Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №275/707/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Худякова
А.М.,

суддів: Кочетова
Л.Г.,

Снітка С.О.,

при секретарі судового
засідання Камінній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Брусилівського районного суду
Житомирської області від 08 листопада
2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до комунальної
установи «Центральна районна лікарня»
Брусилівської районної ради про
визнання незаконним та скасування
наказу про переведення на іншу
роботу, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а:

Вказаним рішенням
Брусилівського районного суду
Житомирської області від 08 листопада
2013 року позов задоволено частково.
Стягнуто з комунальної установи
«Центральна районна лікарня»
Брусилівської районної ради на
користь ОСОБА_2 6945 грн.48 коп.
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 06.11.2012 року по
16.08.2013 року та 1000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. В
задоволенні решти вимог відмовлено.
Вирішено питання про стягнення
судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на несправедливість,
необґрунтованість, незаконність
судового рішення просить його
скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.
Апелянт посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Задовільняючи позов частково,
суд першої інстанції виходив з того,
що вимоги позивача про поновлення
його на роботі на посаді зубного
гігієніста Морозівської лікарської
амбулаторії загальної практики
сімейної медицини з 16.08.2013 року та
стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за період з
16.08.2013 року по день винесення
судового рішення - є безпідставними
та задоволенню не підлягають.

З таким висновком погоджується
колегія суддів, оскільки він є
правильним та відповідає вимогам
чинного трудового законодавства і
ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.232 КЗпП
України не вважається переведенням
на іншу роботу і не потребує згоди
працівника переміщення його на тому
ж підприємстві, в установі,
організації, на інше робоче місце, в
інший структурний підрозділ у тій же
місцевості, доручення роботи на
іншому механізмі або агрегаті у
межах спеціальності, кваліфікації чи
посади, обумовленої трудовим
договором

З матеріалів справи
вбачається, що рішенням апеляційного
суду Житомирської області від 06.11.2012
року поновлено ОСОБА_2 на посаді
зубного гігієніста Морозівської
лікарської амбулаторії загальної
практики сімейної медицини з 31.05.2012
року та стягнуто на його користь з
відповідача середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з
31.05.2012 року по 06.11.2012 року в розмірі 3266
грн. 73 коп. та 1000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Згідно наказу №93 від 16.08.2013 року
скасовано наказ №69 від 27.05.2013 року,
ОСОБА_2 поновлено з 31.05.2012 року на
посаді «зубного гігієніста» 0,5 ставки
Морозівської АЗПСМ та відповідно до
абз.2 ст.32 КЗпП України, перевести
(перемістити) на посаду «зубного
гігієніста» 0,5 ставки в
стоматологічний кабінет
поліклінічного відділення КУ
«Брусилівська ЦРЛ», у зв'язку з тим, що в
штатному розписі Морозівської АЗПСМ
рахується посада лікаря-стоматолога з
вищою освітою, яку згідно наказу №33 МОЗ
України від 23.02.2000 року не може займати
молодший спеціаліст з медичною
освітою.

Таким чином, встановивши в
сукупності з наявними матеріалами,
що вказаний оспорюваний наказ виданий
відповідачем в межах повноважень і
узгоджується із всіма наказами і
приписами МОЗ України, при цьому
позивачем не надані належні та
допустимі докази на їх спростування,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для поновлення його на
роботі та обґрунтовано задовольнив
позов частково, навівши мотиви з
посиланням на відповідні докази.

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі висновків суду не
спростовують і на правильність
судового рішення не впливають.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції ретельно перевірив доводи
сторін, подані ними докази,
дослідивши їх з дотриманням норм
процесуального права і дав їм
правильну правову оцінку. Висновки
суду відповідають обставинам справи.

Ухвалене судом рішення є
законним та обґрунтованим, підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 08 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж дня на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді