Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/842/14
інстанції:Крамаренко А. І.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 18 грудня 2013 року

у справі за поданням державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

16.12.2013 року державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області звернувся до суду з поданням,
погодженим з начальником відділу про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_3

Як підставу для обрання такого
обмеження державний виконавець
посилався на ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та наявність
у ОСОБА_3 невиконаних зобов'язань перед
ОСОБА_4 в сумі 534831 грн. 31 коп., відповідно
рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 26.04.2013
року та зведеного виконавчого
провадження № 964/2 з примусового
виконання виконавчих документів про
стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за
вищевказаним рішенням.

Ухвалою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 18 грудня 2013 року подання
задоволено. ОСОБА_3 тимчасово обмежено
у праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документу до
виконання ним своїх зобов'язань.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на те, що ухвалу суду є
незаконною та необґрунтованою,
постановлена з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
судом неповно з'ясовані обставини
справи, які мають значення для справи,
та не враховано, що відсутні належні
докази щодо його ухилення від
виконання рішення суду. Просить ухвалу
суду скасувати та постановити нову
ухвалу, якою відмовити в задоволенні
подання Бердянського ВДВС про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_3. підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, а за ч.3 ст. 312 ЦПК України,
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Задовольняючи подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції суд першої
інстанції, керуючись ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
виходив із того, що ОСОБА_3 ухиляється
від сплати боргу, оскільки в своїй
заяві від 20.09.2012 року зобов'язався
щомісячно сплачувати частину, проте,
станом на 18.12.2013 року будь-яких
документів на підтвердження повного
або часткового виконання своїх
зобов'язань державному виконавцю не
надав.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки в
матеріалах справи відсутні дані про те,
що ОСОБА_3 викликався до виконавчої
служби і ухилився від сплати боргу.
Крім того, ухвала суду першої інстанції
не відповідає п.п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну» від 21 січня 1994року (зі
змінами), громадянин України може бути
обмежений управі виїзду за кордон, якщо
відносно нього діють неврегульовані
аліменти, договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору у передбачених
законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених у порядку,
передбаченому ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК
України, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Суд першої інстанції не мотивував та не
обґрунтував ухилення ОСОБА_3 від
виконання зобов'язань за судовими
рішеннями.

Державним виконавцем Бердянського
міськрайонного управління юстиції не
доведено ухилення ОСОБА_3 від сплати
боргу, а також те, що його викликав
державний виконавець до державного
виконавчої служби.

Крім того,відповідно ст. 377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Судовий розгляд має відбуватися за
участю державного виконавця, який має
довести факт ухилення боржника від
виконання рішення суду.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, розгляд подання відбувся без
участі державного виконавця.

Таким чином судом порушено порядок
встановлений для вирішення цього
питання, а тому ухвала суду підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд для вирішення питання
про розгляд подання.

Керуючись ст. ст. 307,312, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 18 грудня 2013 року скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
розгляд подання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: