АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/320/2014
Головуючий в І інстанції Бойко М.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 21 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Чиркової К.Г. Фурман Т.Г.При
секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на додаткове рішення
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 27
червня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення
грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення
боргу за договором підряду.

Ухвалою від 21 лютого 2012 року, яка
набрала чинності, суд залишив позовну
заяву ОСОБА_5 без розгляду з підстав,
передбачених п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

В березні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із заявою про ухвалення
додаткового рішення, в якій,
посилаючись на те, що в процесі
розгляду справи по суті за його
клопотанням для підтвердження
заперечень щодо заявлених до нього
вимог судом була призначена і
проведена будівельно-технічна
експертиза, просив суд стягнути з
ОСОБА_5 понесені ним витрати на її
оплату в сумі, пропорційній до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких було відмовлено, а саме: в сумі 2506
грн. 35 корп.

Додатковим рішенням від 27 червня 2013
року суд стягнув з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 витрати з оплати проведення
судової будівельно-технічної
експертизи в сумі 2506 грн. 35 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
додаткове рішення суду скасувати та
відмовити ОСОБА_6 у задоволенні
заявлених ним вимог, зазначаючи, що
понесені ОСОБА_6 судові витрати
стягнуті з нього судом необґрунтовано,
в порушення норм процесуального
законодавства.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_6 її доводи не визнав,
рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Стягуючи на користь ОСОБА_6 грошові
кошти, суд виходив з того, що він у даній
цивільній справі поніс витрати на
оплату судової експертизи, призначення
якої за його заявою викликане
необхідністю доводити свої
заперечення проти заявлених ОСОБА_5
позовних вимог, які в кінцевому
результаті були частково задоволені
судом при вирішенні іншої цивільної
справи.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду не можна, оскільки вони
зроблені з порушенням діючого в
Україні цивільного процесуального
законодавства, що частково призвело до
неправильного вирішення порушеного
ОСОБА_6 питання.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що у вересні 2011 року ОСОБА_5 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_6 про
стягнення боргу за договором виконання
робіт в сумі 13000 грн.

Ухвалою від 11 жовтня 2011 року суд
відкрив провадження у справі за
наведеною вище заявою ОСОБА_5 і справа
неодноразово призначалася до розгляду,
а 24 листопада 2011 року суд задовольнив
клопотання ОСОБА_6 та призначив судову
будівельно-технічну експертизу, на
вирішення якої поставив питання щодо
наявних недоліків у виконаних
позивачем роботах та щодо вартості
робіт, необхідних для усунення цих
недоліків (а.с.41, 43).

26 грудня 2011 року судова
будівельно-технічна експертиза була
проведена, про що свідчить направлений
до суду висновок №79, а ОСОБА_6 12 грудня
2011 року оплатив її вартість в сумі 3500
грн. (а.с.48-63).

Відповідно до висновку експерт
встановив пошкодження та недоліки
встановлених в квартирі ОСОБА_6 за
укладеним із ОСОБА_5 договором
металопластикових конструкцій та
визначив вартість
ремонтно-будівельних робіт по
відновленню цих конструкцій у розмірі
5380 грн.

Спір, що виник між сторонами в даній
справі судом вирішений не був. Ухвалою
від 21 лютого 2012 року суд залишив
позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
стягнення боргу за договором виконаних
робіт без розгляду на підставі п.3 ч.1
ст.207 ЦПК України (в зв'язку з повторною
неявкою позивача в судове засідання),
(а.с.72). Питання щодо розподілу судових
витрат судом не вирішувалося.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України
у разі залишення заяви без розгляду
відповідач має право заявити вимоги
про компенсацію здійснених ним витрат,
пов'язаних з розглядом справи,
внаслідок необґрунтованих дій
позивача.

Як вбачається із змісту заяви, з якою
ОСОБА_6 звернувся до суду з приводу
стягнення понесених ним витрат на
проведення судової експертизи, вона є
позовною заявою, в якій ОСОБА_6 є
позивачем, а ОСОБА_5 - відповідачем
(а.с.91-92).

