Справа № 191/223/14-ц
Провадження № 2/191/544/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м.
Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді Порошиної О.О.

при секретарі - Силкіної О.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника позивача -
ОСОБА_2

за участю відповідача - ОСОБА_3

за участю представника відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

за участю відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення
боргу за борговими розписками та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що його син, ОСОБА_5 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі з 20
вересня 2002 року до 02 липня 2013 року. В
квітні 2004 року він мав намір придбати
для свого сина житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_2. Про
продаж вказаного будинку він домовився
в усній формі з ОСОБА_6 та ними була
узгоджена ціна продажу 13000,00 грн. та
сплата всіх витрат на оформлення
необхідних документів при купівлі
продажу будинку за його рахунок. На
підтвердження такої домовленості він
передав ОСОБА_6 1060 грн. завдатку в
рахунок належних з нього за договором
платежів і в забезпечення виконання
договору, про що ОСОБА_6 було складено
письмову розписку, в якій вона особисто
вказує, що сплачена ним сума є
завдатком (копія розписки від 04.04.2004р.до
дається). Для остаточного розрахунку з
ОСОБА_6 за купівлю житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_2 та
оформлення будинку ОСОБА_5 взяв у нього
кошти в сумі 13000 грн. 00 коп., про що ним
було написано розписку від 10.07.04. 12
липня 2004 року на його кошти, в розмірі
13000 грн. 00 коп. було придбано житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_2, та сплачено кошти за
оформлення будинку. Відповідно до
ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. П.1 статті
1049 діючого ЦК України, передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. При цьому ч.2 п.1
ст. 1049 Цивільного кодексу встановлює що
якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це.

В липні 2013 року він пред'явив
відповідачам усну вимогу, згідно
розписки та положенням діючого
законодавства України, щодо повернення
заборгованості, на що Відповідачі не
прореагували. До сьогоднішнього часу
Відповідачі ухиляються від повернення
суми боргу, чим порушують взяті на себе
зобов'язання. На час вселення в будинок
Відповідачів, будинок знаходився в
непридатному для проживання стані,
тому ним було зроблено
ремонтно-будівельні роботи в
зазначеному будинку та витрачені кошти
в сумі 2 530 грн. 00 коп. на придбання
будівельних матеріалів. Загальна сума
становить 2 530 грн.00 коп., що
підтверджується накладними а також
показаннями свідків, клопотання про
допит яких ним буде заявлятись. 02 липня
2013 року згідно рішення
Синельниківського міськрайонного суду
шлюб між Відповідачами було розірвано.
В жовтні 2013 року Відповідачка ОСОБА_3
подала позовну заяву до
Синельниківського міськрайонного суду
про поділ спільного майна подружжя.
Оскільки жодним із Відповідачів по
теперішній час не повернуто йому
грошові кошти в сумі 15 873 грн. 93 коп., які
особисто ним витрачено на придбання
житлового будинку та його ремонт, а
також приймаючи до уваги той факт що
сім'я розпалась, а також усвідомлюючи,
що на теперішній час він залишився без
будинку і без коштів, які були ним
витрачено, зазначені порушення його
прав стали підставою для звернення до
суду. Відповідачі, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не
мають жодного відношення до покупки
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, розташований
за адресою: АДРЕСА_2., оскільки не
надавали для його придбання коштів
взагалі. Загальна сума коштів, які
повинні йому сплатити відповідачі
складає 15 873 грн. 93 коп., що є ціною
позову.

У зв'язку із переліченими
неправомірними діями зі сторони
відповідачів він зазнав значної
моральної шкоди, яка виразилася в
емоційних та душевних стражданнях та
хвилюваннях. Своїми неправомірними
діями Відповідачі змусили його
переживати і морально страждати.
Внаслідок протиправної поведінки
відповідачів він на деякий час був
позбавлений можливості реалізувати
свої уподобання та бажання, як звичайна
людина, яка вела досить енергійний
спосіб життя, що викликало у нього
моральні страждання. Ці переживання та
хвилювання негативно позначилися на
його психічному стані, усвідомлення
того факту, що на теперішній час в нього
немає ні житлового будинку, а також
Відповідачами не повернуті кошти взяті
ними у нього при їх спільному житті,
змушує його весь час сильно нервувати і
переживати. Крім цього, протиправні дії
Відповідачів спричинили порушення
його звичного життєвого укладу, тому що
у нього з'явилася необхідність
відстоювати свої права у судовому
порядку, витрачати на це багато свого
часу. Відшкодування заподіяної йому
моральної шкоди визначає у сумі 60 000
гривень. Ця сума обумовлена глибиною
його душевних страждань, значним
погіршенням внаслідок цих страждань
стану його здоров'я та необхідністю
захищати свої права у судовому порядку.
Він був змушений прикладати додаткових
зусиль для організації та налагодження
звичайного режиму життя.

