Справа № 158/23/14-ц
Провадження № 4-с/0158/2/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року
м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді
Пономарьової О.М.

при секретарі - Грицені
С.М.

з участю представника скаржника -
ОСОБА_1

боржника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ківерці
цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на
бездіяльність заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ківерцівського районного управління
юстиції Веселухи С.Г., суд, -

В С Т А
Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_3 звернулася до суду зі
скаргою на бездіяльність заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Ківерцівського
районного управління юстиції Веселухи
С.Г. щодо обчислення заборгованості по
аліментах, які стягуються на її користь
з ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-514,
виданим Ківерцівським районним судом
10.08.2011 року на виконання рішення цього ж
суду від 05.07.2011 року.

Вважає, що при обчисленні розміру
заборгованості ОСОБА_2 по аліментах,
державним виконавцем не дотримано
вимог ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, та ч. 3 ст. 74 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якої у разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше встановленого Сімейним кодексом
України, внаслідок чого розмір
заборгованості визначено у меншому
розмірі, а саме станом на 01.08.2013 року -
7040, 43 грн., тоді як у дійсності такий
розмір складає 7511, 04 грн.

Просить визнати бездіяльність
заступника начальника відділу ДВС
Ківерцівського РУЮ Веселухи С.Г.
неправомірною та зобов'язати її або
іншу особу служби здійснити належне
обчислення заборгованості ОСОБА_2 по
аліментах.

В судовому засіданні представник
скаржниці ОСОБА_1 вимоги довірительки
підтримав, давши пояснення, які по суті
та змісту відповідають викладеним у
скарзі доводам.

Представник ВДВС Ківерцівського РУЮ
Вішнер Р.М. в судовому засіданні 24.01.2014
року вимоги за скаргою не визнав та
пояснив, що обчислення розміру
заборгованості ОСОБА_2 здійснене
правомірно і у відповідності до
рішення суду. Просив відмовити у
задоволенні скарги ОСОБА_3

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні
скаргу не визнав, вважає розмір
заборгованості, визначений державним
виконавцем, правомірним. Суду пояснив,
що у зазначений період не працював, а
аліменти частково сплачував у розмірі,
який стягувався з нього попередньо.
Просив відмовити у задоволенні вимог
скаржниці.

Заслухавши пояснення представника
скаржника, представника ВДВС
Ківерцівського РУЮ, боржника,
дослідивши матеріали справи та
виконавчого провадження , суд
приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Ківерцівського районного суду
Волинської області від 05.07.2011 року було
видано виконавчий лист №2-524 від 10.08.2011
року про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 33% всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 20.06.2011 року і до
досягнення кожною дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку
заборгованості № 30117/03-27 від 18.12.2013 року,
наданого ВДВС Ківерцівського РУЮ,
заборгованість ОСОБА_2 по аліментах
станом на 01.08.2013 року становить 7040, 43
грн. і складається із заборгованості
станом на 01.10.2013 року в сумі 3009, 67 грн.,
яка зазначена в постанові про
закінчення виконавчого провадження
ВДВС Луцького МУЮ , нарахованих
аліментів за жовтень - листопад 2012 року
в сумі 655, 38 грн. за кожен місяць з
врахуванням того, що відомості про
працевлаштування боржника були
відсутні, а середня заробітна плата у
Ківерцівському районі за вищезгадані
місяці становила 1986 грн., нарахованих
аліментів за січень- липень 2013 року в
розмірі 30% від прожиткового мінімуму на
кожну дитину (по 726,00 грн. щомісячно).
Згідно вказаного розрахунку за період
з жовтня 2012 року по 01.08.2013 року
боржником сплачено аліменті в сумі 2362
грн. (а.с. 4).

Як встановлено в судовому засіданні, у
вищезгаданому розрахунку
заборгованості допущено арифметичну
помилку, зокрема, визначаючи залишок
боргу станом на 01.01.2013 року, державний
виконавець виходив з наступних сум: 3009,
67 грн. заборгованість станом на 01.10.2013
року + заборгованість за жовтень
грудень 2012 року (655, 38 грн. х 3) 1966, 14 грн. =
4975, 81 грн., в погашення якої боржником
сплачено 970 грн., тобто залишок
становить 4975, 81 грн. - 970 грн. = 4005, 81 грн.,
тоді як у розрахунку заборгованості
державним виконавцем таку суму
зазначено як 3350, 43 грн.

