Справа № 335/693/14-ц 2/335/655/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2014 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Корягіній Ю.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орджонікідзевський районний відділ у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби у Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орджонікідзевський районний відділ у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби у Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.09.2004 р., який був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю „Юридична агенція „Бізнес право ЛТД" (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець), що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_1 придбав квартиру №86, яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сорок років Радянської України, 6.66/ вул.Панфіловцев, 6.5. (квартира)
Згідно до п.8 вказаного вище договору продавець - ТОВ „Юридична агенція „Бізнес право ЛТД" в особі директора ОСОБА_3 (відповідач 2) засвідчив, що квартира до часу укладення договору в обмежене користування третім особам не передавалась.
Після укладення договору ОСОБА_1 жодних угод щодо користування вказаною квартирою не укладав.
23.06.2006 р. ОСОБА_1 підписав договір купівлі- продажу у простій письмовій формі на вказану квартиру із ОСОБА_2 (жінка ОСОБА_3В.). При цьому ОСОБА_1 пояснив, що доки він не отримає грошових коштів за квартиру, він до нотаріуса не піде, а без нотаріального посвідчення підписаний ним договір є нікчемним і не має юридичної сили.
У квітні 2007 р. ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, який своїм заочним рішенням від 11.12.2006 р. визнав право власності на квартиру за нею.
13.06.2007 р. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя про перегляд рішення у з'язку з нововиявленими обставинами по справі №2-3626/07 заочне рішення цього ж суду по цій же справі було скасовано, провадження у справі закрите у зв'язку із порушенням правил підсудності.
При скасуванні судового рішення воно скасовується із моменту його прийняття. Таким чином, за нікчемним договором купівлі-продажу від 23.06.2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на спірну квартиру до ОСОБА_2 не перейшло.
У зв'язку із тим, що ОСОБА_2 12.06.2007 р. продала неналежну їй квартиру і в подальшому щодо цієї квартири було укладено декілька угод купівлі-продажу, спори щодо квартири неодноразово розглядались судами різних інстанцій.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2011 р. по справі №2-2632/11 позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_1 задоволені частково.

Суд вирішив скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру №86, що розташована за адресою: Запорізька область, ОСОБА_6, вул.Сорок років Радянської України, б.66/вул.Панфіловців, б.5 на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська торгівельно- виробнича компанія «Деметра Регіон», поновивши державну реєстрацію на цю квартиру за ОСОБА_1, ОСОБА_5

У зв'язку із оскарженням наведеного рішення суду, воно набрало законної чинності 12.12.2012 р.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15510069 від 26.12.2013 р. право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_1

Протягом часу, коли тривали судові спори, в яких ОСОБА_1 намагався захистити його порушене право власності, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (подружжя) безпідставно володіли та користувались належною ОСОБА_1 квартирою. За даними МКП «Основаніє» станом на 13.01.2014р. в належній ОСОБА_1 квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 На цей час, не вважаючи на письмову вимогу ОСОБА_1 про звільнення в добровільному порядку квартири та виселення, відповідачі продовжують володіти та користуватись квартирою, перешкоджаючи власнику у реалізації його права. Вимоги власника квартири - ОСОБА_1 залишені відповідачами без уваги.

На підставі викладеного просить суд: усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування своїм майном шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири №86, що розташована за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Сорок років Радянської України, б.66/ вул.Панфіловців б.5.

Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання надала заяву, згідно якої підтримала заявлені позовні вимоги, проти заочного вирішення справи не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, заперечень до суду не надали, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність.

З огляду на вищезазначене, суд, у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2011 року по справі №2-2632/11, витребувано у ТОВ «Сільськогосподарська торгівельно-виробника компанія «Деметра Регіон» на користь ОСОБА_5, ОСОБА_1 квартиру № 86 по вул. Сорок років Радянської України, б.66/ вул. Панфіловців, б.5 у м. Запоріжжя. Скасовано державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру на ім'я ТОВ «Сільськогосподарська торгівельно-виробника компанія «Деметра Регіон», поновивши державну реєстрацію ОСОБА_5, ОСОБА_1 на вказану квартиру. Судове рішення набрало законної сили 12.12.2012 року.

При цьому в мотивувальній частині рішення судом вказано, що поновлення за ОСОБА_1, ОСОБА_5 реєстрації права власності є достатнім способом захисту набутого права власності за договором купівлі-продажу від 21.09.2004 р. Рішення суду про задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15510069 від 26.12.2013 року, власником квартири № 86 по вул. Сорок років Радянської України, б.66/ вул. Панфіловців, б.5 у м. Запоріжжя є позивач ОСОБА_1

Як вбачається з пояснень позивача, протягом часу, коли тривали судові спори, в яких ОСОБА_1 намагався захистити його порушене право власності, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (подружжя) безпідставно володіли та користувались спірною квартирою.

За даними МКП «Основаніє» станом на 13.01.2014 р. в зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також встановлено, що на теперішній час відповідачі продовжують володіти та користуватись квартирою, перешкоджаючи власнику у реалізації його права. Вимоги власника квартири - ОСОБА_1 залишені відповідачами без уваги.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачі мешкають в квартирі, на вимоги позивача, який є власником квартири, про виселення не реагують, суд вважає позовні вимоги про їх виселення з квартири обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати.

Керуючись ст.ст. 317, ч. 1 ст. 319, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 208, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування своїм майном шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири № 86 по вул. Сорок років Радянської України, б.66/ вул. Панфіловців, б.5 у м. Запоріжжя.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати у розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні 60 коп.) грн. - судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.А. Крамаренко