У зв'язку з чим просить суд стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_5,який
зареєстрований за адресою:АДРЕСА_2 та
ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2 та фактично мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 на його користь 13.000 грн.00 коп.
за борговими розписками. Стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_5, який
зареєстрований за адресою:АДРЕСА_2 та
ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2 та фактично мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 на його користь грошові кошти в
розмірі 2873 грн. 93 коп. в рахунок
відшкодування витрат по
ремонтно-будівельним роботам. Стягнути
в солідарному порядку з ОСОБА_5, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та
ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2 та фактично проживає за
адресою: АДРЕСА_1 на його користь
моральну шкоду в розмірі 60000 грн. 00 коп.
Стягнути в солідарному порядку з
відповідачів судові витрати в розмірі
758,93 грн.

У відкритому судовому засіданні
позивач та його представник позивача
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили їх
задовольнити, однак уточнили п.2.
позовних вимог, просять стягнути не
2873,00 грн. солідарно, а 2530 грн. (1250+860+420
грн.)

У відкритому судовому засіданні
відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги
визнав, та пояснив, що дійсно брав у
батька ОСОБА_1 у борг гроші у сумі 13000
грн. для придбання будинку для своєї
сім?ї, про що написав розписку, однак
про це свою дружину не повідомив, на
даний час борг не повернув.

У відкритому судовому засіданні
відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали.
Відповідач пояснила, що про розписки
нічого не знала. Не знала, що її
колишній чоловік брав у батька гроші.
Про цей факт їй стало відомо вже в суді,
а будинок по АДРЕСА_2 купували за
спільні сумісні кошти, а також за кошти
подаровані на весілля.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що у неї була
батьківська хата за адресою: АДРЕСА_2,
будинок був з відключеним світлом, без
вікон, занедбаний, так як в ньому ніхто
не проживав і вони вирішили його
продати. ОСОБА_7 з сином приїжджали
дивилися на будинок дали завдаток 200
доларів і домовилися за ціну будинку 2200
доларів, і про те що вартість угоди за
їхній рахунок. Угода відбулася
нормально, ОСОБА_5 віддав їй основну
суму коштів, а увечері ОСОБА_7 привіз
суму, якої не вистачало 200 доларів.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 30 січня 1998
року купила у ОСОБА_1 будинок за
адресою: АДРЕСА_3 за 5000 доларів.

Таким чином, суд заслухавши сторін, їх
представників, свідків, вивчивши
матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, а відповідно до ч.2
ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
забов'язаний сплатити суму боргу за
весь час прострочення.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, або
інші речі, визначені родовими ознаками,
а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої же
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш, як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавець є юридична
особа, - незалежно від суми. Абзац 2 цієї
же статті говорить про те, що на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позивачем надано суду копію розписки
згідно якої, 10 липня 2004 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_5 був укладений договір позики,
за яким позивач передавав відповідачу
13000 гривень на купівлю будинку і
останній зобов'язується повернути
кошти на протязі двох років.(а.с.12).

А також, надав копію розписки від 25.09.2006
року, згідно якої ОСОБА_9 зобов?язується
повернути кошти в сумі 13000 грн. ОСОБА_1,
які він позичив на купівлю будинку за
першою вимогою. (а.с.13).

В матеріалах справи є договір
купівлі-продажу будинку від 12.07.2004 року,
згідно якого ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6
жилий будинок АДРЕСА_2. (а.с.7).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5
перебували у шлюбі з 20.09.2002 року, згідно
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02.07.2013 року шлюб між
відповідачами розірвано (а.с.17).

Як вбачається з розписки на а.с. 12 та
пояснень відповідача ОСОБА_10, що її
колишній чоловік ОСОБА_5 отримав від
ОСОБА_1 у борг кошти без її відома та
згоди.

Також судом встановлено, що у самій
розписці відсутній підпис ОСОБА_3, що
міг би підтвердити, що дружина знала
про отримання ОСОБА_5 грошей у борг у
ОСОБА_1, а також відсутні відомості на
купівлю якого саме будинку бралася
позика.

Крім того, позивачем не надано доказів,
що ОСОБА_3 знала та була згодна на
отримання позики ОСОБА_5 від ОСОБА_1 в
інтересах сім?ї.

Оскільки, позивачем не доведено, що
взяті у борг 13000 грн. були отримані в
інтересах сім?ї, є об?єктом спільної
сумісної власності подружжя, то суд
дійшов до висновку, що вимоги позивача
про стягнення боргу за розпискою у
розмірі 13000 грн. підлягають стягненню з
відповідача ОСОБА_5, а вимоги про
стягнення цієї суми з відповідача
ОСОБА_3 слід відмовити у зв'язку з не
доведенням, що позика є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Що стосується позовних вимог про
стягнення солідарно з відповідачів
коштів в розмірі 2530,00 грн. в рахунок
відшкодування витрат по
ремонтно-будівельним роботом, суд
вважає не підлягають задоволенню
оскільки надання позивачем копії чеків
на а.с.15-16, про купівлю будівельних
матеріалів, суд не вважає належними,
оскільки з них не вбачається, що дані
будівельні матеріали придбанні для
проведення будівельних робіт у будинку
відповідачів за адресою: АДРЕСА_2.

Моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених ч.2 цієї статті (ч. 1 ст. 1167
ЦК України).

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості, (ч.
З ст. 23 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено та
підтверджено належними письмовими
доказами, що в результаті
неправомірних дій зі сторони
відповідача ОСОБА_5 позивачу
спричинено матеріальні збитки у
розмірі 13000 грн. у зв'язку з
неповерненням позики. В результаті
чого він протягом певного часу
відчував та й переживав душевні
страждання у зв'язку з неотриманням
коштів. Однак, виходячи з принципів
розумності і справедливості вимоги
позивача в частині відшкодування
моральної шкоди у розмірі 60000 грн.
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 500 грн. 00 коп.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
а відповідачеві пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Так, позивачем при подачі позовної
заяви було сплачено судовий збір у
розмірі 758,93 грн. Необхідно було
сплатити позивачеві під час подачі
позовної заяви за вимогу матеріального
характеру 243,60 грн. та за вимогу про
відшкодування моральної шкоди 1% від
ціни позову, в даному випадку ціна
позову складає 60000 грн., отже судовий
збір за дану вимогу має бути сплачений
600 грн., отже з позивача на користь
держави підлягає стягненню
недоплачений судовий збір у розмірі 84
грн. 67 коп.

З огляду на це, суд стягує з відповідача
ОСОБА_5 на користь позивача сплачений
ним судовий збір пропорційно
задоволеної частини вимог, який
дорівнює 129 грн. 01 коп. із розрахунку:

-13500,00 грн. (задоволена сума) : 75873,93 грн.
(ціна позову) х 100 = 17% х 758,93 грн.(сума
сплаченого судового збору) = 129 грн. 01
коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.23, 512, 526, 625, 1046, 1049, 1067, ЦК України,
ст.ст.10, 60, 88, 130, 209, 212, 224-226 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, який проживає та
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 суму боргу
в розмірі 13000 грн. (тринадцять) 00
копійок.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, який проживає та
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 моральну
шкоду в розмірі 500 (п"ятсот) грн.00
копійок.

В іншій частині позовних вимог-
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, який проживає та
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_1 судові витрати по
справі у вигляді судового збору в
розмірі - 129 грн.01 коп.

Достягнути з позивача ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2 який проживає
та зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 -
84 грн. 67 коп. на користь держави в особі
Отримувача: Управління Державно-
казначейської служби України у
м.Синельниковому Дніпропетровської
області, код ЗКПО 37016468, Банк ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області МФО 805012,
КБКД 22030001, р/р 0034, код ЄДРПО
Синельниківського міськрайонного
суду- 26509592 .

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. О. Порошина