У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової
Г.І., Остапчука Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом прокурора Балаклавського
району м. Севастополя в інтересах
держави в особі Севастопольської
міської ради до ОСОБА_6, треті особи:
обслуговуючий кооператив
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2», Державне підприємство
«Севастопольське дослідне
лісомисливське господарство», про
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку та
витребування з незаконного володіння
земельної ділянки, за касаційною
скаргою представника обслуговуючого
кооперативу «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2» - Зубченко Марини
Володимирівни на заочне рішення
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 12 грудня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду м.
Севастополя від 23 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року прокурор
Балаклавського району м. Севастополя
звернувся до суду з позовом в інтересах
держави в особі Севастопольської
міської ради до ОСОБА_6, треті особи:
обслуговуючий кооператив
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2», державне підприємство
«Севастопольське досвідне
лісомисливське господарство», про
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку та
витребування земельної ділянки з
незаконного володіння.

В обґрунтування позову прокурор
посилався на те, що на підставі
розпорядження Севастопольської
міської державної адміністрації від 29
березня 2010 року № 825-р видано державний
акт серії ЯИ № 067171 від 06 квітня 2010 року
на право власності на земельну ділянку
площею 0,1 га, кадастровий №
:58:002:0618, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, для індивідуального дачного
будівництва.

Однак, вказаним розпорядженням
Севастопольської міської державної
адміністрації передано обслуговуючому
кооперативу «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2» земельну ділянку,
розташовану за адресою:
Севастопольська зона ПБК44/1-143, для
індивідуального дачного будівництва.

Рішень щодо передачі відповідачу
земельної ділянки, на яку видано
державний акт, зазначеним
розпорядженням не приймалося, заяв з
цих питань відповідачем до
адміністрації не подавалося.

Також прокурор зазначав, що
розпорядження Севастопольської
міської державної адміністрації
зазначене в державному акті в якості
підстави набуття ОСОБА_6 права
власності на земельну ділянку, 20 серпня
2010 року опротестовано
прокуратурою м. Севастополя, на
підставі чого скасовано
адміністрацією з підстав відсутності
компетенції щодо розпорядження
землями в межах м. Севастополя.

Заочним рішенням Балаклавського
районного суду м. Севастополя від 12
грудня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м.
Севастополя від 23 вересня 2013 року,
позов прокурора Балаклавського району
м. Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської ради до
ОСОБА_6, треті особи - обслуговуючий
кооператив «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2», Державне
підприємство «Севастопольське
дослідне лісомисливське
господарство», про визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку та витребування з
незаконного володіння земельної
ділянки задоволено.

Визнано недійсним виданий ОСОБА_6
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1 га,
розташовану в АДРЕСА_1, серії ЯИ № 067171,
виданий головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 06 травня
2010 року та зареєстрований у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 37.

Витребувано на користь
Севастопольської міської ради з
незаконного володіння ОСОБА_6 земельну
ділянку площею 0,1 га, розташовану в
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:58:002:0618. Вирішено питання про
стягнення судового збору.

У касаційній скарзі представник
обслуговуючого кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2» - Зубченко М.В. порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень суду, із ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню
з огляду на наступне.

Судами встановлено, що відповідно до
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ № 067171 ОСОБА_6
належить земельна ділянка площею 0,1 га,
розташована в АДРЕСА_1, на підставі
розпорядження Севастопольської
міської державної адміністрації від 29
березня 2010 року № 825-р.

13 вересня 2010 року Севастопольська
міська державна адміністрація
прийняла розпорядження на підставі
протесту прокурора м. Севастополя від 20
серпня 2010 року № 07-1232-10, яким скасувала
розпорядження голови Севастопольської
міської державної адміністрації від 29
березня 2010 року № 825-р «Про передачу у
власність громадянам - членам
Обслуговуючого кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2» земельних ділянок для
індивідуального дачного будівництва,
розташованих за адресою:
Севастопольська зона ПБК № 44/1-143».

Відповідно до ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає з моменту державної реєстрації
цього права. Право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом.

Згідно ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ст. 118 ЗК України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов, суди виходили з
того, що ОСОБА_6 до Севастопольської
міської ради із заявами про передачу
земельної ділянки у власність, у тому
числі, про надання згоди на розробку
проекту відведення на земельну ділянку
не зверталася, проектно-технічної
документації не розробляла та на
розгляд Ради не надавала, та,
відповідно, рішень, пов'язаних з
передачею їй земельних ділянок
Севастопольською міською Радою не
приймалося.

З огляду на викладене, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність правової підстави для
набуття відповідачем права власності
на спірну земельну ділянку, а оскільки
державний акт про право власності на
землю виданий усупереч вимогам ст. ст.
116, 118 ЗК України, то така земельна
ділянка незаконно вибула з державної
власності.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника
обслуговуючого кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2» - Зубченко Марини
Володимирівни відхилити.

Заочне рішення Балаклавського
районного суду м. Севастополя від 12
грудня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду м. Севастополя від 23 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.І. Наумчук

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

Г.І. Мостова

Д.О. Остапчук