Справа №173/3132/13-ц
Провадження №2/173/155/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю. при
секретарі судового засідання
Демяненко С.І., розглянувши цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Мишуринрізької сільської ради, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору: Управління
Дерземагенства у Верхньодніпровському
районі Дніпропетровської області,
Верхньодніпровське районне управління
юстиції Дніпропетровської області,
комунальне підприємство
«Верхньодніпровське БТІ», про визнання
права власності на житловий будинок
садибного типу з господарськими
будівлями та спорудами та присадибну
земельну ділянку в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
Мишуринрізької сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок садибного типу з
господарськими будівлями та спорудами
та присадибну земельну ділянку в
порядку спадкування. В обґрунтування
позовної заяви зазначено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим позивача -
ОСОБА_3. Останнім його місцем
проживання був буд. АДРЕСА_1. На день
смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове
майно: земельна ділянка (пай), житловий
будинок з господарськими спорудами та
будівлями, що розташований на
присадибній ділянці розміром 0, 25 га за
адресою: АДРЕСА_1. Позивач, як
спадкоємець четвертої черги, оформила
свої спадкові права на земельну
ділянку (пай), проте у видачі свідоцтва
про право на спадщину на будинок та
присадибну ділянку їй було відмовлено
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів.

Позивач вважає, що даний будинок з
присадибною ділянкою належали ОСОБА_3 з
наступних підстав. Її мати, ОСОБА_4 була
внесена до списків власників житлових
будинків, розташованих в с.Мишурин Ріг,
однак з невідомих причин свідоцтво про
право власності не отримала.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.
Спадкоємцями після її смерті
залишились: чоловік, ОСОБА_3 та діти:
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та позивач. ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 померли, дітей вони не мали.
Після смерті ОСОБА_4 її діти спадкові
права не оформлювали. ОСОБА_3 був єдиним
спадкоємцем, який прийняв спадщину,
оскільки на день її смерті фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном.

На підставі рішення
Мишуринрізької сільської ради № 29 від
31 липня 1995 року ОСОБА_3 було передано в
постійне користування земельну
ділянку площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, однак з
невідомих причин державний акт на
зазначену земельну ділянку ОСОБА_3 не
отримав.

Позивач вважає, що вона як
спадкоємець четвертої черги має право
власності на зазначені житловий
будинок та земельну ділянку та просила
суд визнати за нею право власності на
зазначене нерухоме майно в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач
позов підтримала та просила суд
задовольнити позовні вимоги,
підтвердила обставини, викладені в
позовній заяві. Вважає, що батьки не
оформили належним чином право
власності через необізнаність,
оскільки їм ніхто не пояснив
необхідність та порядок отримання
документів на будинок на земельну
ділянку.

Відповідач та треті особи в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, подали заяву про
розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено такі обставини
та відповідні їм правовідносини.

11 листопада 1987 року виконавчим
комітетом Мишуринрізької сільської
ради було прийнято рішення про
можливість направлення до
Верхньодніпровського виконкому
документів на житлові будинки в
с.Мишурин Ріг для вирішення птитання
про оформлення права власності на них
(а.с.26).

22 січня 1988 року виконавчим
комітетом Верхньодніпровської
районної ради було прийнято рішення
про визнання права власності на
житлові будинки мешканців с.Мишурин
Ріг згідно переліку, де під номером 98
зазначено ОСОБА_4 (а.с.27).

Згідно з записами в книгах
погосподарського обліку ОСОБА_4
проживала в будинку АДРЕСА_1 з 1953 року
по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Мишуринрізької сільської
ради (а.с.28).

Згідно з довідкою комунального
підприємства «Верхньодніпровське БТІ»
від 28 жовтня 2013 року права та
реєстрація права власності на житловий
будинок садибного типу по АДРЕСА_1 не
проводилась (а.с.20).

Відповідно до п. 14 Додатку № 1
Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
від 31 січня 1966 року є
правовстановлюючими документами, на
підставі яких проводиться реєстрація
будинків.

Згідно з п. 4 Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР від 31
січня 1966 року реєстрації підлягають
всі будинки і домоволодіння в межах
міст і селищ міського типу УРСР, що
належать місцевим Радам депутатів
трудящих, державним, кооперативним і
громадським установам, підприємствам
і організаціям, а також ті будинки і
домоволодіння, які належать
громадянам на праві особистої
власності. Будинки, що підлягають
реєстрації, повинні бути закінчені
будівництвом і прийняті в
експлуатацію за актом, затвердженим
виконкомом місцевої Ради депутатів
трудящих. Проте виникнення права
власності згідно з даною Інструкцією
не залежало від державної реєстрації.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_4 фактично була власником
будинку по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, мати
позивача, що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с.11),
свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (а.с.15)
та свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
УРСР визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном або якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 з метою оформлення
прав на спадщину спадкоємці до
нотаріуса не зверталися, що
підтверджується довідкою
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори (а.с.73).

На час своєї смерті ОСОБА_4
мешкала разом з чоловіком, ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою
Мишуринрізької сільської ради (а.с.36).

Отже, єдиним спадкоємцем після смерті
ОСОБА_4 був її чоловік, ОСОБА_3, який
прийняв спадщину шляхом фактичного
вступу в управління та володіння
спадковим майном, а тому до нього
перейшло право власності на жилий
будинок по АДРЕСА_1.

На підставі рішення виконавчого
комітету Мишуринрізької сільської
ради № 29 від 31 липня 1995 року ОСОБА_3 було
передано безкоштовно у приватну
власність та постійне користування
земельну ділянку площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд (а.с.33).

Належним документом, що
підтверджує право власності на
земельну ділянку був державний акт на
право приватної власності на землю,
який видавався на підставі рішення
виконкому місцевої ради. При цьому
отримання Проте виникнення права
власності на земельну ділянку не
залежало від отримання державного
акту.

Згідно з повідомленням Управління
Держземагенства у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області державний
акт на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_3 не виготовлявся та не
видавався (а.с.30).

У зв'язку з чим, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3 на законних
підставах мав у власності земельну
ділянку площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_2 (а.с.10).

З лютого 2004 року до дня смерті з
ОСОБА_3 проживала однією сім'єю ОСОБА_1,
що підтверджується довідкою
виконавчого комітету Мишуринрізької
сільської ради від 22 липня 2013 року
(а.с.13) та встановлено рішенням
Верхньодніпровського районного суду
від 19 березня 2013 року (а.с.14).

Інші спадкоємці за законом або
заповітом до нотаріуса з метою
оформлення права на спадщину не
зверталися. Непрацездатних,
неповнолітніх, недієздатних
спадкоємців після смерті ОСОБА_3 судом
не встановлено.

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу
України у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали разом зі спадкодавцем однією
сім'єю не менше як п'ять років до часу
відкриття спадщин.

Таким чином єдиною спадкоємицею після
смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1, яка прийняла
спадщину шляхом звернення із заявою до
нотаріуса у встановлений законом
строк.

Проте у зв'язку з відсутністю належним
чином оформлених правовстановлюючих
документів нотаріус
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори відмовила у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на житловий будинок та присадибну
земельну ділянку (а.с.8).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218
Цивільного кодексу України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки судом встановлено, що на день
смерті ОСОБА_3 мав у власності житловий
дубинок за земельну ділянку по АДРЕСА_1,
проте не оформив його у встановленому
законом порядку, згідно з
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
право власносіт на нерухоме майно за
цією адресою за іншими особами не
зареєстровано (а.с.51), ОСОБА_1 прийняла
спадщину, суд вважає, що до позивача
перейшло право власності на житловий
будинок за земельну ділянку по АДРЕСА_1,
а тому заявлені позовні вимоги є
законними та обгрунтовними.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мишуринрізької
сільської ради про визнання права
власності на житловий будинок
садибного типу з господарськими
будівлями та спорудами та присадибну
земельну ділянку в порядку
спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2) право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2) право власності на присадибну
земельну ділянку площею 0,25 га,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко