У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Ступак О.В.,

Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, за касаційною
скаргою фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 на рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 15
квітня 2014 року та рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 21
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року фізична
особа‒?підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3) звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування
з їх незаконного володіння
двостійкового підйомника моделі БС-178-00
та будівельних матеріалів,
використаних ним при будівництві
кам'яної будівлі і благоустрою
території нежитлового об'єкта по
АДРЕСА_1, а саме: каміння бортового БР
300.30.15 кількістю 110 штук; щебеню з
природного каміння для будівельних
робіт, фракція 10-20 мм, марка М1000 і
більше, кількістю 31,104 м3 ; щебеню
з природного каміння для будівельних
робіт фракція 40-70 мм, марка М1000
і більше, кількістю 262,6897 м3 ; каменю
бутового М400-600 кількістю 14,3 м3 ;
блоків бетонних для стін підвалів
марки ФБС 24.4.6-Т ГОСТ 13579-78 кількістю 30
штук; арматури д8 кількістю 0,371 т.; труби
проф. 60x40x2 (6м) кількістю 0,094 т; куток 50x50x5
(міра 6м) кількістю 0,046 т.; швелера 811,7 м
кількістю 0,083 т.; профнастіл оц. 0,5 Н-45
кількістю 223,294 м2 ; профнастіл оц. 0,5 RAL
(ультрам.) С 10,5002 кількістю 44,185 м2 ;
профілю UD-27 4м. кількістю 50 штук; профілю
CW-75/4м. кількістю 4 штуки; труби ф-110x3,2x3000
кількістю 4 штуки, труби ф-110x3,2x1000; сітки
10x100 (0,38x1,5) кількістю 24 штуки; саморізів
ЦБ4, 8x35 по металу кількістю 1
330 штук; шайб ЦБс рез. пр. ксамор.ф. 4,8,
кількістю 1330 штук; куток 40x4 (міра 6 м)
кількістю 0,163 т; куток 35x4 (ндл до 9 м)
кількістю 0,193 т; куток 50x50x4 (ндл)
кількістю 0,108 т; кутка 32x32x4 (ндл до 9 м.)
кількістю 0,039 т; листів 2 (1,25x2,5)
кількістю 0,357 т; листів 2 (1x2) кількістю
0,033 т; листи ПВ 408 (0,8x2,5) кількістю 0,036 т;
радіаторів, труб, аксесуарів; семи
металопластикових вікон WinТесh; одних
дверей металевих із зашивкою; плівка
самокл. 5см х 3м алюмінієвий, кількістю 25
штук.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач указував на те, що 28
лютого 2008 року він уклав з ТОВ «ДВС»,
учасником якого він був до квітня цього
ж року, договір оренди, за яким отримав
у користування частину нежитлових
споруд по АДРЕСА_1, а саме: окрему
споруду ‒? трубозгибочний цех літ. «Г-1»
площею 60,9 м2 , окрему споруду ‒? склад
літ. «Д» площею 19,1 м2 , окрему споруду ‒?
прохідна літ. «В-1» площею 9,5 м2 , частину
окремої споруди теслярського цеху літ.
«Е-1»: Ѕ частини приміщення «1»
загальною площею 77,5 м2 , тобто 38,7 м2 ,
приміщення «5» площею 28,0 м2 , (а всього
літ. «Е-1» орендується площі 66,7 м2 , 2/3
частини окремої споруди ‒?
складу-навісу літ. «И-1» площею 46,7 м2 ,
окрему споруду ‒? склад-навіс літ. «К-1»
площею 51 м2 , окрему споруду ‒?
склад-навіс літ. 1 площею 46,5 м2 , загальна
площа об'єкта, що орендується, складає
281,3 м2 .

Протягом 2008 року він отримав
відповідні дозволи на розміщення
автостоянки, виконав роботи по
благоустрою території нежитлового
об'єкта: зніс частину будівель та на їх
місці побудував єдину кам'яну споруду,
будівництво якої не завершено. Також на
території майнового комплексу ним
встановлено двостійковий підйомник.

