Ухвала

іменем україни

4 лютого 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Карпенко С.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 червня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
29 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя,

в с т а н о в
и в :

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 червня 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано незакінчений
будівництвом садовий будинок,
розташований на земельній ділянці
площею 0,06 га по АДРЕСА_2 та квартиру
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 у
порядку поділу майна подружжя право
власності на квартиру АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_3 у
порядку поділу майна подружжя право
власності на незакінчений
будівництвом садовий будинок,
розташований на земельній ділянці
площею 0,06 га по АДРЕСА_2.

Припинено право
спільної сумісної власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на зазначені об'єкти нерухомого
майна.

У іншій частині позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду Одеської області від 29 листопада
2013 року рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 червня 2013 року в частині
задоволення позовних вимог скасовано
та ухвалено в цій частині нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Визнано квартиру
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у порядку поділу майна подружжя
право власності за кожним на Ѕ частку
квартири АДРЕСА_1.

Припинено право
спільної сумісної власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на зазначений об'єкт нерухомого
майна.

У іншій частині
позовних вимог в цій частині
відмовлено.

Рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні інших позовних вимог
залишено без змін.

У касаційній скарзі
заявник порушує питання про скасування
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 червня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
29 листопада 2013 року, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті
касаційного провадження у справі слід
відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій не
дають підстав для висновку про те, що
судами допущено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, яке призвело до неправильного
вирішення справи, та зазначені доводи
не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 червня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
29 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги
матеріалами направити особі, яка
подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
С.О. Карпенко