Номер провадження 2/754/363/14
Справа №754/9788/13-ц
29.01.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого судді Клочко
при секретарі Ліщитович
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна
особистою приватною власністю одного з
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання майна
особистою приватною власністю одного з
подружжя. Свої позовні вимоги позивач
мотивує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі з
27.04.1996 року по 29.04.2013 рік, за період шлюбу
позивачем була придбана квартира
АДРЕСА_1, правовстановлюючі документи
на яку були оформлені на ім'я ОСОБА_2,
що підтверджується договором купівлі
продажу квартири від 24.04.2001 року.
Оскільки спірна квартира була придбана
за кошти, які належали ОСОБА_1, останній
просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1,
його особистою приватною власністю.
24 вересня 2013 року до суду представником
відповідача було подано зустрічну
позовну заяву про розділ спільно
нажитого майна, в якій останній
посилається на те, що на придбання
спірної квартири були витрачені і
кошти з сімейних заощаджень позивача
та відповідача, що в сумі склало
близько 7000,00 доларів США, тому просить
суд визнати спірну квартиру об'єктом
спільної сумісної власності, а також
визнати спільною сумісною власністю
гараж, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_5 ГК «Північ»
В судовому засіданні позивач та його
представник за основним позовом
позовні вимоги підтримали за
викладеними в ньому обставинами,
просили задовольнити позов в повному
обсязі, проти зустрічного позову
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце судового
розгляду судом повідомлялася, причин
своєї неявки в судове засідання
відповідач не повідомила, за таких
обставин суд визнав причини неявки
неповажними та вважав за можливе
проводити заочний розгляд справи у
відсутності відповідача, на підставі
наявних у справі матеріалів, згідно
вимог ч.4 ст.169 ЦПК України.
Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 29.01.2014 року, зустрічну позовну
заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл
спільного нажитого майна - залишено без
Вислухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, судом
встановлено наступне.
Сторони перебували у шлюбі з 27.04.1996
року. Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 16.04.2013 року, шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8-9).
За період перебування сторін у шлюбі, а
саме: 24.04.2001 року, було придбано
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
договором купівлі-продажу, який
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстровано в
реєстрі за №2436 (а.с.10).
Відповідно до договору купівлі-продажу
від 24.04.2001 року, який посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
грн., яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_4 (а.с.13). А як вбачається з
свідоцтва про право власності на житло
від 11.09.2000 року та ордеру на житлове
приміщення №020147 серія Б від 04.09.2000 року
зазначена квартира належала ОСОБА_1 на
праві власності (а.с.11,12).
Аналізуючи встановлені по справі
обставини в їх сукупності, суд вважає
заявлені позовні вимоги
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
Відповідно до ч.3 ст. 57 СК України,
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй,
Така позиція у п. п. 23,24 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
21.12.2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», визначено, що не належить до
спільної сумісної власності майно
одного з подружжя, набуте особою до
шлюбу; набуте за час шлюбу, за кошти, які
належали одному з подружжя особисто;
речі індивідуального користування, в
тому числі коштовності.
Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що квартира, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, була
придбана за вилучені кошти за продану
квартиру, яка належала на праві
власності ОСОБА_1, а тому є особистою
приватною власністю позивача.
Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що позов ОСОБА_1 є
обгрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню, а тому вважає за необхідне
визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою
приватною власністю ОСОБА_1, припинити
право власності ОСОБА_2 на квартиру
АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
витрати по сплаті судового збору в
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57 СК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 224-226
ЦПК України, Постанова Пленуму
Верховного суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
майна особистою приватною власністю
одного з подружжя - задовольнити.
Визнати квартиру АДРЕСА_1
особистою приватною власністю ОСОБА_1.
Припинити право власності ОСОБА_2
на квартиру АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності
на квартиру АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 судовий збір в
розмірі 229 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Головуючий: