Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №
Головуючий у 1-й інст. Ковальчук
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів
Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Олевського районного суду
Житомирської області від 18 листопада
2013 року

по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулося до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 178493,20 грн. Свої вимоги
позивач мотивував тим, що відповідно до
укладеного договору № DNH4KS78030019 від
04.10.2006 року, відповідач отримав кредит у
сумі 40920,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Проте, в порушення умов
договору ОСОБА_2 свої зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, а тому позивач просив стягнути
вказану заборгованість.

Рішенням Олевського районного
суду Житомирської області від 18
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено у зв'язку з пропуском
строку.

Не погоджуючись з даним судовим
рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

На обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що рішення
суду є незаконним, необґрунтованим та
таким, що ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначає, що суд не встановив
усіх обставин, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
повно і всебічно з'ясованих обставинах,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції розглянув
справу із порушенням указаних норм.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивач звернувся до суду поза
межами позовної давності, клопотання
про поновлення строку звернення до
суду із зазначенням поважності причин
його пропуску заявлено не було.

З таким висновком
суду першої інстанції не можна
погодитися.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2006
року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредит у розмірі 40920,00 грн., а останній
зобов'язався до 05 квітня 2010 року
повернути кредитні кошти та сплатити
проценти за користування цим кредитом
у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с.6). У
встановлений договором строк
зобов'язання за договором кредиту
відповідачем не виконано.

Установлено, що згідно з п. 5.5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт), які
діяли на час укладення спірного
кредитного договору, термін позовної
давності за вимоги про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки-пені,
штрафів за договором встановлено
сторонами тривалістю 5 (п'ять)
років.

Станом на 21 травня 2013 року виникла
заборгованість 178493,20 грн., яка
складається з 30978,59 грн. боргу за
кредитом, 68576,47 грн. боргу за процентами
за користування кредитом, 69962,27 грн.
боргу по пені, 500 грн. штрафу (фіксована
частина), 8475,87 грн. штрафу(процентна
частина).

Зазначені розрахунки боргу
здійснено позивачем у відповідності з
умовами договору та відповідають
закону.

Статтею 256 ЦК України визначено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки, а
відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку)
виконання.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається в письмовій
формі.

Вирішуючи питання про стягнення
заборгованості та ухвалюючи рішення
про відмову в задоволенні позову в
зв'язку з пропуском строку, суд першої
інстанції не звернув увагу на те, що
відповідно до п.п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(Розстрочка, Стандарт) термін позовної
давності по вимогам про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки-пені,
штрафів за даним Договором сторонами
була встановлена тривалістю 5 років.

Статтею 253 ЦК України визначено,
що перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної дати
або настання події, з якою пов'язано
його початок.

Початок перебігу строку
позовної давності по даній справі
необхідно обраховувати з 05 квітня 2010
року.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ПАТ КБ"ПриватБанк" обгрунтовані
і підлягають задоволенню.

Досліджуючи спірні
правовідносини суд першої інстанції в
порушення вимог ч.3 ст.267 ЦК України
помилково застосував строк давності та
з цих підстав відмовив у задоволенні
позову.

Зазначене неповне з'ясування
судом викладених обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи є на думку колегії
суддів підставою для скасування
рішення суду та постановлення нового
рішення.

Надані позивачем докази
підтверджують позовні вимоги, які на
думку колегії суддів підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 209,303,304, 307, 309,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Олевського районного суду
Житомирської області від 18 листопада
2013 року скасувати та постановити нове
рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_1
ідентифікаційний № НОМЕР_1, паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Олевським РВ
УМВС України в Житомирській області 16
листопада 2000 року на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»,
індекс 49094, м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна Перемоги буд. 50, код ЄДРПОУ -
14360570 - 178493,20 грн. (сто сімдесят вісім
тисяч чотириста дев'яносто три гривні
двадцять копійок боргу) та 1784,93 грн.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: