КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/8789/13-ц
Провадження № 2-о/552/14/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2014 року Київський районний суд
м.Полтава в складі: головуючого судді -
Миронець О.К., секретаря судового
засідання - Шаня О.О., заявника - ОСОБА_1,
представника заінтересованої особи -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань Київського районного суду м.
Полтава цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України Київського району м. Полтави
про встановлення факту належності
документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду
із заявою про встановлення юридичного
факту, а саме факту належності їй
пенсійної справи. В своїй заяві заявник
зазначила, що вона є пенсіонером.03.10.2013
року вона змінила паспорт і в новому
документі її прізвище записали як
«ОСОБА_1». На час оформлення пенсії у
всіх документах прізвище було
зазначено «ОСОБА_1». Отже, з метою
усунення розбіжностей у написанні її
прізвища заявник звернулась до суду та
просить суд встановити факт належності
їй пенсійної справи НОМЕР_1 в
Управлінні пенсійного фонду України
Київського району м. Полтави.

В судовому засіданні заявник
підтримала свою заяву та просить суд її
задовольнити та встановити факт
належності їй пенсійної справи, що
знаходиться в Управлінні пенсійного
фонду України Київського району м.
Полтави.

В судовому засіданні представник
управління пенсійного фонду України
Київського району м. Полтава пояснила,
що пенсійна справа заведена на
прізвище ОСОБА_1, а паспорт виданий на
прізвище ОСОБА_1, що не дає можливості
ідентифікувати особу.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ст.258 ЦПК України у заяві про
встановлення юридичних фактів повинно
бути зазначено:

1) який факт заявник просить
встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або
відновлення документів, що посвідчують
цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

2. До заяви додаються докази, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, і довідка про неможливість
відновлення втрачених документів.

Відповідно до Постанови пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995 року
за №5 «Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» в порядку окремого
провадження розглядаються справи про
встановлення фактів, якщо згідно із
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав, чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення, заявник не має
іншої можливості одержати або
відновити загублений або знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення.

В судовому засіданні заявник не
пояснила з якою метою їй необхідно
встановити даний факт і які юридичні
наслідки породжуватиме встановлення
даного факту. В ході розгляду справи
судом встановлено, що заявник не
зверталась до управління пенсійного
фонду України Київського району в м.
Полтава з питань внесення змін до її
пенсійної справи.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що заява ОСОБА_1
не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 212, 256 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її
заяви про встановлення факту
належності пенсійної справи.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
його проголошення.

Суддя
Миронець
О. К.