Суд розглянув цю заяву і ухвалив за
наслідком її розгляду додаткове
рішення, зазначивши про те, що
розглянута справа саме за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення судових
витрат, однак в порушення норм
цивільного процесуального
законодавства не вирішував питання про
відкриття провадження у цивільній
справі, а вважав її продовженням
цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про стягнення боргу за
договором виконаних робіт, що призвело
до ухвалення додаткового рішення без
постановлення основного.

Враховуючи, що ОСОБА_6 звернувся до суду
за захистом своїх прав у спосіб, що
передбачений діючим в Україні
законодавством та зважаючи, що суд
апеляційної інстанції за наслідком
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції не уповноважений
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що наведене вище
порушення судом порядку розгляду
позовних заяв не може бути підставою
для скасування ухваленого додаткового
рішення і вважає, що це судове рішення
підлягає зміні із виключенням із його
змісту поняття «додаткове».

Що ж стосується обґрунтованості
заявлених ОСОБА_6 вимог, то колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що порушене
ОСОБА_6 питання підлягає вирішенню з
врахуванням тієї обставини, що не
оскаржуючи ухвалу суду від 21.02.2012 року
про залишення його позовної заяви без
розгляду, ОСОБА_5 звернувся до суду з
аналогічним позовом, який був
вирішений по суті Новокаховським
міським судом з ухваленням рішення
16.11.2012 року, яким постановлено стягнути
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
заборгованість по договору побутового
підряду в сумі 11900 грн. та 1517,19 грн. на
відшкодування понесених судових
витрат.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовлено.

Питання щодо розподілу судових витрат
на користь відповідача пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено, як це передбачено ч.1 ст.88
ЦПК України, судом не вирішувалося, а в
мотивувальній частині судового
рішення зазначено про те, що витрати на
проведення судової експертизи ОСОБА_6
поніс в іншій справі (а.с.97-112).

Зазначене судове рішення набрало
чинності 25.12.2012 року.

Отже, враховуючи, що при вирішенні
спору, який виник між сторонами,
заперечуючи проти заявлених до нього
позовних вимог, ОСОБА_6 посилався на
обставини, для підтвердження яких
виникала необхідність у призначенні
експертизи і його заперечення щодо
недоліків виконаних ОСОБА_5 робіт
частково були підтверджені висновками
судової будівельно-технічної
експертизи від 26.12.2011 р., витрати на
проведення якої поніс ОСОБА_6, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновки
суду про те, що він має право на
компенсацію здійснених ним витрат
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких ОСОБА_5
відмовлено. (ч.1 ст.88, ч.3 ст.89 ЦПК
України).

Разом з тим при визначенні розміру
компенсації суд не врахував, що
первісно ціна заявленого ОСОБА_5 позову
становила 13000 грн. і цей позов при
вирішенні спору по суті був
задоволений на суму 11900 грн., що в
пропорції до заявлених позовних вимог
становить 91,5%.

Тому з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено, підлягає стягненню 297 грн. 50
коп. (8,5% від 3500 грн.), а не 2506,35 грн., як це
помилково визначив суд, не врахувавши,
що заперечення ОСОБА_6 в даній справі
лише частково стосувалися предмета
позову, заявленого ОСОБА_5 повторно на
суму 36725 грн., із яких 13000 грн. - борг за
договором підряду і 23725 грн. - неустойка.

Таким чином, колегія суддів вважає за
необхідне зменшити розмір стягнених із
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрат з
оплати проведення судової
будівельно-технічної експертизи з 2506
грн. 35 коп. до 297 грн. 50 коп.,
відповідно змінивши ухвалене судом
рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 частково
задовольнити.

Додаткове рішення Новокаховського
міського суду Херсонської області від
27 червня 2013 року змінити: виключити з
його змісту поняття «додаткове» і
зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6 витрат з оплати
проведення судової
будівельно-технічної експертизи з 2506
грн. 35 коп. до 297 грн. 50 коп. (двохсот
дев'яносто семи гривень 50 коп.).

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя
Л.В. Пузанова