________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 1512/2-2125/11
Провадження № 2/520/367/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року Київський районний суд
міста Одеси в складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

за участю секретаря Площинської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на майно і
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої пошкодженням
майна, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2002 року ОСОБА_2 звернулась до
Київського районного суду м. Одеси з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, в якому просила визнати
договір позики №1192 від 14.03.2001 року та
договір застави №1193 від 14.03.2001 року,
укладені між нею та ОСОБА_4 недійсними;
визнати договір дарування № 5090 між
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 недійсним; визнати
договір купівлі-продажу від 26.12.2001 року
між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 недійсним. Справа
№ 2-1925/11р.

02.07.2002 року позивач ОСОБА_2 звернулась
до суду з додатковими позовними
вимогами про усунення перешкод в
користуванні її майном -
домоволодінням та стягнути з
відповідача матеріальну та моральну
шкоду.

Ухвалою суду від 13.01.2004 року додаткові
позовні вимоги ОСОБА_2 виділені в
окреме провадження, справа за номером
№ 2 - 2125/11р.

Ухвалою суду від 17.02.2004 року
провадження у справі було зупинено до
набрання законної сили судовим
рішенням по справі № 1-445/11 за
обвинуваченням ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4 та інших
за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою суду від 28.11.2013 року
провадження по справі відновлено.

В судове засідання 12.02.2014 року позивач
ОСОБА_2 повторно не з'явилась, будучи
належним чином повідомленою про день
та час розгляду справи, заяви про
розгляд справи за її відсутності не
надала.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_12 надала до суду заяву, в якій
вказала, що заперечує проти позову,
вважає його необгрунтованим та
недоведеним, просить розглядати справу
за її та ОСОБА_3 відсутності.

Приймаючи до уваги той факт, що справа
перебуває в провадженні тривалий час,
позивач належним чином сповіщена,
матеріали справи містять наявні
докази, в зв'язку з чим суд проводить
розгляд справи по суті позовних вимог
за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як встановлено судом 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_1, станом на 07.12.2001
року належала ОСОБА_6 на підставі
договору дарування від 14.11.2001 року,
укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 /а.с.6/. З
дослідженого договору дарування
вбачається, що 1/2 частина вказаного
будинку належала ОСОБА_4 на підставі
рішення Іллічівського районного суду
м. Одеси від 28.09.2001 року.

В подальшому ОСОБА_6 продав
домоволодіння ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 26.12.2001
року /а.с.7/.

Як вказує позивач ОСОБА_2, вона була
виселена із домоволодіння 07.12.2001 року.
Під час її виселення все належне їй
майно, яке знаходилось в будинку,
вибуло з її володіння, перелік
вкраденого майна виписаний позивачем
без оцінки майна та міститься в
матеріалах справи на а.с.4.

Тобто з досліджених документів
вбачається, що на час виселення
позивача ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_3 не
була власником 1/2 частини
домоволодіння, там не мешкала та
ніякого відношення до будинку, а також
до майна, яке було вивезене, не має.

З дослідженої постанови Київського
районного суду м. Одеси від 09.10.2013 року
по справі за №1-445/11 вбачається, що 07.12.2001
року майно, яке знаходилось в
домоволодінні по АДРЕСА_1 було
завантажено до контейнера та вивезено
до гаражу НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса,
вул. Люстдорфська дорога, автостоянка
«Новогородська».

Судом досліджений Акт опису майна від
07.12.2001 року, складений ОСОБА_6 за
присутності двох понятих, який
підтверджує, що відповідач ОСОБА_3 не
має відношення до викраденого майна.
Окрім того, визначити вартість майна,
яка заявлено позивачем, неможливо, що
вбачається з досліджених судом
протоколу огляду місця зберігання
майна від 26.06.2002 року, складеного
дільничним міліціонером ОСОБА_13 за
участю двох понятих, та Висновку
експерта №30/2609 від травня 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачем вказані вимоги заявлені до
неналежного відповідача.

Щодо позовних вимог відносно
зруйнованого будинку, господарських
споруд та знищеного саду, судом
встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2 стверджує, що в лютому
місяці 2002 року ОСОБА_3 зруйнувала
належну їй частину домоволодіння та
знищила фруктовий сад разом з кущами
ягід.

В ході розгляду справи позивачем на
підтвердження вказаних обставин суду
не надано належних доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем позовні вимоги не
обґрунтовані, не доведені, в зв'язку з
чим не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 30, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 11, 16, 23, 1166, 1167 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
майно і відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої пошкодженням
майна, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення або протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення.

Суддя
Васильків О.В.