Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/7843/13-ц

Провадження № 2/116/413/14

12.02.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді - Сердюка О.С.

при секретарі - Стрельцовій
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 року позивач звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
розірвати шлюб, укладений між ними
02.07.1988 року та зареєстрований Будинком
шлюбу м. Самарканда. Позовні вимоги
мотивовані тим, що з 02.07.1988 року вони
перебувають у шлюбі з відповідачкою,
неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.
Фактично шлюбні відносини між ними
припинені з 2010 року у зв'язку з тим, що
вони не зійшлися характерами. Спільне
господарство вони не ведуть,
проживають окремо, у кожного фактично
склалося приватне життя. Примирення та
поновлення сімейних відносин вважає
неможливим.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
за його відсутності. Позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності, проти
задоволення позову не заперечувала та
просила після розірвання шлюбу
залишити за нею прізвище ОСОБА_2.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України за
відсутністю осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши
оцінку доказам в їх сукупності,
знаходить позов обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали
шлюб 02 липня 1988 року, який
зареєстрований Будинком шлюбів м.
Самарканда Самаркандської області,
актовий запис за №578 (а.с.6).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільних
неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до вимог ст.112 СК України,
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, і постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сумісне життя позивача з відповідачкою
не склалося через те, що вони не
зійшлися характерами, фактично шлюбні
відносини припинені у 2010 році. З того
часу сторони проживають окремо,
спільне господарство не ведуть, у
кожного з подружжя склалося власне
приватне життя. Подальше сумісне життя
та збереження сім'ї на думку позивача
та відповідачки неможливі.

Майновий спір у сторін на час розгляду
справи відсутній.

Характер відносин, які склалися між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, свідчить про повний
розпад сім'ї, подальше спільне життя
чоловіка й дружини і збереження шлюбу
буде суперечити інтересам як позивача,
так і відповідачки, що має істотне
значення.

На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного
Кодексу України, керуючись ст. 10, 11, 60,
169, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 02 липня 1988 року
будинком шлюбів м. Самарканда
Самаркандської області, актовий запис
за №578 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за її вибором залишити
прізвище - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через
Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя