБА_5 без
належного оформлення передала
автомобіль ОСОБА_4, - не заслуговують на
увагу.

Належними та допустимими
доказами не доведено, що саме
бездіяльність спадкоємця є однією із
причин, яка призвела до скоєння ДТП
ОСОБА_4 і відповідно спричинення
позивачці матеріальної шкоди.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 308, 309 ч.1
п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 11 червня 2013 року у
частині відмови у позові про стягнення
моральної шкоди із ОСОБА_4 - скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 на відшкодування моральної
шкоди 3 000 (три тисячі) гривень.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 11 червня 2013 року у
частині стягнення із ОСОБА_4
матеріальних збитків у сумі 21 983,73
гривень і у частині відмови у позові
про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та
моральної шкоди - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
із розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області Л.Г.
Ващенко

Л.М
Вадовська

Г.Я.
Колесніков