Ухвала

іменем україни

14 січня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Карпенко С.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 січня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 4 листопада 2013 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про визнання недійсним
кредитного договору,

в с т а н о в
и в :

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 січня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 4 листопада 2013 року,
первісний позов задоволено частково, у
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 6 060,21 доларів США, що
еквівалентно 48 409 грн; заборгованість
за процентами у сумі 2 347,03 доларів США,
що еквівалентно 18 748 грн;
заборгованість за комісією у сумі 390,40
доларів США, що еквівалентно 3 119 грн;
пеню за несвоєчасне виконання
зобов'язань у сумі 9 757 грн.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 січня 2013 року та ухвали
апеляційного суду Миколаївської
області від 4 листопада 2013 року,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій не
дають підстав для висновку про те, що
судами допущено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, яке призвело до неправильного
вирішення справи, та зазначені доводи
не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 січня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 4 листопада 2013 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про визнання недійсним
кредитного договору відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги
матеріалами направити особі, яка
подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
С.О. Карпенко