Справа № 495/7976/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Островерх В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 157
від 02.10.2013 року)

від відповідачів:

- від ОСОБА_2 - ОСОБА_2 (паспорт серії
НОМЕР_1 виданий 07.12.2001 року)

- від СДДГІРФО - не з'явився

від третьої особи: Желєзко Ю.Ю.
(довіреність № 01-16/01 від 08.01.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/7976/13-ц

за позовом ОСОБА_4

до:

- ОСОБА_2

- Сектору Державного департаменту
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Білгород-Дністровського
МВ УМВС України в Одеській області

за участю третьої особи з самостійними
вимогами на предмет спору Сергіївської
селищної ради

про визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця

та за зустрічним позовом Сергіївської
селищної ради

до:

- ОСОБА_2

- Державної міграційної служби України
Білгород-Дністровського районного
відділу ГУДМС України в Одеській
області

за участю третьої особи з самостійними
вимогами на предмет спору ОСОБА_4

про визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця

В С Т А Н О В И В :

07.10.2013 року ОСОБА_4 (далі по тексту -
позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по
тексту - відповідач-1), Сектору
Державного департаменту громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Білгород-Дністровського МВ УМВС
України в Одеській області (далі по
тексту - відповідач-2), Сергіївської
селищної ради (далі по тексту -
відповідач-3) про визнання втратившим
право користування жилим приміщенням
на вимогу наймодавця.

Так, позивач просив суд:

- визнати ОСОБА_2 втратившим право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1, в наслідок
відсутності понад встановлених
законом строків;

- зобов'язати СДДГІРФО Б-Дністровського
МВ УМВС України зняти з реєстраційного
обліку ОСОБА_2, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08.10.2013 року відкрито провадження по
справі № 495/7976/13-ц за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, СДДГІРФО Б-Дністровського МВ
УМВС України, Сергіївської СР про
визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця.

28.11.2013 року Сергіївська СР подала до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 та
Державної міграційної служби України
Білгород-Дністровського районного
відділу ГУДМС України в Одеській
області про визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця.

Так, Сергіївська СР просить суд:

- визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1, в
наслідок відсутності понад
встановлених законом строків;

- зобов'язати ДМС України
Б-Дністровського РВ ГУДМС України в
Одеській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 28.11.2013 року зустрічний позов
Сергіївської СР до ОСОБА_2 та ДМС
України Б-Дністровського РВ ГУДМС
України в Одеській області про
визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця прийнято до
спільного розгляду з первісним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, СДДГІРФО
Б-Дністровського МВ УМВС України,
Сергіївської СР про визнання
втратившим право користування жилим
приміщенням на вимогу наймодавця.

13.12.2013 року від представника ОСОБА_4 до
суду надійшла заява, згідно якої
останній просив у первісному позові
замінити Сергіївську СР з відповідача-3
на третю особу з самостійними вимогами
на предмет спору, а у зустрічному
позові зазначити в якості третьої
особи з самостійними вимогами на
предмет спору ОСОБА_4

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 13.12.2013 року по справі № 495/7976/13-ц:

- у первісному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
СДДГІРФО Б-Дністровського МВ УМВС
України, Сергіївської СР про визнання
втратившим право користування жилим
приміщенням на вимогу наймодавця
замінено Сергіївську СР з відповідача-3
на третю особу з самостійними вимогами
на предмет спору;

- у зустрічному позові Сергіївської СР
до ОСОБА_2 та ДМС України
Б-Дністровського РВ ГУДМС України в
Одеській області про визнання
втратившим право користування жилим
приміщенням на вимогу наймодавця
залучено в якості третьої особи з
самостійними вимогами на предмет спору
ОСОБА_4

Представник ОСОБА_4 в судових
засіданнях заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

ОСОБА_2 в судових засіданнях проти
позовних вимог ОСОБА_4 та зустрічних
позовних вимог Сергіївської СР
заперечував та просив в їх задоволенні
відмовити в повному обсязі.

Представник Сергіївської СР в судових
засіданнях заявлені зустрічні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

ДМС України Б-Дністровського РВ ГУДМС
України в Одеській області в судові
засідання не з'явилася, але надіслала
до суду лист, згідно якого просила
розглянути справу без участі її
представника.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_4 та
зустрічну позовну заяву Сергіївської
СР, вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши в
судових засіданнях пояснення
учасників судового процесу, суд дійшов
до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
16.05.1989 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, було укладено
шлюб, про що свідчить повторно видане
13.07.2012 року свідоцтво про шлюб серії
НОМЕР_2, актовий запис за № 23.

31.08.1982 року ОСОБА_2, як наймач, був
зареєстрований (прописаний) за адресою:
АДРЕСА_1. В подальшому, як
квартира-користувач, за адресою:
АДРЕСА_1, була зареєстрована (прописана)
і дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_2

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27.10.1999 року за №
1981 «Про забезпечення життєдіяльності
житлово-комунального господарства смт.
Сергіївки Одеської області», було
передано об'єкти житлово-комунального
господарства та незавершеного
будівництва територіальної громади
смт. Сергіївка Одеської області, утому
числі будинок АДРЕСА_1.

Отже, на даний час житлове приміщення
за адресою: АДРЕСА_1, перебуває на
балансі Сергіївської СР та є власністю
територіальної громади смт. Сергіївка.

ОСОБА_2 в житловому приміщенні, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, не
мешкає з 2003 року та своїх речей не
зберігає, з зазначеної адреси в
самостійному порядку не виписується.

Відповідно до складеного 25.09.2013 року
комісією у складі депутата округу № 16
та представників КП «ЖКГ смт.
Сергіївка» Акту, ОСОБА_2, за адресою:
АДРЕСА_1, не проживає вже більше 10 років.
Дані факти також підтверджуються
показаннями свідків, які підписалися у
складеному акті.

Згідно із довідкою № 1566 від 09.12.2013 року,
виданою КП «ЖКГ смт. Сергіївка», у
житловому приміщенні за адресою:
АДРЕСА_1, прописані ОСОБА_4, 1956 року
народження (квартира-користувач),
ОСОБА_2, 1953 року народження (наймач),
ОСОБА_5, 1991 року народження, ОСОБА_1, 1986
року народження.

За твердженням ОСОБА_4, вона за весь цей
час змушена оплачувати комунальні
послуги на всіх осіб, зареєстрованих у
житловому приміщенні, включаючи
відповідача - ОСОБА_2, який за вказаною
адресою не проживає, а тому, на думку
позивача, втратив право на житлову
площу, в якій прописаний.

На думку Сергіївської СР, викладене
вище свідчить про те, що відповідач -
ОСОБА_2, втратив право на житлову площу,
в якій прописаний, оскільки вже більше
як десять років не з'являється у
спірному приміщенні, особистих речей
та будь-якого інтересу не має.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Стаття 41 Конституції України закріплює
право кожного громадянина володіти,
користуватися і розпоряджатися свою
власністю.

Відповідно до статей 316-317, 319 Цивільного
кодексу України, право власності є
правом особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежного від волі інших осіб.
Власнику надається право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб і не має права використовувати
його для промислового виробництва.
Власник вправі вимагати усунення
будь-яких порушень своїх прав, навіть
якщо вони не поєднані з позбавленням
права володіння (ст.ст. 321, 383, 391 ЦК
України).

Статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17.07.1997 року відповідно до
Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно із статтею 71 Житлового кодексу
України, при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку (ст.72 ЖК України).

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу
України, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно із пунктом 11 Пленуму Верховного
Суду України № 2 «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» від 12.04.1985
року, суд може визнати особу такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, лише з однієї зазначеної
позивачем підстави, передбаченої ст.71
або ст.107 ЖК України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»
встановлено, що зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть. З даних положень
вбачається, що судове рішення, яке
набрало законної сили, є самостійною
підставою для зняття з реєстрації.

Враховуючи вищевикладені обставини,
норми чинного законодавства та той
факт, що громадяни ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
більше 10 років фактично не мешкає в
житловому приміщенні за адресою:
АДРЕСА_1, суд дійшов до висновку, що
громадяни ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
підлягає визнанню таким, що втратив
право користування вказаним житловим
приміщенням.

В свою чергу, суд вважає, що задоволенню
в цій частині підлягає зустрічний
позов Сергіївської СР, а в задоволенні
первісного позову ОСОБА_4 слід
відмовити, оскільки власником
житлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, є саме Сергіївська СР, а ОСОБА_4
є квартира-користувачем вказаного
житлового приміщення.

Крім того, суд вважає, що вимоги
Сергіївської СР та ОСОБА_4 про
зобов'язання ДМС України
Б-Дністровського РВ ГУДМС України в
Одеській області (СДДГІРФО
Б-Дністровського МВ УМВС України) зняти
з реєстраційного обліку ОСОБА_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
задоволенню не підлягають, оскільки
дані вимоги заявлені передчасно, до
звернення до відповідного органу. При
цьому, рішення суду щодо визнання
особи, що втратила право користування
житловим приміщенням, відповідно до ч.1
ст.7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», вже є підставою
для зняття її з реєстрації.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, з
ОСОБА_2 на користь Сергіївської СР
підлягає стягненню сплачений судовий
збір за розгляд зустрічної позовної
заяви пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 150 Житлового
кодексу України, ст.ст. 316-317, 319, 321, 383, 391
Цивільного кодексу України, ч.1 ст.7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58,
60, 64, 79, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, Сектору Державного
департаменту громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб
Білгород-Дністровського МВ УМВС
України в Одеській області за участю
третьої особи з самостійними вимогами
на предмет спору Сергіївської селищної
ради про визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця - відмовити.

Зустрічну позовну заяву Сергіївської
селищної ради до ОСОБА_2, Державної
міграційної служби України
Білгород-Дністровського районного
відділу ГУДМС України в Одеській
області за участю третьої особи з
самостійними вимогами на предмет спору
ОСОБА_4 про визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця - задовольнити
частково.

Визнати громадянина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1, в наслідок
відсутності понад встановлених
законом строків.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(АДРЕСА_1), на користь Сергіївської
селищної ради (67780, Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка,
вул. Гагаріна,3, ),
судовий збір за розгляд позовної заяви
в розмірі 114,70 грн. (сто чотирнадцять
гривень сімдесят копійок).

В задоволенні решти зустрічних
позовних вимог Сергіївської селищної
ради - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко