Справа № 119/8154/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2014 року Феодосійський міський
суд Автономної Республіки Крим у
складі:

головуючого судді - Бистрякової Д.С.,

при секретарі - Аніщенко О.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Шкурлатові Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Феодосії цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Феодосійської міської ради Автономної
Республіки Крим про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом,
третя особа - Приватний нотаріус
Феодосійського міського нотаріального
округу, АР Крим ОСОБА_5,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до Феодосійської міської ради
про визнання за нею право власності на
земельну ділянку площею 0,0571 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер 010151281, цільове
призначення для будівництва та
обслуговування житлового будинку, в
порядку спадкування після смерті її
батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
ОСОБА_6, який був батьком позивачки, за
життя розпочав оформлення документів з
приватизації земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме:
отримав дозвіл на виконання
техдокументації по землевпорядкуванню
та оформленню документів, яки
посвідчують право на земельну ділянку,
рішення про передачу земельної ділянки
безоплатно в приватну власність,
розробив техдокументацію по
землевпорядкуванню, згідно з якої
земельній ділянці було присвоєно
кадастровий номер - 010151281, але
отримати правовстановлюючий документ
на земельну ділянку та провести
державну реєстрацію права власності
він не встиг у зв'язку зі смертю. ОСОБА_6
09.11.2012 року на користь позивачки було
складено заповіт, відповідно до якого,
він заповів їй усе своє майно.
Позивачкою було отримано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від
11.09.2013 року, відповідно до якого,
позивачка отримала у спадщину
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1. Постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2013
року позивачці було відмовлено у
видачі свідоцтва про право власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування, після смерті ОСОБА_6,
оскільки право власності останнього на
земельну ділянку не зареєстровано у
встановленому законом порядку.

Представник позивача, який діє на
підставі належним чином оформленої
довіреності, у судовому засіданні
позовні вимоги повністю підтримав,
надав пояснення відповідні змісту
позовної заяви, крім того, пояснив, що
право власності ОСОБА_6 на спірну
земельну ділянку виникло на підставі
рішення Феодосійської міської ради АР
Крим № 1041 від 28.09.2012 року, земельної
ділянці привласнено кадастровий номер,
а тому позивачка має право її
успадкувати. Позивачка ніколи не
зверталася до відповідача з приводу
можливості отримати спірну земельну
ділянку шляхом приватизації.
Відповідач ніколи їй в цьому не
перешкоджав. Позивачці відомо про
можливість отримати спірну земельну
ділянку шляхом приватизації, але вона
бажає отримати її в порядку
спадкування, оскільки вважає, що у її
батько виникло право власності на цю
земельну ділянку.

Представник відповідача
Феодосійської міської ради АР Крим у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що у ОСОБА_6 не виникло права власності
на спірну земельну ділянку, оскільки це
право виникає із моменту державної
реєстрації. Позивачка не позбавлена
права отримати у власність спірну
земельну ділянку шляхом приватизації,
але до теперішнього часу вона до
відповідача з цього приводу не
зверталася.

Третя особа до суду не з'явилася,
надала заяву про розгляд справи за її
відсутністю 9а.с. 54).

Суд, вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи, всебічно з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
яка на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні, вважає установленими такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на
підставі Свідоцтва про право приватної
власності на будинок від 23.02.1983 року
належав житловий будинок з усіма
надвірними будівлями, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 90).

За життя ОСОБА_6 09.11.2012 року складено
заповіт на користь позивачки,
відповідно до якого він заповів
останньої усе своє майно (а.с. 88).

31 січня 2013 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
помер, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від
31.01.2013 року (а.с. 61).

Після смерті ОСОБА_6 було заведено
спадкову справу № 8/2013 року (а.с. 58-110), з
якої вбачається, що 06.02.2013 року із
заявою про відмову від спадщини до
нотаріуса звернувся ОСОБА_6, який, як
інвалід мав право на обов'язкову частку
(а.с. 60).

06 лютого 2011 року із заявою про
прийняття спадщини за заповітом, після
смерті ОСОБА_6, звернулася позивачка -
ОСОБА_3 (а.с. 59).

11 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1
(а.с. 85).

Позивачкою було отримано свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
11.09.2013 року, відповідно до якого,
позивачка отримала у спадщину
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 107).

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 25.10.2013 року
позивачці було відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування, після смерті ОСОБА_6,
оскільки право власності останнього на
зазначену земельну ділянку не
зареєстровано у встановленому законом
порядку. Так, у постанові зазначено, що
видача свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку нотаріусом
проводиться на підставі документів,
оформлених відповідно до ст. 19 Закону
України „Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх з
обтяжень" та витягу з державного
земельного кадастру. Спадкоємцем не
були надані нотаріусу ні
правовстановлюючий документ, ні
документ підтверджуючий проведення
державної реєстрації права власності
на вищевказану земельну ділянку на ім'я
померлої особи (а.с. 110).

Відповідно до матеріалів справи,
ОСОБА_6 за життя розпочав оформлення
документів з приватизації земельної
ділянки, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: отримав дозвіл на
виконання техдокументації по
землевпорядкуванню, рішення 33 сесії 6
скликання Феодосійської міської ради
АР Крим № 1041 від 28.09.2012 року про
передачу земельної ділянки безоплатно
в приватну власність, розробив
техдокументацію по
землевпорядкуванню, згідно з якої
земельній ділянці було присвоєно
кадастровий номер - 010151281, але
отримати правовстановлюючий документ
на земельну ділянку та провести
державну реєстрацію права власності
він не встиг у зв'язку зі смертю (а.с.
15-24).

Відповідно до Інформаційної довідки
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна, у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно відсутні
відомості про спірну земельну ділянку
з кадастровим номером :01:015:1281 (а.с.
56).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Законом України «Про Державний
кадастр», який набрав чинності 01.01.2013
року передбачено створення єдиного на
всій території України земельного
кадастру, а також запроваджено нові
правила реєстрації земельної ділянки
та оформлення прав на неї. Право
власності на землю посвідчується
витягом з реєстру прав на нерухоме
майно, а не державним актом на земельну
ділянку.

Згідно Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо вдосконалення та
спрощення процедури державної
реєстрації земельних ділянок та
речових прав на нерухоме майно» від 4
липня 2012 року з 01.01.2013 року змінено
порядок державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтями 125, 126 ЗК України
передбачено, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі викладеного, враховуючи,
що позивачем не надано ні
правовстановлюючого документу, ні
документу підтверджуючого проведення
державної реєстрації права власності
на спірну земельну ділянку на ім'я
померлого ОСОБА_6, суд прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позовних
вимог.

У судовому засіданні 30.01.2014 року
проголошено вступн та резолютивну
частину, повний текст рішення виконано
04.01.2014 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_3
до Феодосійської міської ради
Автономної Республіки Крим про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/ Бистрякова Д.С.

З оригіналом згідно -

Суддя:
Секретар: