У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів:
Закропивного О.В., Лесько А.О.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 5 липня 2013
року та рішення апеляційного суду
Херсонської області від 24 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне
товариство акціонерний банк
«Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк»)
звернувся до суду із указаним позовом,
у якому просило звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом проведення
процедури в межах виконавчого
провадження з початковою ціною продажу
відповідно до іпотечної вартості,
визначеної за згодою сторін у розмірі
212 тис. грн.

В обґрунтування позову зазначало, що за
умовами кредитного договору від 19
вересня 2007 року та додаткової угоди до
нього від 19 вересня 2007 року
ОСОБА_3 отримав споживчий кредит в сумі
19 800 дол. США із сплатою 12,5 %
річних та кінцевим строком повернення
боргу 19 вересня 2019 року. Указані
кредитні зобов'язання було забезпечено
іпотекою згідно договором від 19
вересня 2007 року, укладеним із
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за умовами якого
останні передали в іпотеку банку
належну їм на праві власності квартиру
АДРЕСА_1. Оскільки ОСОБА_3 свого
зобов'язання зі сплати визначених
кредитним договором щомісячних
платежів не виконав, станом на 11 квітня
2013 року утворилась заборгованість у
розмірі 31 518,05 дол. США, що еквівалентно
251 923 грн 77 коп., та 183 848 грн 84 коп., у
рахунок погашення якої просить
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від
5 липня 2013 року позов ПАТ АБ
«Укргазбанк» задоволено. Звернуто
стягнення на предмет іпотеки шляхом
продажу трикімнатної квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4
по Ѕ частини, на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження за початковою ціною 212 тис.
грн у процесі проведення виконавчих
дій та задовольнити за рахунок коштів
отриманих від реалізації предмета
іпотеки вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» за
кредитним договором від 19 вересня 2007
року № 318 у загальній сумі 31
518,05 дол. США, що еквівалентно 251 923 грн 77
коп., та 183 848 грн 84 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 24 червня
2014 року рішення місцевого суду
змінено, зазначивши, що продаж предмета
іпотеки здійснюється на прилюдних
торгах за початковою ціною
встановленою на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності, незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій. У решті
рішення місцевого суду залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять
скасувати судові рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачі взяті на себе кредитні
зобов'язання належним чином не
виконують, а тому наявні підстави для
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
частково рішення районного суду та
постановляючи нове рішення, виходив із
того, що сторони визначили початкову
ціну продажу предмета іпотеки з
прилюдних торгів у розмірі 90 %
від його вартості, визначеної суб'єктом
оціночної діяльності, а тому висновок
суду про встановлення початкової ціни
предмета іпотеки на рівні його оцінки
станом на час укладення договору
іпотеки суперечить умовам договору та
вимогам законодавства.

Проте повністю погодитися з висновками
суду апеляційної інстанції не можна.

Судами установлено, що 19 вересня 2007
року між відкритим акціонерним
товариством «Укргазбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, за умовами якого
ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 19 тис.
доларів США, строком повернення до 19
вересня 2019 року та зі сплатою 12,5 %
річних. Кредитні зобов'язання також
забезпечені договором іпотеки,
укладеним між банком, ОСОБА_3 і ОСОБА_4
Взяті на себе кредитні зобов'язання
відповідач належним чином не виконує, у
зв'язку з чим за ним утворилася
кредитна заборгованість станом на 11
квітня 2013 року у розмірі 31
518,05 доларів США, що еквівалентно 251 923
грн 77 коп., а також 183 848 грн 84 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України
«Про іпотеку» ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції,
що продаж предмета іпотеки
здійснюється на прилюдних торгах за
початковою ціною, встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності, незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Разом з тим колегія суддів не може
погодитися із сумою, яка підлягає
стягненню у рахунок невиконання
кредитних зобов'язань.

У матеріалах справи міститься
надіслана на адресу ОСОБА_3 претензія
ПАТ АБ «Укргазбанк» від 11 грудня 2012
року про повернення заборгованості за
кредитом, пенею та штрафним санкціям, у
якій зазначено, що заборгованість
відповідача станом на 10 грудня 2012 року
складає 30 662,37 доларів США з відповідним
розрахунком. Також наявна
заборгованість зі штрафних санкцій
відповідно до пункту 4.2 іпотечного
договору у розмірі 10 600 грн та пені у
розмірі 0,1% від суми невиконаного
зобов'язання за кожен день
прострочення платежу від дня
виникнення такої прострочи.

Разом з тим суд звернув стягнення на
предмет іпотеки та задовольнив за
рахунок коштів, отриманих від продажу
предмета іпотеки, вимогу банку про
стягнення 31 518,05 доларів США, що
еквівалентно 251 923 грн та 183 848 грн 84 коп.
При цьому у матеріалах справи
відсутній розрахунок щодо суми коштів
у розмірі 183 848 грн 84 коп., оскільки у
позовній заяві та доданому до неї
розрахунку містяться складові
кредитної заборгованості у розмірі 31
518,05 доларів США, а походження суми у
розмірі 183 848 грн 84 коп. не
зазначено.

Відповідно до п. п. 11, 14 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення
у цивільній справі» у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. При задоволенні позову
про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні. При
стягненні періодичних платежів суд має
вказати період, протягом якого
проводиться виконання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
на зазначені порушення судом першої
інстанції уваги не звернув та дійшов
передчасного висновку про залишення
без змін судового рішення в частині
визначення суми кредитної
заборгованості без наявності повного
розрахунку суми кредитної
заборгованості.

За таких обставин рішення апеляційного
суду не відповідає вимогам ст. ст.
212-214 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338
ЦПК України є підставою для його
скасування з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 24 червня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

М.Є. Червиснька

В.А. Черненко