У Х В А Л А І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И 3 грудня 2014 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у
складі: головуючогоСитнік О.М.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
поділ спільного майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 12 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 4 вересня 2014
року, в с т а н о в и л
а: У березні 2014 року ОСОБА_5 звернулася
до суду із позовом, який у подальшому
уточнила, та просила визнати спільною
частковою власністю її та ОСОБА_6
квартиру АДРЕСА_1 та визнати за кожним з
них право власності на Ѕ частини
вказаної квартири. Позивач ОСОБА_5
посилалася на те, що з серпня 1996 року до
червня 2013 року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 У шлюбі
мають дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час
перебування у шлюбі ними згідно з
договором міни від 16 вересня 1997 року №
4171 було придбано квартиру АДРЕСА_1, щодо
якої виник спір. Рішенням
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 12 червня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 4 вересня 2014 року, позов
ОСОБА_5 задоволено. Виділено та визнано
за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини
квартири АДРЕСА_1. Виділено та визнано
за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частини
квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про
судові витрати. У касаційній скарзі
ОСОБА_6 порушує питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвали апеляційного суду, мотивуючи
свої доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, із ухваленням нового рішення у
справі про відмову в задоволенні
позову. Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини справи, вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних
підстав.Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу відповідно
до норм матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Ухвалені у справі судові
рішення не відповідають цим вимогам
виходячи з наступного. Судом
встановлено, що 4 серпня 1996 року між
сторонами було зареєстровано шлюб.
Згідно з договором міни від 16 вересня
1997 року, посвідченим приватним
нотаріусом Кам'янець-Подільського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
ОСОБА_10 передала у власність в порядку
обміну ОСОБА_6 трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 60,2 кв. м,
житловою площею 36,2 кв. м. У той же час
ОСОБА_11 передала у власність в порядку
обміну ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_2, а
ОСОБА_6 передав у власність в порядку
обміну ОСОБА_11 двокімнатну квартиру
АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого відділом приватизації
державного житлового фонду
Кам'янець-Подільського міськвиконкому
25 січня 1994 року (а.с. 5-6). З червня 2013 року
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 припинили спільне
проживання та ведення спільного
господарства. Рішенням
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від
13 січня 2014 року шлюб між ними
розірвано. Задовольняючи позов, суд
першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, виходив із
обґрунтованості й доведеності
позовних вимог ОСОБА_5 щодо поділу
спільно набутого майна - квартири
АДРЕСА_1 та на підставі ст. ст. 60, 61 СК
України вирішив питання щодо його
поділу у рівних частинах. Однак такий
висновок судів слід визнати
передчасним. Відповідно до ст. 24
Кодексу про шлюб та сім'ю України (ст. 57
СК України) майно, яке належало кожному
з подружжя до одруження, а також
одержане ним під час шлюбу в дар або в
порядку успадкування, є власністю
кожного з них. Роздільним майном
кожного з подружжя є також речі
індивідуального користування (одяг,
взуття тощо), хоча б вони і були
придбані під час шлюбу за рахунок
спільних коштів подружжя, за винятком
коштовностей та предметів розкоші.
Кожний з подружжя самостійно володіє,
користується і розпоряджається
належним йому роздільним майном.
Згідно зі ст. 25 Кодексу про шлюб та сім'ю
України, якщо майно, яке було власністю
одного з подружжя, за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй цінності внаслідок
трудових або грошових затрат другого з
подружжя або їх обох, воно може бути
визнане судом спільною сумісною
власністю подружжя. Вирішуючи спір,
суди не врахували вимог ст. ст. 24, 25
Кодексу про шлюб та сім'ю України та не
з'ясували, які спільні кошти були
витрачені сторонами, як подружжям, при
обміні квартир. При цьому суди у
порушення вимог ст. ст. 60, 212 ЦПК України
належним чином не перевірили
заперечень відповідача, що предметом
обміну була саме належна йому на праві
особистої приватної власності
двокімнатна квартира АДРЕСА_3, а тому
при укладенні договору міни спільні
кошти подружжя не вкладалися, а також
суди не дослідили, які докази надав
позивач на спростування цих обставин.
Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору, і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л
и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити частково. Рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 12 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 4 вересня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала оскарженню не
підлягає.Головуючий
О.М. Ситнік

Судді:
А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

Т.О. Писана

Г.В. Юровська