У х в а л а

іменем україни

06 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про
стягнення грошових коштів, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із вказаним позовом, у якому
просила суд ухвалити судове рішення,
яким стягнути із відповідача 425 тис.
грн, посилаючись на те, що у квітні 2008
року ОСОБА_5 від її імені, на
підставі довіреності, продав належну
їй квартиру, при цьому, отримавши від
покупця кошти за договором, такі кошти
їй не передав.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 лютого 2013
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 425
тис. грн отриманих на підставі
довіреності від 29 січня 2008 року,
посвідченої приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованої у реєстрі за № 412, за
договором купівлі-продажу від 01
квітня 2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого у реєстрі за № 1280.

Вирішено питання про відшкодування
судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу,
яку ухвалою судді апеляційного суду
від 26 березня 2013 року було залишено
без руху відповідно до положень ст. 121
ЦПК України та надано заявникові строк
для усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного суду м.
Дніпропетровська від 17 квітня 2013
року, апеляційну скаргу ОСОБА_6 визнано
неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду м.
Дніпропетровська від 17 квітня 2013 року,
а справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції правомірно
визнав неподаною апеляційну скаргу,
оскільки ч. 2 ст. 297 ЦПК України
передбачено, що до апеляційної скарги,
яка не оформлена відповідно до вимог,
встановлених статтею 295 ЦПК
України, а також у разі несплати
судових витрат застосовуються
положення статті 121 ЦПК України.

Таким чином висновок суду апеляційної
інстанції є обґрунтованим та таким, що
відповідає нормам чинного
законодавства.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
апеляційним судом норм процесуального
права, тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 квітня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Висоцька В. С.,
Гримич М.К.