Справа № 577/539/14-ц
Провадження № 6/577/85/14
У Х В А Л А

"29" січня 2014 р.
м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд
Сумської області

в складі головуючого судді
Ярмак О.М.,

за участі секретаря
Зимовець В.О.,

державного виконавця
Романчука Р.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Конотопі подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області Романчука Р.А. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України,-

В С Т А Н О
В И В:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
Романчук Р.А. звернувся до суду з
поданням, яке погоджене з начальником
відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа до
виконання ним зобов»язань за рішенням
суду. Своє подання обґрунтовує тим, що
на виконанні у відділі ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист № 2-1947/2007, виданий
місцевим Конотопським міськрайонним
судом 28 вересня 2007 року з метою
виконання рішення суду про стягнення з
ОСОБА_2 аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно до досягнення нею
повноліття. Постановою державного
виконавця від 24 жовтня 2007 року було
відкрите виконавче провадження та
копія постанови направлена боржнику
для виконання. ОСОБА_2 був попереджений
державним виконавцем про наслідки
несплати боргів, але належних
висновків не зробив. Тому, відповідно
до ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в»їзду в Україну
громадян України», ст. 377-1 ЦПК України,
прохає тимчасово обмежити ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа.

В судовому засіданні державний
виконавець відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Романчук Р.А. подання підтримав та
пояснив, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду про стягнення з
нього аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, 2006 року народження, так як з 2007
року не сплачує аліменти на утримання
малолітньої дитини. На виклики
державного виконавця до відділу ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2 не
з»являється, тому його слід тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
до погашення заборгованості зі сплати
аліментів на утримання малолтіньої
дитини за рішенням суду.

Суд, вислухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши матеріали справи
та матеріали виконавчого провадження
№ 3, вважає, що подання не підлягає
задоволенню.

Встановлено, що рішенням місцевого
Конотопського міськрайонного суду від
28 вересня 2007 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
(доходу) щомісяця, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 16 серпня
2007 року до досягнення дитиною
повноліття ( а.с. 3).

З метою виконання вищевказаного
рішення суду, місцевим Конотопським
міськрайонним судом 10 жовтня 2007 року
виданий виконавчий лист № 2-1947/2007 (а.с. 3
).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції від
23 жовтня 2007 року за виконавчим листом №
2-1947/2007, виданим місцевим Конотопським
міськрайонним судом Сумської області 10
жовтня 2007 року, відкрите виконавче
провадження (а.с. 4), яке в подальшому
було зареєстроване в Єдиному
державному реєстрі виконавчих
проваджень за № 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов»язаний вживати
передбачених цим законом заходів
виконання рішення, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 вищевказаного
закону передбачено, що у разі ухилення
боржника від виконання зобов»язань,
покладених на нього рішенням державний
виконавець звертається до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов»язання за рішенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 313 ЦК України
фізична особа має право на свободу
пересування і може бути обмежена у
здійсненні такого права лише у
випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997,
кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров»я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб. Права,
викладені в пункті 1, також можуть у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України за поданням державного
виконавця за умови доведення та
документального підтвердження факту
ухилення боржника від виконання
зобов»язань, покладених рішенням суду
чи іншого органу (посадової особи).
Застосування таких обмежень може мати
місце тільки у виключних випадках і
повинно використовуватися лише як
крайній захід після реалізації усіх
можливих та передбачених законом
засобів примусового виконання
судового рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Як пояснив в судовому засіданні
державний виконавець Романчук Р.А.,
боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду про стягнення з
нього аліментів на утримання
малолітньої дитини тим, що з 2007 року не
сплачує аліменти на утримання дитини,
не з»являється на виклики державного
виконавця, а також тим, що у нього
відсутнє майно, на яке може бути
звернуте стягнення.

В той же час, як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження, боржник у
2007-2010 роках сплачував аліменти на
утримання малолітньої дитини,
виконавчий лист був направлений за
місцем його роботи - до приватного
підприємства «Конотопська оптова база
№ 1. Із заяви стягувача за виконавчим
листом від 12 березня 2011 року
вбачається, що ОСОБА_2 у вересні 2010 року
сплатив на її користь в рахунок
погашення заборгованості зі сплати
аліментів 900 грн.

В матеріалах виконавчого провадження
№ 3 відсутні дані про те, що ОСОБА_2
ухилився від виконання рішення суду, не
з»являвся на виклики державного
виконавця, перешкоджав державному
виконавцю вчиняти виконавчі дії,
пов»язані з встановленням належного
йому майна чи доходів, мав реальні
можливості виконати рішення місцевого
Конотопського міськрайонного суду від
28 вересня 2007 року про стягнення з нього
аліментів на утримання малолітньої
дитини.

Крім того, в судовому засіданні
державний виконавець відділу ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Романюк Р.А.
пояснив, що він не володіє даними про те
чи має боржник закордонний паспорт, чи
були у нього останнім часом виїзди за
кордон та чи має він намір найближчим
часом виїхати за межі України

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що державним виконавцем не надано
доказів того, що ОСОБА_2 свідомо
ухиляється від виконання рішення
місцевого Конотопського
міськрайонного суду від 28 вересня 2007
року та з метою ухилення від виконання
рішення суду має намір виїхати за межі
України.

Керуючись ст. 377-1, п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК
України, -

У Х
В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області Романюка Р.А. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської області
через Конотопський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п»яти днів з дня проголошення
ухвали, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали -
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СуддяО. М. Ярмак