АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/417/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Римар Є.П.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

06 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 05 квітня 2012
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т
а н о ви л а:

В січні 2012 року ВАТ «Сведбанк»
пред»явив вказаний позов до
відповідача та зазначав, що 24.10.2006 року
між банком, який в подальшому
перейменовано в публічне акціонерне
товариство «Сведбанк» та відповідачем
було укладено кредитний договір
№2706/10/06/71-456, за умовами якого
відповідач отримав у кредит 110 000,00
доларів США на строк до 24 жовтня 2021 року
зі сплатою 15% річних. Посилаючись на
те,що відповідач взяті на себе
зобов»язання по виплаті кредитних
коштів у строки визначені кредитним
договором не виконує, внаслідок чого
утворилася заборгованість, яка станом
на 29.11.2011 року складає 135 953,50 доларів США
, що в гривневому еквіваленті дорівнює
1086 227,68 грн., яка складається з
заборгованості по кредиту в сумі 95885
доларів США або 765852 грн.70 коп.,
заборгованості по процентам в сумі
40098,50 доларів США або 320374 грн.98
коп.,позивач просив стягнути вказану
заборгованість,а також пеню за
несвоєчасне погашення кредиту та
процентів в сумі 77 766,39 грн. та судові
витрати у розмірі 2823 грн. з відповідача.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 05 квітня 2012
року стягнуто з відповідача на користь
позивача 1 163 994 грн.07 коп. та судові
витрати в сумі 2 823 грн. 00 коп..

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та відмовити в
задоволенні позову ПАТ «Сведбанк».

Посилається на те,що судом не з»ясовано
всіх обставин стосовно погашення нею
заборгованості по кредитному договору.
ОСОБА_3,яка не була уповноважена на
представлення її інтересів в даній
справі,не мала права визнавати позов,а
суд не вправі був приймати таке
визнання. Крім того, кредитна угода
була укладена в порушення ст.65 СК
України,оскільки на цей час відповідач
була одружена і її чоловік не надавав
згоди на укладення цієї угоди.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши
доводи апеляційної скарги , обставини
справи , колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 24.10.2006 року між ОСОБА_1
та ВАТ «Сведбанк», яке було
перейменовано у ПАТ «Сведбанк» , був
укладений кредитний договір №
2706/10/06/71-456, відповідно до умов якого
банк надав відповідачу кредит в
іноземній валюті в сумі 110 000,00 доларів
США зі строком повернення до 24 жовтня
2021 року року, із сплатою 15 % річних .

За умовами п.п.3.1. п.3 кредитного
договору, позичальник зобов»язується
здійснювати погашення заборгованості
за кредитом, шляхом внесення коштів на
позичковий рахунок щомісяця, через
касу банку згідно додатку №1, що є
невід»ємною частиною цього договору,
повернення кредиту здійснюється
рівними платежами щомісячно у сумі 819
доларів США 49 центів, починаючи з
лютого місяця 2008 року та проценти за
його користування.

Взяті на себе зобов»язання банк
виконав в повному обсязі, проте
відповідач умови договору належним
чином у передбачені строки не виконує,
в зв»язку з чим виникла заборгованість
, яка станом на 29.11.2011 року складає 135 953,50
доларів США, що в гривневому
еквіваленті дорівнює 1 163 994,07 грн. , що в
гривневому еквіваленті дорівнює 1086 227,68
грн., яка складається з заборгованості
по кредиту в сумі 95885 доларів США або
765852 грн.70 коп., заборгованості по
процентам в сумі 40098,50 доларів США або
320374 грн.98 коп.,позивач просив стягнути
вказану заборгованість,а також пеню за
несвоєчасне погашення кредиту та
процентів в сумі 77 766,39 грн. та судові
витрати у розмірі 2823 грн. з
відповідача..

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК
України, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги
ПАТ «Сведбанк», суд першої інстанції
встановив та виходив з того, що
отримавши кошти в сумі відповідно до
умов договору, відповідач свої
зобов»язання за ним не виконує,
щомісячні платежі не здійснює , тобто
відмовилась від виконання взятого на
себе зобов»язання , що призвело до
порушення останнім умов договору, а
тому у банку виникло право вимоги до
позичальника .

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим , відповідним обставинам
справи та нормам матеріального та
процесуального права, що регулює
правовідносини, що виникли між
сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Зазначаючи про те, що її
представник ОСОБА_3 не була
уповноважена приймати участь у даній
справі, ОСОБА_1 будь-яких належних
доказів зазначеному не надала ,
враховуючи ту обставину, що в
матеріалах справи міститься
довіреність , посвідчена приватним
нотаріусом ОСОБА_4, якою ОСОБА_1
уповноважила ОСОБА_3 представляти її
інтереси та вести справи без
зазначення конкретних справ.

Про відкликання вищевказаної
довіреності на момент проголошення
рішення суду або після , відповідачем
не вказано та доказів зазначеному не
надано.

При цьому колегія суддів звертає
увагу на те, що судом першої інстанції
позов ПАТ «Сведбанк» було задоволено
не з підстав його визнання
представником відповідача, а з підстав
невиконання ОСОБА_1 взятих на себе
зобов»язань щодо повернення кредитних
коштів .

Посилаючись на часткове
погашення кредиту, будь-яких доказів
зазначеному відповідач також не
надала, що дає підстави вважати такі
твердження голослівними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те, що кредитна угода була укладена в
порушення ст.65 СК України,оскільки її
чоловік не надавав згоди на укладення
цієї угоди, також на увагу не
заслуговує, так як кредитний договір за
своєю правовою природою не є
правочином щодо розпорядження
спільним майном подружжя, а тому не
створює обов»язків для другого
подружжя.

До того ж вимоги про визнання
кредитного договору , укладеного між
нею та позивачем, ОСОБА_1 не заявляла.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,а
також достатність і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість рішення ухваленого
по даній справі та відсутність підстав
до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 05 квітня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -
Судді -