Відповідно, сума заборгованості ОСОБА_2
мала б становити: 4005, 81 грн. (станом на
01.01.2013 року) + 5082 грн.00
коп.(заборгованість за період з 01.01.2013
року по 01.08.2013 року - 726х7) = 9087, 81 грн., в
погашення якої боржником сплачено 1392
грн., тобто заборгованість складає 9087, 81
грн. - 1392 грн. = 7695, 81 грн.

Разом з тим, при обчисленні розміру
заборгованості ОСОБА_2 по аліментах,
державним виконавцем не дотримано
вимог ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, та ч. 3 ст. 74 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якої у разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше встановленого Сімейним кодексом
України.

В силу ст. 12 Закону України «Про
державний бюджет України на 2012 рік»,
прожитковий мінімум для дітей віком
від 6 до 18 років становив: з 01.10.2012 року -
1161 грн., з 01.12.2012 року - 1197 грн.

Таким чином, у даному випадку розмір
стягуваних аліментів з жовтня по
листопад 2012 року мав становити не менше
696, 60 грн. (1161х30%х2), а за грудень 2012 року -
не менше 718, 20 грн. (1197х30%х2), що в сумі
складає 2111, 40 грн. (696,6х2+718,2).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік»,
прожитковий мінімум для дітей віком
від 6 до 18 років становив: з 01 січня по 01
грудня 2013 року - 1210 грн., з 01 по 31 грудня
2013 року - 1286 грн.

Тобто, розмір стягуваних аліментів з
січня по листопад 2013 року мав становити
не менше 726 грн. (1210х30%х2).

Як зазначено у скарзі та чого не
заперечив боржник ОСОБА_2 в судовому
засіданні, останній протягом 2012 року та
січень-липень 2013 року поштовими
переказами сплатив 2 350 грн. аліментів,
тоді як в розрахунку заборгованості до
суми сплачених аліментів помилково
включено суму коштів, сплачених
боржником за послуги переказу коштів.

Відповідно заборгованість ОСОБА_2 по
аліментах станом на 01.08.2013 року
фактично складає 7853, 07 грн. (3009, 67 грн. +
2111, 40 грн. +5082,00 - 2350, 00 грн.), а в
оспорюваному розрахунку така
заборгованість зазначена в сумі 7040,43
грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, якщо
платник аліментів не працював на час
виникнення заборгованості і не працює
на час визначення її розміру, вона
обчислюється виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості, однак посилаючись на
наведену норму Закону при обчисленні
заборгованості ОСОБА_2 по аліментах,
державний виконавець не взяв до уваги
вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, яка
передбачає, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, та ч. 3 ст.
74 Закону України «Про виконавче
провадження» .

Крім того, у розрахунку заборгованості
відсутні посилання на офіційні
повідомлення управління статистики
про середньомісячну заробітну плату
одного штатного працівника у
Ківерцівському районі у відповідні
періоди.

Таким чином, суд вважає, що державний
виконавець не здійснив усіх необхідних
заходів, передбачених Законом для
здійснення правильного розрахунку
суми заборгованості по аліментам, і
нарахована заборгованість по
аліментам станом на 01.08.2013 року на суму
7040, 43 грн. підлягає перерахунку у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 74 Закону
України «Про виконавче провадження» та
ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України.

З огляду на встановлені в судовому
засіданні обставини, суд приходить до
висновку про наявність факту
бездіяльності заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ківерцівського районного управління
юстиції Веселухи С.Г. при здійсненні
розрахунків заборгованості ОСОБА_2 по
аліментах.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 383-387 ЦПК України, ч. 2 ст. 182, ч. 3 ст.
195 СК України, ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче
провадження», суд

У Х В А
Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Ківерцівського районного управління
юстиції Веселухи С.Г. при здійснені
розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по
аліментах станом на 01.08.2013 року.

Зобов'язати Відділ Державної
виконавчої служби Ківерцівського
районного управління юстиції
здійснити перерахунок заборгованості
ОСОБА_2 по аліментам, що стягуються на
підставі виконавчого листа
Ківерцівського районного суду № 2-524
від 10.08.2011 року станом на 01.08.2013 року з
урахуванням положень чинного
законодавства України та допущених
арифметичних помилок.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Волинської області
через Ківерцівський районний суд
протягом 5-ти днів після отримання
ухвали суду.

Суддя Ківерцівського районного суду
О.М. Пономарьова