Справа № 577/533/14-ц
Провадження № 6/577/81/14
У Х В А Л А

"29" січня 2014 р.
м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд
Сумської області

в складі головуючого судді
Ярмак О.М.,

за участі секретаря
Зимовець В.О.,

державного виконавця
Рябовол А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Конотопі
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
Рябовол А.О. про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України ,-

В С Т А Н О
В И В:

Державний виконавець відділу ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
Рябовол А.О. звернулася до суду з
поданням, яке погоджене з начальником
відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа до
виконання ним зобов»язань за рішенням
суду. Своє подання обґрунтовує тим, що
на виконанні у відділі ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист № 2-304/2002, виданий
місцевим судом Конотопського району 11
березня 2002 року з метою виконання
рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
сина ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття. З 12
грудня 2009 року боржник аліменти
сплачує не регулярно, у зв»язку з чим
станом на 25 січня 2014 року має
заборгованість зі сплати аліментів в
розмірі 7 622 грн. При перевірці
майнового стану боржника встановлено,
що майно, на яке може бути звернуто
стягнення, у нього відсутнє. З
відповідей Конотопського КП «МБТІ»,
інспекції Держтехнагляду,
Конотопської ОДПІ, право власності на
нерухоме майно, сільськогосподарську
(будівельну) техніку за боржником не
зареєстроване, джерел отримання доходу
боржник не має. Тому, відповідно до ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в»їзду в Україну громадян
України», ст. 377-1 ЦПК України, прохає
тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу.

В судовому засіданні державний
виконавець відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Рябовол А.О. подання підтримала та
пояснила, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду про стягнення з
нього аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, він самостійно
не сплачує аліменти, не має джерела
доходів та майна. На виклики державного
виконавця ОСОБА_2 з»являвся,
пояснював, що буде сплачувати аліменти,
однак, заборгованість зі сплати
аліментів так і не погасив. Тому прохає
його тимчасово обмежити у праві виїзду
за межі України до виконання ним
рішення суду про стягнення з нього
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Суд, вислухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши матеріали справи
та матеріали виконавчого провадження
№ 118495, вважає, що подання не підлягає
задоволенню.

Встановлено, що рішенням місцевого
суду Конотопського району від 11
березня 2002 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку щомісяця,
починаючи з 1 березня 2002 року до
досягнення дитиною повноліття ( а.с. 3).

З метою виконання вищевказаного
рішення суду, місцевим судом
Конотопського району 26 березня 2002 року
виданий виконавчий лист № 2-304/2002 (а.с.3).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції від
1 жовтня 2004 року за виконавчим листом №
2-304/2002, виданим місцевим судом
Конотопського району 26 березня 2002 року
було відкрите виконавче провадження
(а.с. 2), яке в подальшому було
зареєстроване в Єдиному державному
реєстрі виконавчих проваджень за №
118495.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов»язаний вживати
передбачених цим законом заходів
виконання рішення, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 вищевказаного
закону передбачено, що у разі ухилення
боржника від виконання зобов»язань,
покладених на нього рішенням державний
виконавець звертається до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов»язання за рішенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 313 ЦК України
фізична особа має право на свободу
пересування і може бути обмежена у
здійсненні такого права лише у
випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997,
кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров»я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб. Права,
викладені в пункті 1, також можуть у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України за поданням державного
виконавця за умови доведення та
документального підтвердження факту
ухилення боржника від виконання
зобов»язань, покладених рішенням суду
чи іншого органу (посадової особи).
Застосування таких обмежень може мати
місце тільки у виключних випадках і
повинно використовуватися лише як
крайній захід після реалізації усіх
можливих та передбачених законом
засобів примусового виконання
судового рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Як пояснила в судовому засіданні
державний виконавець, боржник ОСОБА_2
з»являвся на виклики державного
виконавця, що підтверджується також
поясненнями боржника, наявними у
виконавчому провадженні.

ОСОБА_2 частково сплачував аліменти за
рішенням суду.

Державний виконавець пояснила, що
боржник з 12 грудня 2009 року також
сплачує аліменти, але нерегулярно та не
в повному обсязі.

В матеріалах виконавчого провадження
№ 118495 дані про те, що ОСОБА_2 ухилився
від виконання рішення суду, не
з»являвся на виклики державного
виконавця, перешкоджав державному
виконавцю вчиняти виконавчі дії щодо
встановлення належного йому майна чи
доходів, мав реальні можливості
виконати рішення місцевого суду
Конотопського району від 11 березня 2002
року про стягнення з нього аліментів на
утримання неповнолітньої дитини
відсутні.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що державним виконавцем
після квітня 2009 року не вживалися
заходи щодо з»ясування матеріального
становища боржника, наявності у нього
майна та доходів, до відділу ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2 не
викликався.

Крім того, в судовому засіданні
державний виконавець відділу ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Рябовол А.О.
пояснила, що вона не володіє даними про
те чи має боржник закордонний паспорт,
чи були у нього останнім часом виїзди
за кордон та чи має він намір
найближчим часом виїхати за межі
України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що державним виконавцем не надано
доказів того, що ОСОБА_2 свідомо
ухиляється від виконання рішення
місцевого суду Конотопського району
від 11 березня 2002 року та з метою
ухилення від виконання рішення суду
має намір виїхати за межі України.

Керуючись ст. 377-1, п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК
України, -

У Х
В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області Рябовол А.О. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської області
через Конотопський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п»яти днів з дня проголошення
ухвали, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали -
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СуддяО. М. Ярмак