інстанції Ярмола О.Я.Провадження №
22-ц/780/498/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 26
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 08 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач
звернувся до суду з вищезазначеним
позовом.

Позовні вимоги
обґрунтовував тим, що 09.12.2007 року Банк
уклав з відповідачем договір,
відповідно до якого ОСОБА_2 отримав
кредит у розмірі 9840, 12 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 5,04 % річних. Однак, позичальник
не виконує свої зобов'язання за
договором, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість за договором, яка
станом на 16.08.2013 року складає 29781,60 грн.

Рішенням Білоцерківського
міського суду Київської області від 08
листопада 2013 року у задоволені позову
ПАТ КБ « Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просив скасувати рішення суду першої
інстанції через невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення позову. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначав, що суд помилково
застосував строк позовної давності,
оскільки в умовах надання споживчого
кредиту встановлена позовна давність у
п'ять років. Застосування такого строку
можливе лише за заявою сторони, однак
від відповідача заява про застосування
строку позовної давності не надходила.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Судом встановлено, що 09.12.2007 року
ПАТ КБ "ПриватБанк" надав ОСОБА_2 кредит
у розмірі 9840,12 грн. строком на 24 місяці
зі сплатою 5,40% річних за користування
кредитом (а.с.6).

Згідно розрахунку заборгованості
за договором № K3XRF104060153 від 09.12.2007 року,
укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_2, заборгованість останнього
перед Банком станом на 16.08.2013 року
складає 29781, 60 грн. (а.с.3-4).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що сплив
строк позовної давності звернення до
суду, а тому вимога про стягнення
заборгованості до задоволення не
підлягає.

Колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

З матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2 отримав у кредит
в сумі 9840, 12 грн., однак зазначені кошти
в обумовлений договором строк не
повернув. У зв'язку з цим, позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Статтею 259 ЦК України
передбачено, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

В апеляційній скарзі
позивач зазначав, що згідно п. 5.5 Умов
надання споживчого кредиту, терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюються сторонами
тривалістю 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія не може погодитися з
доводами позивача про те, що строк
позовної давності у п»ять років
обумовлено умовами надання споживчого
кредиту та погоджено сторонами.

Як видно з матеріалів справи,
відповідачем підписано лише заяву про
видачу йому кредиту.

У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК
України, правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо від
підписаний його сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1056 ЦК України,
кредитний договір укладається у
письмовій формі, кредитний договір
укладений з недодержанням письмової
форми є нікчемним (ч. 2 ст. 1056 ЦК України).

З наданих позивачем документів
вбачається, що заява про надання
кредиту підписана ОСОБА_2, а умови
надання споживчого кредиту підписані
лише представником (Головою Правління
банку) (а.с. 6, 7-11).

Слід також зазначити, що
спеціальний строк позовної давності
щодо кредитних правовідносин
закріплено п. 5.5 «Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам».
Основний же кредитний договір у
вигляді «Заяви позивальника»
домовленості сторін щодо спливу строку
позовної давності не містить.

Відсутність підпису відповідача
саме на умовах надання споживчого
кредиту фактично надає можливість
банку надавати умови в будь-якій
редакції, з будь-яким строком позовної
давності та стверджувати, що зазначені
умови погоджені з відповідачем. За
таких обставин зазначення в заяві на
видачу кредиту про ознайомлення
відповідача з умовами надання кредиту,
без ідентифікації самих умов, як таких,
що погоджені підписом відповідача, не
може бути належним доказом
ознайомлення та погодження
відповідача саме з тією редакцією умов
на якій наполягає банк.

Щодо посилання апелянта на
відсутність заяви сторони на
застосування строку позовної давності
у даному випадку, є безпідставними.

Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
п. 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

З урахуванням викладеного,
колегія вважає, що висновки суду
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

В апеляційній скарзі не приведено
доводів, які б спростували висновки
суду, викладені в рішенні. Підстав для
задоволення апеляційної скарги при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 08 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: