Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р.
м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді
Дяченко В.Г.,

при секретарі
Чопик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду №23, позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні будинком,
земельною ділянкою і квартирою -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 та просить суд усунути з боку
відповідача перешкоди в користуванні
майом, зобов'язавши відповідача надати
їй вільний доступ в житловий будинок по
АДРЕСА_3 і в однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, шляхом надання другого
екземпляра ключів чи встановлення
загальних замків, а також в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_3.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на те, що вона з ОСОБА_2,
відповідачем по справі, перебувала в
зареєстрованому шлюбу, який було
розірвано за рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси 17.04.2013 року. За
час шлюбу ними було придбано спільне
майно, а саме: 2/3 житлового будинку з
надвірними спорудами, розміщеного по
АДРЕСА_3, договір купівлі-продажу від
04.06.2002 року, зареєстрований 18.06.2012 року в
реєстраційній книзі № 155 КП «Одеське
МБТІ т РОН» за реєстраційним номером №
15496, земельну ділянку площею 0,0593 га,
кадастровий номер :19:007:0013,
розміщеного за адресою: АДРЕСА_3,
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ОД № 011326,
реєстраційний номер 66, виданого
06.04.2004 року Одеським міським
управлінням земельних ресурсів за
рішенням ОМР № 1413-ХХ1У від 11.07.2003 року, т
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, договір
купівлі-продажу від 11.11.2009 року. Після
розірвання шлюбу відповідач змінив
замки на вхідних дверях житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_3, та змінив
замки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не
надавши при цьому ключів від змінених
замків, тим самим лишивши її можливості
користування даною житловою площею,
саме ці підстави і стали причиною
звернення до суду.

Позивач в судовому засіданні повністю
підтримала заявлені вимоги та просила
суд повністю задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач у судове засідання з'явився
проти позову заперечував та надав
пояснення, щодо даного спору з
позивачем. Пояснивши, що позивач
добровільно покинула місце свого
проживання, не проживає з 13.02.2013 року,
квартира вільна, замків не змінював та
рішенням Суворовського районного суду
від 24 січня 2014 року спільне майно
розподілено.

Заслухавши доводи позивача, з'ясувавши
обставини справи, перевіривши докази
суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі та
за рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси 17.04.2013 року шлюб було
розірвано, та не спростовується
сторонами по справі.

Згідно договору купівлі-продажу від
04.06.2002 року сторонами по справі було
придбано 2/3 частини житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходяться в
АДРЕСА_3, що розташовані на земельній
ділянці розміром 839 кв.м. (а.с. 6)

Відповідно до державного акту про
право власності на земельну ділянку
виданий на ім'я ОСОБА_2, на підставі
рішення Одеської міської ради, він є
власником земельної ділянки площею 0,0593
га, що розташована за адресою АДРЕСА_3.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 11.11.2009 року, ОСОБА_2 прийняв у
власність однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 24.01.2014 року було задоволено
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розподіл майна та виділ частки майна в
натурі.

В судовому засіданні позивач
підтвердила, що вона добровільно пішла
з місця проживання.

Згідно ч.2 ст. 10 ЦПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів
їх дослідження та доведення перед
судом, частиною 3 вказаної норми
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підстави своїх вимог
чи заперечень.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Однак позивач не надав жодних доказів,
які б підтвердили факт, вчинення
перешкод з боку відповідача
користуватися житловим приміщенням.

Таким чином, позивач не надав достатньо
доказів необхідних для задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність і взаємний
зв'язок доказів у їх сукупності.

Керуючись 10,11,57-59,60,61,209,212,214-215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
будинком, земельною ділянкою і
квартирою - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через суд Суворовського району м.Одеси
в 10-денний строк з дня проголошення

Суддя:
В.Г. Дяченко