Номер провадження 2/404/522/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

у складі: головуючого - Галагана
О.В.,

при секретарі - Кульчицькій
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Акціонерно-комерційний банк
«Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Акціонерно-комерційний банк
«Капітал» звернулось до суду з позовом
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акціонерно-комерційний банк
«Капітал» 15134,65 грн. заборгованості по
кредитному договору № 1/24/Р3GК/07-07-11/0019
від 10.08.2011 року.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву (вх. № 6040 від 11.02.2014 року) про
розгляд справи без його участі, вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач до початку судового
засідання подала заяву про розгляд
справи без її участі, позовні вимоги в
частині стягнення з неї заборгованості
по тілу кредиту та нарахованих
відсотків визнала в повному обсязі, при
вирішенні питання про стягнення пені
та штрафу просила врахувати тяжкий
матеріальний стан, оскільки розмір її
пенсії становить 1000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні в матеріалах справи та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд встановив наступне.

Між публічним акціонерним товариством
«Акціонерний-комерційний банк
«Капітал» та ОСОБА_1 укладено договір №
1/24/Р3GК/07-07-11/0019 від 10.08.2011 року (далі -
кредитний договір), за умовами пунктів
1.1.-1.3., якого позивач зобов'язався
надати відповідачу споживчий кредит у
розмірі 5311,08 грн., а відповідач
зобов'язувався погасити кредит в строк
до 09.08.2013 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25%
річних, з врахуванням офіційного
індексу інфляції за відповідний
період, над прогнозованим індексом
інфляції, що публікується Кабінетом
Міністрів України та 0,5% щомісячної
комісії

Даний договір за своєю правовою
природою є кредитним договором.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором кредиту в повному обсязі, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с. 4-6).

Між тим відповідач належним чином не
виконав умов щодо повернення кредиту,
відсотків та комісії за його
користування в терміни, передбачені
кредитним договором № 1/24/Р3GК/07-07-11/0019
від 10.08.2011 року, внаслідок чого перед
позивачем станом на 25.10.2013 року виникла
заборгованість в розмірі 5962,39 грн., яка
складається з заборгованості по сплаті
відсотків в сумі 1613,36 грн.,
заборгованості з повернення кредитних
коштів в сумі 3844,39 грн. та
заборгованості по сплаті комісії в
сумі 504,64 грн.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За статтею 530 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватись в установлений
законом або договором строк.

Статтями 1049, 1054 ЦК України, встановлено,
що позичальник зобов'язаний повернути
кредитору надані грошові кошти (кредит)
та сплатити проценти у строки та на
умовах, встановлених договором.

Докази виконання відповідачем в
повному обсязі прийнятих на себе
зобов'язань за договором в матеріалах
справи відсутні, а тому позовні вимоги
в частині стягнення заборгованості по
сплаті відсотків в сумі 1613,36 грн.,
заборгованості з повернення кредитних
коштів в сумі 3844,39 грн. та
заборгованості по сплаті комісії в
сумі 504,64 грн. підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з
відповідача пеню за несвоєчасну сплату
кредиту в розмірі 4747,57 грн., пеню за
несвоєчасну сплату відсотків в розмірі
1769,15 грн., яка виникла внаслідок
прострочення виконання зобов'язань за
кредитним договором та штраф в сумі
2655,54 грн.

Пунктом 5.1. кредитного договору
передбачено, що за порушення строків
повернення кредиту та/або відсотків за
користування кредитними коштами банк
має право вимагати від позичальника
сплати пені у розмірі 0,5% від суми
простроченої заборгованості за кожен
день прострочення платежу.

Пунктом 5.2. кредитного договору
передбачено, що у випадку порушення
позичальником строків повернення
кредиту та/або сплати процентів за
користування кредитними коштами, банк
має право вимагати від позичальника
сплати штрафу у розмірі 50% від суми
виданого кредиту.

У відповідності до приписів частини
першої статті 546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. 549 ЦК України пеня та
штраф є різновидами неустойки як
юридичної відповідальності, а не
окремими видами штрафних санкцій.

Проте, подвійна відповідальність за
одне й те саме порушення не передбачена
нормами цивільного законодавства та
суперечить ст. 61 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем нараховано штраф та пеню за
порушення позичальником строку
мінімальних необхідних платежів по
погашенню кредиту.

Отже, банк просить застосувати до
боржника подвійну цивільно-правову
відповідальність одного й того ж виду
за одне й те саме порушення договірного
зобов'язання (прострочення виконання
грошового зобов'язання), що суперечить
вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та
ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення, а
зобов'язання має ґрунтуватись на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

За таких обставин, банк має право
заявляти до стягнення лише позовну
вимогу про стягнення або пені, або
штрафу. А тому суд дійшов висновку щодо
задоволення лише вимоги банку про
стягнення з відповідача суми штрафу.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача суд стягує заборгованість з
повернення кредитних коштів в сумі 3844,39
грн., заборгованість по сплаті
відсотків в сумі 1613,36 грн.,
заборгованість по сплаті комісії в
сумі 504,64 грн. та штраф в сумі 2655,54 грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до вимог статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 526, 530, 549, 1049, 1054 Цивільного
кодексу України, статтями 3, 4, 10, 11, 60, 88,
213-215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов публічного акціонерного
товариства «Акціонерно-комерційний
банк «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акціонерно-комерційний банк
«Капітал» 8617,93 грн. заборгованості по
кредитному договору № 1/24/Р3GК/07-07-11/0019
від 10.08.2011 року та 229 грн. 40 коп. судових
витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, до апеляційного
суду Кіровоградської області, через
суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Кіровського
О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда