У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Писаної
Т.О., Нагорняка В.А.,Фаловської
І.М.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_4 на рішення
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 13 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 14 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості в розмірі 22 432 грн 36 коп.
за кредитним договором № DNН4КS94520267 від
25 березня 2006 року.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від

13 вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 14 жовтня 2013 року, позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено
частково, стягнуто на його користь з
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором № DNН4КS94520267 від 25 березня 2006
року станом на 20 червня 2013 року в сумі 10
754 грн 92 коп., яка складається із:
заборгованості за кредитом в розмірі 2
526 грн 62 коп., заборгованості по
процентам за користування кредитом у
розмірі 8 228 грн 30 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_4 просить скасувати рішення
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 13 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 14
жовтня 2013 року і ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
місцевий суд вважав, а апеляційний суд
погодився з таким висновком, що перебіг
строку позовної давності у цій справі
починається з 25 вересня 2009 року, а тому
відсутні правові підстави для відмови
у задоволенні позовних вимог у зв'язку
із закінченням строків позовної
давності.

Проте повністю погодитися з таким
висновком не можна.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за
договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, ч. 1 ст. 259 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 267 цього ж Кодексу
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи
(причини пропуску строку позовної
давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Згідно з правовою позицією Верховного
Суду України від 06
листопада 2013 року у справі № 6-116 цс 13,
відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

У разі встановлення у договорі різних
видів цивільно-правової
відповідальності за різні порушення
його умов, одночасне застосування
таких заходів відповідальності не
свідчить про недотримання положень,
закріплених у ст. 61 Конституції України
щодо заборони подвійної
цивільно-правової відповідальності за
одне і те саме порушення.

Судом встановлено, що 25 березня 2006 року
сторони уклали кредитний договір №
DNН4КS94520267, за яким відповідачка
отримала кредит у розмірі 7063,02 грн із
сплатою 25,08 % річних на суму залишку
заборгованості з кінцевим терміном
погашення - 25 вересня 2009 року.
Відповідно до пункту 2.4.2.2.2. договору
позичальник зобов'язалася погашати
кредит у порядку і в строки, зазначені в
заяві. Відповідно до розділу
«Банківські послуги» заяви
позичальника погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, який
приймається період з 21 по 28 число
кожного місяця Позичальник повинен
надати Банку щомісячний платіж у сумі
256,62 грн для погашення заборгованості
за кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також інших
витрат згідно з Умовами.

Оскільки умовами договору передбачено
погашення кредиту частинами протягом
усього часу - до встановленого
договором строку закінчення виконання
останнього зобов'язання, то
доказуванню підлягали обставини про
розміри щомісячних платежів, які
підлягали сплаті позичальником, то
розмір сплачених відповідачкою
періодичних платежів.

Між тим із змісту судових рішень
вбачається, що суди першої та
апеляційної інстанції зазначені
обставини не встановлювали.

Встановлення зазначених обставин має
значення для правильного вирішення
судового спору, оскільки початок
перебігу строку позовної давності
визначається кінцевою датою внесення
кожного чергового платежу, а не
кінцевим строком виконання
зобов'язання позичальником, як вважали
суди.

Не перевірені судами і заперечення
відповідача про те, що Умови надання
споживчих кредитів, подані позивачем
до суду як частина кредитної угоди, не
відповідають умовам, які були чинними
на день укладення кредитної угоди,
оскільки вони не містять даних про дату
їх прийняття банком та про дату
набрання ними чинності.

Оскільки судами не встановлені всі
обставини у справі та зроблено помилку
щодо дати початку перебігу строків
позовної давності за кредитним
договором, то ухвалені рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 13
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 14 жовтня
2013 року скасувати і справу направити на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Писана Т.О.

Нагорняк В.А.

Фаловська І.М.