20 травня 2009 року нежитловий об'єкт
разом з земельною ділянкою, на якій він
знаходився, ТОВ «ДВС» продало
відповідачам. Оскільки відповідачі
відмовлялися відшкодувати йому
вартість виконаних робіт та
використаних матеріалів загальною
вартістю 127 758 грн 97 коп., або надати
можливість демонтувати та вивезти
зазначене майно, позивач просив
задовольнити позов.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15 квітня 2014 року
в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 21 травня
2014 року апеляційну скаргу ФОП
ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15 квітня 2014 року
в частині витребування будівельних
матеріалів з чужого незаконного
володіння скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_3 просить
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 15 квітня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 21 травня 2014
року скасувати, та ухвалити нове
рішення яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
порушення цими судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції та ухвалюючи нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ФОП
ОСОБА_3 про витребування будівельних
матеріалів з чужого незаконного
володіння з інших підстав, апеляційний
суд указував на те, що окільки
позивачем були знесені об'єкти,
розташовані на земельній ділянці, без
погодження з власником, на місці яких
був збудований інший об'єкт, який є
самочинним будівництвом, тому вимоги
про витребування з чужого незаконного
володіння будівельних матеріалів,
використаних при такому будівництві,
задоволенню не підлягають. У частині
підстав відмови в витребуванні з
чужого незаконного володіння
двостійкового підйомника апеляційний
суд погодився з висновками суду першої
інстанції, залишивши в цій частині
рішення суду без змін.

Однак з такими висновками суду
апеляційної інстанції повністю
погодитися не можна.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідають.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Отже, правом на витребування майна
наділений лише власник.

Установлено, що позивач був одним із
учасників (засновників) ТОВ
«ДВС» до квітня 2008 року і його
директором.

Згідно з договором купівлі-продажу
комунального майна ТОВ «ДВС» придбало
у Миколаївської міської ради
нежитловий об'єкт по
АДРЕСА_1.

28 лютого 2008 року між ТОВ «ДВС» і
приватним підприємцем ОСОБА_3 був
укладений договір оренди, згідно з яким
позивач отримав в оренду частину
нежитлових споруд, розташовани по
АДРЕСА_1.

За договором купівлі-продажу від 12
травня 2009 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4
придбали у ТОВ «ДВС» у рівних частках,
кожен по Ѕ частини,
нежитловий об'єкт по АДРЕСА_1.

За висновками судово-будівельної
експертизи встановлено
невідповідність даних, які містяться в
архівній справі об'єкта, наявній у бюро
технічної інвертаризації, фактичному
розташуванню будівель на земельній
ділянці.

Зазначені об'єкти не було завершено
будівництвом та не прийнято до
експлуатації.

Суд першої інстанції вважав доводи
позивача про те, що за його кошти та на
законних підставах були виконані
роботи з благоустрою території по
АДРЕСА_1 такими, що не заслуговують на
увагу, оскільки відсутні докази про
приймання об'єкта оренди позивачем
після укладення договору оренди від 28
лютого 2008 року, що передбачено п. 5.1
договору оренди.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано доказів того, що ним на
законних підставах, за його кошти та у
зазначений ним період часу були
здійснені роботи з благоустрою,
знесенню будівель літ. Г, Д, К, Л та 2/3
частини будівлі літ. «И», та на їх місці
побудовано будівлі складу, підпірної
стіни, замощення і огорожі на території
майнового комплексу, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Крім того, суд першої
інстанції зазначив, що не надано
позивачем доказів існування на цей час
двостійкового підйомника моделі БС-178-00
по АДРЕСА_1 та порушення його права
власності на це майно з боку
відповідачів.

До таких висновків суд першої
інстанції дійшов на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 21 травня
2014 року 2014 року скасувати, рішення
Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 15 квітня 2014 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:
М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

О.В. Ступак

О.В. Попович