Дата документу 07.02.2014
Справа 320/363/14-ц
УХВАЛА

07 лютого 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі:

головуючого - судді Урупа І.В.

при секретарі - Воропай Д.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі заяву
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про заміну сторони
виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» звернулось з заявою про
заміну сторони у виконавчому
провадженні за виконавчим листом №
2-576/10 виданим Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області про солідарне стягнення з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Укрпромбанк» заборгованості за
кредитним договором в розмірі 588302,40
грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а
всього 590122,40 грн., посилаючись на те, що
30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ
«Дельта Банк» та Національним банком
України було укладено Договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно
до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на
умовах, визначених договором, ТОВ
«Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, що забезпечують виконання
кредитних зобов'язань перед
Національним банком, внаслідок чого
ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ
«Укрпромбанк» як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ПАТ
«Укрпромбанк» ПАТ «Дельта Банк» прав
вимоги до боржників, ПАТ «Дельта Банк»
переходить (відступається) право
вимагати від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Заміна осіб в окремих зобов'язаннях є
видом правонаступництва та можливе на
будь-якій стадії процесу. Відповідно до
вимог ст. 512, ЦК України, 378 ЦПК України
та ст. 8 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі вибуття кредитора
в зобов'язанні він змінюється
правонаступником. Виходячи зі змісту
п.п.1,2 частини першої ст. 512 ЦК України, у
разі передання кредитором своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги) чи
правонаступництва (припинення
юридичної особи шляхом злиття,
приєднання поділу, перетворення,
поділу, або ліквідації, спадкування) на
стадії виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора. Така
зміна відбувається поза межами
виконавчого провадження у разі смерті
кредитора, припинення юридичної особи
чи відступлення права вимоги. У зв'язку
з такою заміною кредитора відбувається
вибуття цієї особи з виконавчого
провадження, у зв'язку з чим
припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК
України за заявою заінтересованої
сторони зобов'язання, якою є
правонаступник, що отримав від
попереднього кредитора всі права та
обов'язки в зобов'язанні, у тому числі і
право бути стороною виконавчого
провадження. За таких обставин заявник
вважає, що звернення правонаступника
кредитора із заявою про надання йому
статусу сторони виконавчого
провадження відповідає змісту ст.ст.
512,514 ЦК України та ст. 8 Закону України
«Про виконавче провадження».

В судове засідання представник
заявника не з'явився, в заяві просить
розглянути справу у його відсутність,
вимоги підтримує.

Представник боржників ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти задоволення
вимог про заміну сторони у виконавчому
провадженні заперечував, при цьому
пояснив, що ПАТ «Дельта Банк» не є
стороною у виконавчому провадженні, а
тому не може звертатися з такими
вимогами. Стягувачем в даному випадку
є ТОВ «Укрпромбанк». Це підприємство не
ліквідовано, а тому саме воно має бути
стороною у виконавчому провадженні. На
сьогоднішній день виконавче
провадження не відкрито. Крім того,
судом вже розглядалася заява ПАТ
«Дельта Банк» про заміну сторони у
виконавчому провадженні, в
задоволенні якої було відмовлено.

Суд, вислухавши представника боржників
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява підлягає задоволенню.

Заочним рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 06 квітня 2010 року було
задоволено позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» в особі
Запорізької філії ТОВ «Укрпромбанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» в особі Запорізької
філії ТОВ «Укрпромбанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 588302 гр.40 коп., витрати на
сплату судового збору в розмірі 1700 гр.,
та витрати на ін формаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 120
грн., а всього 590122 гр. 40 коп. (п'ятсот
дев'яносто тис. сто двадцять дві гр. 40
коп.). Зазначене рішення набрало
законної сили.

На підставі даного рішення,
Мелітопольський міськрайонний суд
18.09.2012 року видав виконавчі листи № 2-
576/10.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ
«Дельта Банк», правонаступником якого
є ПАТ «ДельтаБанк», та Національним
банком України було укладено Договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь АТ «Дельта Банк», відповідно до
п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на
умовах, визначених договором, ТОВ
«Укрпромбанк» передає (відступає) АТ
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, що забезпечують виконання
кредитних зобов'язань перед
Національним банком України, внаслідок
чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ
«Укрпромбанк» як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ
«Укрпромбанк» АТ «Дельта Банк» прав
вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк»
переходить (відступається) право
вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк»
від боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Отже, відступлення права вимоги за
кредитним договором відбулася після
ухвалення судового рішення.

Постановами державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції ПАТ «ДельтаБанк»
було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2-576/10, виданого
18.09.2012 року Мелітопольським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Український промисловий банк»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 588302,40 грн. та судових витрат
на суму 1820 грн., а всього на загальну
суму 590122,40 грн. у зв'язку з тим, що
виконавчий лист поданий на примусове
виконання за заявою представника
Дельта Банку, який не має повноважень
представляти інтереси стягувача за
даним виконавчим документом.

Згідно ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження за поданням державного
виконавця або за заявою сторони суд
замінює сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Процесуальний порядок
правонаступництва визначений частиною
1 ст. 37 ЦПК України, згідно з якою у разі
смерті фізичної особи, припинення
юридичної особи, заміни кредитора чи
боржника у зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах,
щодо яких виник спір, суд залучає до
участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії цивільного процесу.

Правонаступництво це - перехід
прав і обов'язків від одного суб'єкта до
іншого. Правонаступництво може бути
універсальним або частковим. За
універсального правонаступництва до
правонаступника ( фізичної або
юридичної особи) переходять усі права і
обов'язки того суб'єкта, якому вони
належали раніше. За часткового
правонаступництва від одного до іншого
суб'єкта переходять лише окремі права і
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних
прав і обов'язків, зокрема, є договори
та інші правочини (пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦПК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою, внаслідок: 1)
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином відступлення права вимоги;
2) правонаступництва; 3) виконання
обов'язку боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем); 4)
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора в зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відступлення права вимоги - один
зі способів заміни кредитора у
зобов'язанні, який полягає в передачі
кредитором свого права вимоги до
боржника іншій особі. Це є договірною
передачею вимог первісного кредитора
новому кредиторові та відбувається на
підставі укладання між ними
відповідного договору.

Отже, законодавець визначає
нового кредитора, як правонаступника,
на підставі прав та зобов'язань набутих
від первісного кредитора на підставі
здійсненого правочину, відступлених
прав.

Відповідно до договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь ПАТ «Дельта Банк» від 30.06.2010
року новий кредитор набув право вимоги
по відношенню до боржників банку,
зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Заміна кредитора у зобов'язанні
допускається шляхом відступлення
права вимоги на підставі правочину
протягом усього часу існування
зобов'язання, а зобов'язання після
ухвалення судового рішення не
припиняється, а продовжує існувати до
моменту виконання боржником
зобов'язань перед кредитором, які
відповідно до ст. 599 ЦК України
припиняються, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином.

За ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження є завершальною стадією
судового процесу.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
вибуття однієї з сторін державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду з заявою про заміну
сторони її правонаступником. Для
правонаступника усі дії, вчинені до
його вступу у виконавче провадження,
обов'язково тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

З огляду на наведене, під
правонаступництвом у виконавчому
провадженні необхідно розуміти заміну
однієї зі сторін (стягувача або
боржника) з переходом прав та
обов'язків від попередника до іншої
особи (правонаступника), що раніше не
брала участь у провадженні.

Отже, підставою для заміни
сторони виконавчого провадження, є
наступництво у матеріальних
правовідносинах, унаслідок якого
відбувається вибуття сторони зі
спірних або встановлених судом
правовідносин і переходу до іншої
особи прав і обов'язків вибулої сторони
в цих правовідносинах.

Таким чином, правові конструкції
вищевикладених правових норм
дозволяють проводити заміну сторони у
виконавчому проваджені, що не
суперечить договору та не заборонено
Законом.

Така заміна кредитора
відбувається поза межами виконавчого
провадження у разі смерті кредитора,
припинення юридичної особи чи
відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною
кредитора відбувається вибуття цієї
особи з виконавчого провадження, у
зв'язку із чим припиняється її статус
сторони виконавчого провадження і її
заміна належним кредитором
проводиться відповідно до частини
п'ятої ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 378 ЦПК
України за заявою заінтересованої
сторони зобов'язання, якою є
правонаступник, що отримав від
попереднього кредитора всі права та
обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й
право бути стороною виконавчого
провадження.

Таким чином, суд вважає, що
звернення правонаступника кредитора
із заявою про надання йому статусу
сторони виконавчого провадження
відповідає змісту ст.ст. 512,514 ЦК України
та ст. 8 Закону України «Про виконавче
провадження».

Виходячи з того, що виконання
судового рішення становить
завершальну стадію цивільного процесу,
ЦПК регламентує як питання пов'язані
виконанням судових рішень, так і
судовий контроль за виконанням судових
рішень, суд вважає, що відмова
державного виконавця заявнику у
відкритті виконавчого провадження не
позбавляє права вимагати заміни
кредитора, якщо рішення суду не
виконано.

Крім того, представник боржників
не зазначає, яким чином задоволення
вимог про заміну стягувача у
виконавчому провадженні порушує права
боржників, оскільки не заперечує ані
факт наявності боргу, ані їх обов'язок
щодо його погашення.

Наявність ухвали суду щодо
відмови у задоволенні вимог заявника
про заміну сторони у виконавчому
провадженні не перешкоджає заявнику
повторно звертатися з такою заявою в
порядку вирішення процесуальних
питань, пов'язаних з виконанням судових
рішень у цивільних справах на підставі
ст. 378 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 37,197,378 ЦПК України, ст.ст. 512,514,599 ЦК
України, ст. ст. 1,8 Закону України „Про
виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» про заміну
сторони виконавчого провадження
задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» на
Публічне акціонерне товариство
«ДельтаБанк» у виконавчому
провадженні за виконавчими листами №
2-576/10 виданими 18.09.2012 року за рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 06.04.2010 року за
позовом ТОВ «Український промисловий
банк» в особі Запорізької філії ТОВ
«Укрпромбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: