Справа № 1023/1572/12 Головуючий у І
інстанції Малишенко Т.О.Провадження №
22-ц/780/408/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 50
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Поліщука М.А.

при секретарі - Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 19 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Арбітражного керуючого (ліквідатора)
Дорошенка Ярослава Валерійовича,
Товариства з обмеженою
відповідальністю - фірма «Відродження
Полісся» про захист трудових прав,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до арбітражного
керуючого (ліквідатора) Дорошенка Я.В.,
Товариства з обмеженою
відповідальністю - фірма «Відродження
Полісся», в якому зазначав, що
перебував у трудових відносинах з
відповідачем та був звільнений
останнім з роботи, у зв'язку з
ліквідацією підприємства за п. 1 ст. 40
КЗпІІ України. Посилаючись на
порушення порядку звільнення,
ненадання йому довідок про розмір
коштів, які підлягали виплаті на його
користь за період простою і при
звільненні, просив задовольнити його
вимоги.

Рішенням Славутицького міського суду
від 25 жовтня 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 17 грудня 2012 року рішення
Славутицького міського суду від 25
жовтня 2012 року скасовано та ухвалено
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог з інших підстав.

Ухвалою Вищого ССУ від 29 травня 2013 року
зазначені рішення в частині вирішення
вимог про зобов'язання ліквідатора
надати довідки працівнику про розмір
вихідної допомоги та розмір
компенсації за час простою не з вини
працівника скасовано, і в цій частині
позовні вимоги передано на новий
розгляд. В іншій частині зазначені
рішення залишено без змін.

Під час нового розгляду до початку
розгляду справи по суті, позивач змінив
підстави позову.

Так позивач, посилаючись на порушення
ліквідатором Дорошенко Я.В. чинного
законодавства просив скасувати
виданий ліквідатором Дорошенко Я.В.,
наказ від 06.04.2012 року №4 про звільнення
працівників TOB фірма «Відродження
Полісся» стосовно його звільнення.
Також просив визнати запис про його
звільнення від 06.04.2012 року недійсним,
таким що містить недостовірні дані про
дату його звільнення та зобов'язати
повноважного ліквідатора TOB фірми
«Відродження Полісся» внести до його
трудової книжки запис про звільнення з
01 серпня 2012 року згідно п.1 ст.40 КЗпП
України.

Крім того, просив зобов'язати
повноважного ліквідатора TOB фірми
«Відродження Полісся» видати йому
встановленої форми довідку про його
роботу у

фірмі «Відродження Полісся» за весь
час трудових відносин з 23.03.2007 р. до
01.08.2012 р. та довідку про його заробіток
за цей період з обов'язковим поділом
розміру сум по роках та місяцях
включно.

Відповідач арбітражний керуючий
(ліквідатор) Дорошенко Я.В., також як
представник ТОВ фірма «Відродження
Полісся» на час нового розгляду даної
справи судом першої інстанції усунутий
від виконання ним обов'язків
ліквідатора ухвалою господарського
суду Київської області від 10.06.2013 року.

В своїх письмових поясненнях,
Дорошенко Я.В. зазначав, що
попередження про наступне вивільнення
позивачу було відправлено поштою
цінним листом з повідомленням, яке в
подальшому було повернуто в зв'язку із
закінченням терміну зберігання, вважав
вимоги ст.49-3 КЗпП України ним були
виконані, а запис в трудову книжку не
було внесено своєчасно у зв'язку з тим,
що книжка перебувала у ОСОБА_1 на руках.

Новопризначений арбітражний керуючий
(ліквідатор) Патерилов В.В. також
заперечував проти позову, посилаючись
на те, що спірний наказ від 06.04.2012 року
та запис про звільнення ОСОБА_1, виданий
ліквідатором Дорошенко Я.В. є, на його
думку, правомірним.

Крім того, Патерилов В.В. зазначав, що
ознайомлення з цим наказом ОСОБА_1, та
внесення запису у трудову книжку про
звільнення, раніше досліджувались
судами всіх інстанцій під час чого не
було встановлено будь-яких ознак
неправомірності вищевказаних
фактичних даних та не встановлено факт
незаконного звільнення позивача.

Щодо зобов'язання його, як ліквідатора
надати ОСОБА_1, довідку про його роботу
та довідку про заробіток, пояснив, що
ухвалою Господарського суду Київської
області від 05.08.2013 року по справі про
банкрутство визнані вимоги ОСОБА_1, до
банкрута у сумі 58796,80 грн., при цьому
господарським судом були дослідженні
всі вищевказані обставини, тому просив
відмовити у позові.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 19 листопада 2013
року позов задоволено частково.

Суд зобов'язав ліквідатора Товариства
з обмеженою відповідальністю - фірма
«Відродження Полісся» видати позивачу
довідку про його роботу на даному
підприємстві, часу роботи і розміру
заробітної плати.

Крім того, суд стягнув з ліквідатора
Товариства з обмеженою
відповідальністю - фірма «Відродження
Полісся» судовий збір у сумі 229 грн. 40
коп.

В іншій частині позовних вимог суд
відмовив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, вважає рішення незаконним та
необґрунтованим, просить скасувати
рішення в частині відмови у
задоволенні позову та прийняти нове
рішення по суті справи та постановити
окрему ухвалу за його заявою від 19.11.2013
року.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення апелянта на
підтримання своєї скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, приходить
до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
спростовуються наступним.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадках
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно зі статтею 49-2 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці.

Судом встановлено, що 22.03.2007 року
відповідно до наказу № 100 від 22 березня
2007 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду
керівника юридичної служби ТОВ - фірми
«Відродження Полісся» з 23 березня 2007
року.

Постановою господарського суду
Київської області від 6 грудня 2011 року
товариство з обмеженою
відповідальністю - фірму «Відродження
Полісся» визнано банкрутом та
задоволене заяву арбітражного
керуючого Дорошенка Я.В. від 6 грудня 2011
року про участь у справі про
банкрутство.

Наказом №2 від 10 січня 2012 року
ліквідатор Дорошенко Я.В., був
призначений виконуючим обов'язки
керівника TOB - фірма «Відродження
Полісся».

Наказом № 3 ліквідатора Дорошенка Я.В.
від 2 лютого 2012 року «Про майбутнє
звільнення працівників ТОВ фірми
«Відродження Полісся» працівників
було попереджено про звільнення з 06
квітня 2012 року за п.1 ст.40 КЗпП України у
зв'язку з ліквідацією підприємства.

Також судом встановлено, що позивачу
ОСОБА_1 повідомлення про надходження
цінного листа з наказом для
ознайомлення опущено в поштову
скриньку 07.02.2012 року. Повторні
повідомлення виписувалися та
доставлялися 10 лютого 2012 року, 14 лютого
2012 року, 23 лютого 2012 року, 28 лютого 2012
року, а 08 березня 2012 року цінний лист з
повідомленням повернуто відправнику
по закінчений терміну зберігання ( т.1
а.с.120).

Зазначені обставин підтверджуються
копією повідомлення та копією списку
згрупованих рекомендованих
відправлень цінних листів ( т.1 а.с.69,82).

В наказі дата ознайомлення з ним
позивача зазначена 03 лютого 2012 року (т.1
а.с.66).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач був
попереджений про звільнення не пізніше
ніж за два місяці в порядку,
передбаченому ст. 49-2 КЗпП України.

В подальшому наказом № 4 ліквідатора
Дорошенка Я.В. від 6 квітня 2012 року,
позивач був звільнений з займаної ним
посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП
України у зв'язку з ліквідацією
підприємства.

З даним наказом позивач був
ознайомлений 01 серпня 2012 року (т.1 а.с.9).

Судом також встановлено, що запис про
звільнення в трудову книжку ОСОБА_1 не
було здійснено вчасно, оскільки
трудова книжка позивача на
підприємстві не зберігалася, а
знаходилася у останнього, що позивачем
не заперечувалося, тому запис було
внесено в трудову книжку про
звільнення позивача лише 01 серпня 2012
року, коли позивач надав Дорошенку Я.В.
трудову книжку.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.06.2013 року арбітражного
керуючого Дорошенка Я.В. усунуто від
виконання ним обов'язків ліквідатора у
справі про банкрутство та призначено
ліквідатором товариства з обмеженою
відповідальністю - фірма «Відродження
Полісся» арбітражного керуючого
Патерилова В.В.

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами справи.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 був
звільнений у зв'язку з ліквідацією
підприємства у порядку, передбаченому
законодавством України про працю.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційної інстанції зважаючи
також на ту обставину, що ухвалою
Господарського суду Київської області
від 05.08.2013 року, яка набрала законної
сили по справі про банкрутство визнані
вимоги ОСОБА_1 до банкрута у сумі 58796,80
грн., де також були дослідженні
вищезазначені обставини.

В іншій частині рішення суду апелянтом
не оскаржується.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає вимогам закону та
обставинам справи, доводи апеляційної
скарги не можуть бути підставою для
його скасування.

Керуючись ст.ст.308,314,315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 19 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :