Справа № 738/794/13-ц
№ провадження 2/738/2/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року Менський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

з участю:

секретаря: Лях Н.М.

позивача: ОСОБА_1

представника позивачів: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ нерухомого майна, -

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_3 в якому просила визнати
житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташовані по вул..
АДРЕСА_1 спільним сумісним майном
подружжя, визнати за нею право
власності на ? частину даного будинку
та провести поділ зазначеного будинку.
Стягнути з відповідача судові витрати
та витрати на юридичну допомогу.
Позовні вимоги мотивує тим, що з
відповідачем ОСОБА_3 перебувала в шлюбі
з 1989 по 2010 рік. За час шлюбу, а саме в 2001
році вони з відповідачем придбали
житловий будинок по АДРЕСА_1, право
власності на який було оформлено на
ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу у них
виник спір стосовно даного будинку,
згоди щодо поділу та порядку
користуванням будинку та надвірними
будівлями між ними не досягнуто. Тому
просить провести поділ спірного
будинку з надвірними будівлями.

У судовому засіданні позивач уточнила
позовні вимоги та просила виділити їй
частину домоволодіння згідно першого
варіанту поділу, що виділяється
першому співвласнику за висновком №
1616/16/17/13-24 судової будівельно-технічної
експертизи від 23 грудня 2013 року,
проведеною Чернігівським відділенням
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз, решту
позовних вимог залишила без змін.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково та
пояснив, що він приймає позовні вимоги
про визнання житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташовані
по АДРЕСА_1 спільним сумісним майном
подружжя та але згоден на поділ
домоволодіння згідно першого варіанту
поділу за висновком № 1616/16/17/13-24 судової
будівельно-технічної експертизи від 23
грудня 2013 року, проведеною
Чернігівським відділенням Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, та виділення йому частини
будинку, що виділяється першому
співвласнику, яку згідно уточнених
позовних вимог просить собі позивачка.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України
майно набуте подружжям на час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Статтею 69 Сімейного кодексу України
передбачено, що дружина та чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно ст. 70 Сімейного кодексу
України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Частиною 1 ст. 71 Сімейного кодексу
України передбачено, що майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю. Суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні
особи, юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом. Майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
21.01.1989 року було укладено шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу
НОМЕР_1 виданого Павловською сільською
радою Чернігівського району (а.с. 5).

Як вбачається з копії договору купівлі
продажу жилого будинку від 06.03.2001 року
ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 житловий
будинок із надвірними будівлями, що
розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3
та ОСОБА_1 розірвали шлюб 22 вересня 2010
року, про що зроблено актовий запис № 79
(а.с. 7).

З огляду на вищевикладене, суд вважає
за можливе визнати житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташовані
по АДРЕСА_1 спільним сумісним майном
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що набуте
ними за час шлюбу та визнати за ОСОБА_1
до ОСОБА_3 по ? частині права власності
на даний житловий будинок з надвірними
будівлями.

Відповідно до ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. Виділ частки, що є у
спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 364 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем
ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 не
досягнуто згоди про виділ часток у
спільному нерухомому майні, договір
про виділ в натурі часток з спірного
нерухомого майна, у формі, встановленій
ч. 3 ст. 364 ЦК України, не укладався.

Відповідно до вимог ст. 147 ЦПК України
висновок експерта оцінюється судом за
правилами ст. 212 ЦПК України.

Наявний в матеріалах справи на аркушах
33-59 висновок № 1616/16/17/13-24 судової
будівельно-технічної експертизи від 23
грудня 2013 року, проведеною
Чернігівським відділенням Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз відповідає вимогам ст.ст. 58,
59, 147 ЦПК України.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
вказано про можливість здійснення
поділу спірного будинку з виділенням в
натурі 1/2 та 1/2 частин в житловому
будинку АДРЕСА_1 та запропоновано
варіанти поділу.

На виконання ст. 152 ЖК України про те, що
переобладнання і перепланування
жилого будинку, що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконкому місцевої Ради народних
депутатів, виконком Локнистенської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, рішенням № 2 від
15 січня 2014 року надано дозвіл на
переобладнання та перепланування
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 72).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів; суд також оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності ( ст. 212 ЦПК
України).

На підставі досліджених в судовому
засіданні доказів в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що поділ майна
необхідно здійснити за першим
варіантом поділу житловому будинку з
надвірними будівлями згідно з
висновком № 1616/16/17/13-24 судової
будівельно-технічної експертизи від 23
грудня 2013 року.

При цьому, враховуючи інтереси
неповнолітньої дитини, а саме ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні (а.с. 74) суд вважає за
необхідне ОСОБА_1 виділити кімнату 1-1,
площею 8,8 м2, вартістю 9 218 грн. 00 коп.;
кухню 1-4, площею 6,8 м2, вартістю 7 124 грн. 00
коп.; сіни 1-ІІ, площею 10,1 м2, вартістю 10 580
грн. 00 коп.; комору 1-ІІІ площею 9,3 м2
вартістю 9 742 грн. 00 коп.; веранду 1-І
площею 6,0 м2 вартістю 2 904 грн. 00 коп.; в
господарських будівлях: ? частину сараю
Б-1 вартістю 2 702 грн. 00 коп., навіс З-1
вартістю 3007 грн., а всього на загальну
суму 45 277 грн. 00 коп., а ОСОБА_3 необхідно
виділити кімнату 1-2 площею 14,4 м2
вартістю 15 085 грн. 00 коп.; кімнату 1-3
площею 7,4 м2 вартістю 7752 грн. 00 коп.; в
господарських будівлях: ? частину сараю
Б-1 вартістю 2 702 грн. 00 коп., сарай б-1
вартістю 1 039 грн. 00 коп.; гараж Г-1
вартістю 12 686 грн. 00 коп., погріб Д-1
вартістю 4 782 грн., а всього на загальну
суму 44 046 грн. 00 коп.

При такому варіанті розподілу буде
враховано існуючий порядок
користування сторонами приміщеннями в
будинку, відсутності при такому
варіанті розподілу істотного
порушення прав та інтересів сторін,
виправданості витрат на вірогідну
перебудову приміщень, оскільки згідно
такого варіанту розподілу вбачається
мінімальна перебудова та
переобладнання будинку.

Компенсація позивачкою відповідачу
переотриманої частки в спірному
домоволодінні, за таких обставин, не
суперечить положенням ст. 372 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Як вбачається із змісту позовної заяви
ОСОБА_1, нею були заявлені позовні
вимоги про поділ домоволодіння,
загальна вартість якого згідно
експертного висновку становить 89 323
грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» ставка судового збору за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру встановлюється у
розмірі 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, позивачем при зверненні до суду
необхідно було сплатити по 893 грн. 23 коп.
судового збору, фактично нею було
сплачено лише по 500 грн. 00 коп.. Оскільки
позовні вимоги позивача в частині
виділення майна в натурі задоволені в
повному обсязі, то сплачений нею
судовий збір в розмірі 500 грн. 00 коп.
підлягає стягненню з відповідача на їх
користь, а недоплачена сума судового
збору за подання позову до суду у
розмірі 393 грн. 23 коп. підлягає
стягненню з відповідача на користь
держави. Крім того, відповідно до ст. 88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати в сумі 2940 грн. 00 коп. за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи, які
вимушена була понести позивач у зв'язку
з відмовою відповідача розділити майно
за взаємною згодою.

Що стосуються вимоги позивача про
стягнення з відповідача витрат на
юридичну допомогу то суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову в цій частині, оскільки
позивачем не надано доказів на
підтвердження даної вимоги.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 60, 79, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Визнати житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1
спільним сумісним майном подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що набуте ними за час
шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по ? частині
права власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташовані
по АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 в житловому будинку
АДРЕСА_1: кімнату 1-1, площею 8,8 м2,
вартістю 9 218 грн. 00 коп.; кухню 1-4, площею
6,8 м2, вартістю 7 124 грн. 00 коп.; сіни 1-ІІ,
площею 10,1 м2, вартістю 10 580 грн. 00 коп.;
комору 1-ІІІ площею 9,3 м2 вартістю 9 742
грн. 00 коп.; веранду 1-І площею 6,0 м2
вартістю 2 904 грн. 00 коп.; в господарських
будівлях: ? частину сараю Б-1 вартістю 2
702 грн. 00 коп., навіс З-1 вартістю 3 007 грн.,
а всього на загальну суму 45 277 грн. 00 коп.

Виділити ОСОБА_3 в житловому будинку
АДРЕСА_1: кімнату 1-2 площею 14,4 м2
вартістю 15 085 грн. 00 коп.; кімнату 1-3
площею 7,4 м2 вартістю 7752 грн. 00 коп.; в
господарських будівлях: ? частину сараю
Б-1 вартістю 2 702 грн. 00 коп., сарай б-1
вартістю 1 039 грн. 00 коп.; гараж Г-1
вартістю 12 686 грн. 00 коп., погріб Д-1
вартістю 4 782 грн., а всього на загальну
суму 44 046 грн. 00 коп.

Для забезпечення ізольованого
користування приміщеннями будинку та
господарськими приміщеннями,
зобов'язати ОСОБА_1 виконати наступні
переобладнання: закласти дверну проріз
між кімнатою 1-1 та кімнатою 1-2; у сараї
улаштувати перегородку відповідно до
часток співвласників згідно
планувального рішення; зобов'язати
ОСОБА_3 влаштувати дверну проріз в
зовнішній стіні кімнати 1-3 та
улаштувати дерев'яний тамбур входу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
компенсацію в розмірі 615 грн. 50 коп. за
отримання надлишку при розподілі
житлового будинку з господарськими
спорудами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500
грн. 00 коп. сплаченого судового збору, 2
940 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з
проведенням експертизи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 393
грн. 23 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Менський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з моменту
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:
О.А. Савченко