Провадження № 2/521/2231/14
24 січня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси
в складі: головуючого судді -
при секретарі -
Чайковській О.В., Гречко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання зобов'язання припиненим, -
27.06.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Малиновського районного суду м. Одеси з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики. При цьому позивач
посилається на те, що 30.06.2012 року за
договором позики посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
ОСОБА_2 отримав від позивача позику в
п. 4.1 договору остаточною датою
повернення позики вважається 13 грудня
2012 року. У зазначений в договорі позики
строк відповідач борг не повернув. На
нагадування про повернення боргу
відповідач ніяк не реагує, обіцяє
повернути борг при наявності у нього
такої можливості. На теперішній час
відповідач борг не повернув, чим взяті
на себе зобов'язання не виконав.
03.12.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічною позовною заявою. При цьому
він посилався не те, що 13 червня 2012 року
між сторонами був укладений договір
позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1
передала ОСОБА_2 грошову суму в розмірі
кінцевим терміном погашення 13 грудня
2012 року. На підтвердження факту
передачі грошових коштів мною ОСОБА_2
склав розписку. 13 грудня 2012 року
зобов'язання було виконано у повному
обсязі, що підтверджується наявністю в
ОСОБА_2 боргового документу, тобто
розписки про передачу грошових коштів,
яка була видана ним ОСОБА_1 13 червня 2012
року. Незважаючи на цю обставину,
відповідач намагається в судовому
порядку стягнути з нього грошові кошти
санкцій у вигляді неустойки за
прострочення виконання зобов'язання.
Виходячи з вищевказаного позивач за
зустрічним позовом просив визнати
правовідношення, що випливають з дії
вказаного договору припиненими в
наслідок належного виконання умов
Позивач в судове засідання надала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, вимоги позову підтримала
в повному обсязі, не заперечувала проти
заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що первісний позов підлягає
задоволенню, а зустрічний задоволенню
не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.06.2012 року за
договором позики посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 позику в
п. 4.1 договору остаточною датою
повернення позики вважається 13 грудня
2012 року. Вказані обставини були визнані
сторонами в судовому засіданні, а тому
у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
доведенню не підлягають.
Суд вважає, що відповідачем за
первісним позовом не було доведено у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України обставин, які свідчили б про
виконання належним чином умов договору
з боку ОСОБА_2. Згідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК
України письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу. Так в судовому засіданні
05.12.2013 року ухвалою Малиновського
районного суду м. Одеси було
витребувано оригінал боргової
розписки, яка знаходиться у ОСОБА_2, а
також було зобов'язано ОСОБА_2 особисто
з'явитись в наступне судове засідання
призначене на 25.12.2013 року. Проте
оригіналу розписки в судове зсідання
надано не було, також у порушення вимог
ухвали ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився. 25.12.2013 року в судове зсідання
з'явився представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5. На
поставлені запитання судом, щодо
наявності в нього оригіналу боргової
розписки, а також причин неявки
особисто ОСОБА_2 в судове засідання
відповів, що оригінал розписки в нього
відсутній, а ОСОБА_2 відсутній з
поважних причин. Доказів на
підтвердження поважності причин
відсутності суду не надав. В судовому
засіданні 25.12.2013 року представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 пояснив, що в наступне
судове засідання вимоги ухвали
Малиновського районного суду м. Одеси
від 05.12.2013 року будуть виконані. Проте в
судове засідання 24.01.2014 року ОСОБА_2 а ні
його представник не з'явились. Виходячи
з вищевказаного суд вважає, що
ксерокопія оригіналу розписки, що була
надана відповідачем не є допустимим
доказом повернення грошових коштів та
належного виконання ОСОБА_2 вимог
укладеного з ОСОБА_1 договору.
Інших доказів на підтвердження
належного виконання з боку ОСОБА_2
вимог укладеного договору до суду
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Таким чином станом на 27.06.2013 року
Виходячи з вищевказаного суд, вважає,
що вимоги ОСОБА_1 підлягають
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.
До судових витрат згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК
України відноситься судовий збір та
витрати пов'язані з розглядом справи.
Позивач надала в судове засідання на
підтвердження судових витрат в розмірі
800 грн., а також затрат на правову
допомогу в розмірі 4000 грн. Вказане
підтверджується копією квитанції про
сплату судового збору та квитанцією
щодо послуг адвоката.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 543, 554, 611, 612,
623-626, 1046-1050, 1054-1055 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 заборгованість в
дев'ятсот двадцять п'ять) гривні,
стягнути судові витрати в розмірі 4800
(чотири тисячі) гривень, а всього
сімсот двадцять п'ять) гривень.
В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовити в повному
Рішення може бути оскаржене позивачем
шляхом подання апеляційному суду через
суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив,за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції.

Суддя: