Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 року Пролетарський райсуд м.
Донецька в складі :

головуючого судді
Майданнікова О.І.

при секретарях
Німчиновій Н.О., Коструб М.Ю.

представника позивача
ОСОБА_1

за участю представника відповідача
Новицького В.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області,
Державної казначейської служби
України, Головного Управління
державної казначейської служби в
Донецькій області про стягнення
моральної шкоди, завданої незаконним
притягненням до адміністративної
відповідальності та незаконне
затримання, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з цивільним позовом про стягнення
моральної шкоди, завданої незаконним
притягненням до адміністративної
відповідальності та незаконне
затримання до відповідачів Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області, Державної казначейської
служби України, Головного Управління
державної казначейської служби в
Донецькій області, посилаючись на
наступне.

Позивач ОСОБА_1, 18.10.2010 р. о 08 год. 55 хв.,
керував автомобілем МАЗ-5549 та був
зупинений нарядом ДАЇ на трасі
Шахтьорск-Амвросіївка. Внаслідок чого,
інспектор ДПС ОСОБА_6., почав складати
на нього протокол про адміністративне
правопорушення. При цьому він
проголосив позивачу про те, що він
затриманий на час складання протоколу.
Протягом 1,5 години позивачу не давали
покинути місце біля автомобіля.
Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька була закрита справа
про адміністративне правопорушення та
його затримання було визнано
неправомірним. У наслідок незаконного
затримання, він відчув його негативні
наслідки, а саме: це змінило привичний
розклад життя, він не зміг вчасно
прийняти їжу та виконати обіцянку по
відношенню до ОСОБА_11 і не зміг
відвезти її вчасно додому, а також він
не встиг на зустріч з жінкою, з якою він
у той день зустрівся; він відчув
духовні страждання та переживання від
незаконних дій інспектора ДПС, а також
коли позивачу стало погано від цих
хвилювань йому довелось викликати
швидку допомогу; інспектор ДПС ОСОБА_6
не визнавав факт затримання позивача і
лишу у суді позивач зміг підтвердити ці
обставини. Позивач вважає, що за шкоду,
завданою незаконним притягненням до
адміністративної відповідальності та
незаконне затримання, відповідачі
зобов'язаний відшкодувати позивачу
моральну шкоду в розмірі 5500 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2013 року було
задоволено клопотання позивача та
залучено до участі в якості
співвідповідача Державну казначейську
службу України (а.с. 19,21).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області Новицький В.О, який діє на
підставі довіреності, в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
заперечував проти задоволення
позовних вимог, надав письмові
заперечення, відповідно до яких вважає,
що дії інспектора ДПС ОСОБА_6 були
правомірними та просить відмовити у
задоволенні позовних

вимог з наступних підстав: позов було
подано з порушенням строку звернення;
відповідно до ст. 2 Закону України " Про
міліцію" одним із основних завдань
міліції є запобігання правопорушенням
та їх припинення; твердження позивача
про стягнення моральної шкоди до
Управління ДАЇ є безпідставним та
недостовірним, так як з дня винесення
постанови Калінінського районного
суду м. Донецька пройшов річний строк
звернення; у 2011 році позивач звертався
до Пролетарського районного суду м.
Донецька з позовною заявою про
визнання дій інспектора ОСОБА_6
незаконними та скасувати постанови,
позов було задоволено. Однак
Апеляційний адміністративний суд
Донецької області скасував постанову
Пролетарського районного суду м.
Донецька ( а.с. 34-35)

Представник відповідача Головного
Управління державної казначейської
служби в Донецькій області Тимофєєва
Т.М., яка діє на підставі довіреності, в
судове засідання не з'явилась, надала
до суду письмові заперечення (а.с.15),
відповідно до яких позовні вимоги не
визнала та заперечувала проти
задоволення позовних вимог з наступних
підстав: відповідно до ст. 96 ЦК України
юридична особа самостійно відповідає
за своїми зобов'язаннями, однак
відповідач жодним чином не порушило
права та свободи позивача. Жодним
правовим актом не передбачено, що
органи Казначейства несуть
відповідальність за неправомірні дії
органів державної влади. Позивач не
надав доказів, яким б підтверджувався
факт заподіяння йому моральних та
фізичних страждань, та не надав
доказів, що підтверджують наявність
причинного зв'язку між шкодою та
протиправними діяннями відповідачів
та вини останніх в її заподіянні, а тому
не має правових підстав для
відшкодування моральної шкоди.

До судового засідання представник
відповідача Державної казначейської
служби України не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суду не повідомив. У
зв'язку з чим суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутністю
представника відповідача Державної
казначейської служби України.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу та свідка, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими, однак
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України,
згідно якої шкода, завдана фізичній
особі внаслідок її незаконного
засудження, незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як
запобіжного заходу тримання під вартою
або підписки про невиїзд, незаконного
затримання, незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду. Право на
відшкодування шкоди, завданої фізичній
особі незаконними діями органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури або суду, виникає у
випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду" (далі - Закон) підлягає
відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок незаконного
застосування адміністративного арешту
чи виправних робіт, незаконної
конфіскації майна, незаконного
накладення штрафу. Право на
відшкодування шкоди в розмірах і в
порядку, передбачених цим Законом,
виникає у випадках закриття справи про
адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 4 наведеного
Закону відшкодування моральної шкоди у
передбачених вище випадках
провадиться за рахунок коштів
державного бюджету.

Крім того, відповідно до вимог ч. ч. 4,5
ст. 4 Закону , ч. 2 ст.23 ЦК України,
відшкодування моральної шкоди
проводиться у разі, коли незаконні дії
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду завдали моральні
втрати громадянинові, призвели до
порушень його нормальних життєвих
зв'язків, вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Моральною шкодою визначаються
страждання, заподіяні громадянинові
внаслідок фізичного чи психічного
впливу, що призвело до погіршення або
позбавлення можливостей реалізації
ним звичок і бажань, погіршення
відносин з оточуючими людьми, інших
негативних наслідків морального
характеру. Також, моральна шкода
полягає і у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону №
266/94-ВР відшкодування шкоди у випадках,

передбачених ст. 3 цього Закону,
проводиться саме за рахунок коштів
державного бюджету. Законами України
про державний бюджет України на
відповідний рік встановлено, що ці
виплати здійснюються із Державного
бюджету України Державною
казначейською службою України в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Частиною 1 ст. 25 Бюджетного кодексу
України передбачено, що Державна
казначейська служба України здійснює
безспірне списання коштів державного
бюджету та місцевих бюджетів на
підставі рішення суду.

Судом було встановлено, що постановою
Калінінського районного суду м.
Донецька від 10.06.2011 року, було визнано
протиправною та скасовано постанову
інспектора ДПС УДАЇ ГУ МВС України у
Донецькій області ОСОБА_6 АН № 572748 від
18.10.2010 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто
до адміністративної відповідальності
та накладено штраф у розмірі 425 гривень
00 копійок. Також у резолютивній частині
постанови вказано, що дії та
бездіяльність інспектора ОСОБА_6
пов'язані з не поверненням ОСОБА_1
посвідчення водія після його перевірки
та утримання його на 1,5 години, - часу
надання пояснень свідками, оформленням
протоколу про адміністративне
правопорушення, оформлення постанови
по справі про адміністративне
правопорушення, - визнати
неправомірними. Визнано
неправомірними дії інспектора ОСОБА_6,
пов'язані з винесенням постанови по
справі про адміністративне
правопорушення АН №572748 від 18.10.2010 року
без фактичного розгляду справи, та в
порядку, передбаченому ч.1 ст.268,
ст.ст.278,279 КУпАП. Визнано
неправомірними дії зазначеного
інспектора, пов'язані з оголошенням
рішення про затримання ОСОБА_1 На час
складання протоколу про АПП, та ,
власно, його особистим затриманням на
термін 1,5 години (а.с49-50).

Допитаний у судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що
позивача він знає дуже дано, вони
перебувають у дружніх стосунках. 18.10.2010
року вони у двох поїхали за вуглем. На
їх шляху зустрілась жінка, яка на
дорогі продавала гриби. Вона була
китайської національності. Позивач
також частково є китайцем. Він вийшов з
машини та познайомився з жінкою, в
кінці розмови вони домовились
зустрітися на зворотному шляху о 09 год.
00 хв. Коли свідок з позивачем
повертались назад, то їх зупинити
працівники ДАЇ, які не відпускали з
місця протягом 1,5 год., вони спробували
піти пішки, однак працівник ДАЇ
повернув їх назад. Позивачу стало зле,
він попросив викликати швидку
допомогу. Коли приїхала швидка то
позивачу зробили укол. Працівники
швидкої допомоги сказали, що позивачу
зле через тиск. Після того як їх
відпустили працівники ДАЇ вони поїхали
шукати жінку з якою познайомився
позивач, однак ніде її не зустріли.
Додому вони потрапили приблизно о 13
год. 00 хв.,а у позивача режим харчування,
тому він не встиг пообідати вчасно та
дуже нервував з цього приводу.

Суд ставиться критично до незавіреної
належним чином ксерокопії письмових
пояснень лікаря Рибалко В.М. як до
доказу дійсного стану здоров'я
позивача під час складання постанови
по справі про адміністративне
правопорушення (а.с.52).

Відповідно до ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, тобто лікаря повинно було
бути допитано у судовому засіданні у
якості свідка Позивач не надав
медичні документи (довідки, медичну
картку тощо), що підтверджують
наявність у нього гіпертонічної
хвороби та її загострення у момент
незаконних дій інспектора щодо нього,
хоча відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Отже, виходячи з вище зазначених норм
матеріального права та з урахуванням
того, що постановою суду від 10.06.2011 року
було визнано протиправною та скасовано
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
інспектора ДПС УДАЇ ГУ МВС України у
Донецькій області ОСОБА_6 щодо ОСОБА_1 і
закрито справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1, у
останнього виникло право на
відшкодування моральної шкоди, а тому
його вимоги про відшкодування
моральної шкоди за рахунок коштів
державного бюджету підлягають
задоволенню.

Факт спричинення ОСОБА_1 моральної
шкоди, що виразилась: у душевних
страждання, яких позивач зазнав у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо
неї з боку інспектора ДПС УДАЇ ГУ МВС
України у Донецькій області ОСОБА_6;
стражданнях пов'язаних з позбавлення
можливостей реалізації ним звичок,
погіршення відносин з оточуючими
людьми, в результаті неправомірних дій
зазначеного інспектора, незаконного
притягнення до

адміністративної відповідальності та
незаконного затримання позивача,
знайшов підтвердження під час розгляду
справи в судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо розміру
відшкодування моральної шкоди, суд
вважає за необхідне відшкодувати
ОСОБА_1, моральну шкоду за рахунок
коштів державного бюджету в розмірі 1200
грн., задовольнивши позовні вимоги
частково, з урахуванням обставин
справи та наслідків, що наступили для
позивача, який зазнав душевних
страждань внаслідок незаконного
притягнення його до адміністративної
відповідальності та незаконного
затримання в результаті протиправних
дій інспектора ДПС УДАЇ ГУ МВС України
у Донецькій області.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 23, 1176 ЦК України, ЗУ "Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду" №266/94-ВР, ст. ст. 10, 11,
60, 88, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області, Державної казначейської
служби України, Головного Управління
державної казначейської служби в
Донецькій області про стягнення
моральної шкоди, завданої незаконним
притягненням до адміністративної
відповідальності та незаконне
затримання - задовольнити частково.

Зобов'язати Державну
казначейську службу України, за
рахунок коштів Державного бюджету
України, здійснити на користь ОСОБА_1
виплату у розмірі 1200 (тисяча двісті)
гривень у відшкодування моральної
шкоди спричиненої в результаті
незаконного притягнення до
адміністративної відповідальності та
незаконного затримання.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається у письмовій формі протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О.І. Майданніков