Справа № 742/6487/13-ц Провадження №
22-ц/795/349/2014 Головуючий у I інстанції
-Коваленко А. В. Доповідач - Страшний М.
М.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного
М.М.,суддів:Литвиненко І.В., Шарапової
О.Л., при секретарі:Герасименко Ю.О.за
участю:представника відповідача
Іллюшко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Прилуцького міськрайонного суду від 24
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Українського державного
підприємства поштового зв'язку
„Укрпошта" про скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного
суду від 24 грудня 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_6 до Українського
державного підприємства поштового
зв'язку „Укрпошта" відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати дане рішення суду та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог, посилаючись на його
невідповідність вимогам закону та
обставинам справи. Апелянт наполягає
на тому, що заяву про звільнення вона
написала під примусом з боку
начальника Зубко І.В., оскільки вже за
день до написання заяви про звільнення
їй поштою відділом кадрів був
направлений лист по явку за отриманням
трудової книжки. Крім того, апелянт
стверджує, що відділом кадрів
підроблений її підпис у наказі № 363-к
від 12.11.2013 р. в графі „з наказом
ознайомлений", проте суд відмовив у
задоволенні клопотання про
призначення експертизи щодо
справжності підпису, чим не дав
можливості довести зацікавленості
відповідача у її звільненні.

В письмових запереченнях УДППЗ
„Укрпошта" просить відхилити
апеляційну скаргу ОСОБА_6 та залишити
рішення суду без змін, вважаючи його
законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, яка
заперечувала проти апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 лютого 2012 року
ОСОБА_6 була прийнята тимчасово на
роботу на посаду начальника по
сумісництву листоноші 2 класу
Відділення поштового зв'язку
с.Яблунівка з 07 лютого 2012 року (наказ №
62-к від 06.02.2012 р).

На підставі наказу № 202-к від 23.07.2013 року
укладений з ОСОБА_6 строковий трудовий
договір був перезаключений на
безстроковий (а.с.63).

12 листопада 2013 року ОСОБА_6, перебуваючи
на робочому місці у відділенні
поштового зв'язку Яблунівка, написала
заяву про звільнення із займаної
посади за згодою сторін з 12.11.2013 року та
передала її до Центру поштового зв'язку
№ 3 Чернігівської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку „Укрпошта", що
розташований у м. Прилуки. Дані
обставини визнавались самою
позивачкою в суді першої інстанції.

В цей же день, на заяві ОСОБА_6 про
звільнення начальником ЦПЗ № 3 Зубко
І.В. поставлена резолюція „наказ".

Наказом № 363-к від 12.11.2013 року ЦПЗ №3 за
підписом Зубко І.В. ОСОБА_6 було
звільнено з роботи 12 листопада 2013 року
за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України).

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди,
посилаючись на те, що заява була
написана нею в стані сильного
емоційного хвилювання, відповідач не
ознайомив її з наказом про звільнення
та за день до подання заяви про
звільнення надіслав їй лист про
необхідність отримання трудової
книжки.

Відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України
підставою припинення трудового
договору є угода сторін.

Якщо працівник подає письмову заяву
про припинення трудового договору, то в
ній мають бути зазначені прохання
звільнити його за угодою сторін і дата
звільнення.

При ухваленні оскаржуваного рішення у
справі, суд першої інстанції правильно
прийняв до уваги зазначену вище норму
закону, врахував наявність заяви,
датованої 12.11.2013 р. та написаної ОСОБА_6
на ім'я начальника ЦПЗ № 3 Зубко І.В., про
звільнення її за угодою сторін з 12.11.2013
р. (а.с.48), наказ начальника ЦПЗ № 3 Зубко
І.В. № 363-к віл 12.11.2013 р. про звільнення
ОСОБА_6 за згодою сторін за п.1 ст. 36 КЗпП
України (а.с.49). та дійшов
обгрунтованого висновку про
безпідставність заявлених позовних
вимог.

Крім того, достатніх належних та
допустимих доказів на підтвердження
наявності тиску на позивачку з боку
керівництва з питання написання заяви
про звільнення її за п. 1 ст. 36 КЗпП
України ні суду першої, ні апеляційної
інстанцій не надано.

Твердження ОСОБА_6 про незаконність її
звільнення у зв'язку з не ознайомленням
її під особистий підпис з наказом про
звільнення не може бути прийняте до
уваги, оскільки даний факт не має
правового значення для вирішення
спору, враховуючи наявність
власноручно написаної та підписаної
нею заяви про звільнення, у зв'язку з
чим клопотання про призначення
судово-почеркознавчої експертизи не
підлягає задоволенню.

За викладених обставин, апеляційний
суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які привели до неправильного
вирішення справи, будь-яких належних
доказів на підтвердження своїх доводів
апелянт суду не надав, тому судом
першої інстанції постановлене законне
та обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного
суду від 24 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: