22-ц/775/1699/2014(м)
Головуючий у І інстанціі
І м е н е м У к р а ї н и
17 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецькоі області
Суддів -
Мальцевої Є.Є., Баркова В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «РІОН» до ОСОБА_2,
приватного нотаріусу Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
третя особа публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» про розірвання
договору, повернення майна та визнання
права власності за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк», в особі його представника -
Мускатіньєвої О.В., на рішення
Іллічівського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 05
листопада 2014 року,
У листопаді 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «РІОН»
(далі - ТОВ «РІОН» або товариство)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2,
приватного нотаріусу Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
в якому просило розірвати договір
купівлі - продажу від 08 грудня 2004 року
14/100 частин нежитлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, розташованого на
земельній ділянці, яке складається з
нежилого приміщення № 66, з підвалу
літ.А/п нежилого приміщення № 68,
загальною площею - 507,3 кв.м., зобов'язати
відповідачку повернути позивачу
вказане нежиле приміщення та визнати
за товариством право власності на це
нежитлове приміщення.
Посилалось на те, що за умовами
вказаного договору купівлі-продажу
відповідачка зобов'язалась сплатити
грошові кошти у розмірі 126825 грн. до 08
грудня 2019 року, однак у подальшому
відмовилась від своїх обов'язків за
По справі, 30 грудня 2013 року
Іллічівським районним судом міста
Маріуполя Донецької області
ухвалювалось заочне рішення про
задоволення позову ТОВ «РІОН» до
ОСОБА_2, приватного нотаріусу
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
розірвання правочину, зобов'язання
повернути частину нежилого приміщення
та визнання права власності, яке було
скасовано на підставі ухвали того ж
суду від 24 вересня 2014 року.
Рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
05 листопада 2014 року позов ТОВ «РІОН» до
ОСОБА_2, приватного нотаріуса
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
розірвання договору, повернення майна
та визнання права власності
задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу 14/100
часток нежилого приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, а саме нежиле приміщення № 66, з
підвалу літ А/п нежиле приміщення № 68,
загальною - 507,3 кв.м., укладений 08 грудня
2004 року між товариством з обмеженою
відповідальністю «РІОН» та ОСОБА_2

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути
товариству з обмеженою
відповідальністю «РІОН» 14/100 часток
нежилого приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, а саме нежиле приміщення № 66, з
підвалу літ А/п нежиле приміщення № 68,
загальною - 507,3 кв.м.

Визнано за товариством з обмеженою
відповідальністю «РІОН» право
власності на 14/100 часток нежилого
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, а саме
нежиле приміщення № 66, з підвалу літ А/п
нежиле приміщення № 68, загальною
площею - 507,3 кв.м.

Не погоджуючись з рішенням суду і
посилаючись в апеляційній скарзі на
неповне з'ясування обставин справи, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права,
третя особа: ПАТ «ОТП Банк», в особі
його представника - Мускатіньєвої О.В.,
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ТОВ «РІОН»
відмовити в повному обсягу.

Зокрема зазначає, що станом на
теперішній час будь-які законні
правові підстави для розірвання
Договору купівлі-продажу № 6419 від 08
грудня 2004 року, укладеного між ТОВ
«РІОН» та ОСОБА_2, посвідченого
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
відсутні, оскільки цей Договір
укладений відповідно до вимог чинного
законодавства, всі істотні умови щодо
його виконання визначені Покупцем та
Продавцем вільно, на власний розсуд,
строки реального настання правових
наслідків щодо зміни та припинення
цивільних прав та обов'язків
обумовлено та зафіксовано у тексті
даного Договору, який є нотаріально
посвідченим і за умовами якого
Покупцем ОСОБА_2 отримано у власність
нерухоме майно, право власності на яке
вона зареєструвала належним чином, що
також обумовлено в Договорі, а у
подальшому вона розпорядилася на
власний розсуд.

При цьому у вказаному Договорі
купівлі-продажу встановлено строк
виконання зобов'язання щодо сплати
грошових коштів Стороною -Покупцем
конкретною датою даної події - 08 грудня
2019 року.

Оскільки станом на теперішній час
строк виконання зобов'язання щодо
повернення грошових за Договором
купівлі - продажу № 6419 від 08 грудня 2004
року не сплинув, предмет спору
відсутній.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності представника позивача,
відповідачів, які належним чином
повідомлені про час і місце судового
розгляду справи. Сторони направили
заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника третьої особи:
ПАТ «ОТП Банк» - Мускатіньєвої О.В., яка
підтримала доводи апеляційної скарги,
просила рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову ТОВ «РІОН»,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що доводи
позивача про відмову відповідачки
виконати свої обов'язки щодо оплати
переданого їй майна визнані
відповідачкою ОСОБА_2 і є такими, що
істотно порушують умови договору
купівлі-продажу.

Враховуючи односторонню відмову
ОСОБА_2 від виконання умов договору та
ухилення від його розірвання в
позасудовому порядку, суд дійшов
висновку, що договір підлягає
розірванню за рішенням суду.

Той факт, що строк виконання
відповідачкою зобов'язання не збіг, в
даному випадку, не має юридичного
значення, оскільки за змістом
наведених судом норм цивільного
законодавства, а саме ст.ст.525, 538, 615, 629,
638, 651, 691 ЦК України, достатньою
правовою підставою для розірвання
договору є наявність очевидних підстав
вважати, що контрагент не виконує
свого обов'язку у встановлений строк
(термін). Письмове повідомлення
відповідачкою позивача про небажання
виконувати свої обов'язки за договором
та визнання нею позову є беззаперечним
свідченням наявності таких підстав,
зважаючи на які суд задовольнив позов,
маючи на увазі, зокрема й те, що таке
рішення не порушує прав третьої особи
на предмет іпотеки, оскільки статтею 23
Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існувала до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Вирішуючи вимоги про визнання права
власності на 14/100 часток нежилого
приміщення у будинку № АДРЕСА_1 , суд
виходив з того, що відповідно до ст.328 ЦК
України право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
та вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Враховуючи, що на цей час право
власності на приведене майно
зареєстроване за ОСОБА_2, тоді як
правові підстави для цього припинені ,
суд керуючись положеннями ст.ст.328,1212,
1213 ЦК, дійшов висновку про можливість
зобов'язати ОСОБА_2 повернути ТОВ
«РІОН» 14/100 часток нежилого приміщення
за адресою: АДРЕСА_1, а саме нежиле
приміщення № 66, з підвалу літ. А/п
нежиле приміщення № 68, загальною
площею -507,3 кв.м та визнати за позивачем
право власності на вказане нежиле
приміщення.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися, оскільки він відповідає
обставинам справи, наданим доказам і
нормам матеріального та
процесуального права.

Стаття 655 ЦК України закріплює
законодавче визначення договору
кпівлі-продажу, згідно з яким це
договір, за яким одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій сторона (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За загальним правилом (частина перша
статті 692 ЦК України) оплата товару за
договором купівлі-продажу
здійснюється після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно із частиною другою статті 692 ЦК
України покупець повинен виконати свій
обов'язок щодо оплати одразу в повному
обсязі, тобто сплатити продавцеві
повну ціну переданого товару.

Разом з тим, сторони можуть відійти від
цього положення, застосувавши
розстрочення платежу (частина друга
статті 692 ЦК України).

У випадку, якщо договором
купівлі-продажу передбачена оплата
товару через певний час після його
передачі покупцю, покупець повинен
провести оплату в строк, передбачений
договором.

Як встановлено судом і це
підтверджується матеріалами справи, за
договором від 08 грудня 2004 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованим в Маріупольському БТІ 13
грудня 2004 року за № 1226, ТОВ «РІОН»
продало, а ОСОБА_2 купила 14/100 часток
нежилого приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, розташоване на земельній
ділянці, а саме нежиле приміщення № 66,
з підвалу літ.А/п нежиле приміщення № 68,
загальною площею - 507,3 кв.м. (а.с.6,8).

За умовами договору продаж вчинено за
126825 грн., які покупець, відповідачка по
справі, зобов'язується перерахувати на
рахунок продавця (позивача)
безготівкою або внести готівкою до 08
грудня 2019 року. Покупець ОСОБА_2 у
подальшому відмовилась від своїх
обов'язків за вказаним договором, про
що письмово повідомила позивача 04
вересня 2013 року (а.с.28).

На підставі договору іпотеки № РМ - SME
105/081/2008 від 11 березня 2008 року закрите
акціонерне товариство «ОТП Банк», з
однієї сторони, та ОСОБА_2, з другої
сторони, уклали договір іпотеки,
предметом якого є: нежиле приміщення №
66, № 68, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; нежиле приміщення № 66, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.43-46).

Відповідно до положень частини третьої
статті 692 ЦК України, якщо покупець не
виконує свого обов'язку щодо оплати
переданого йому товару в установлений
договором купівлі-продажу строк,
продавець набуває право вимоги такої
оплати та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами,
або розірвання договору з підстав,
передбачених статтею 651 ЦК України.

Однією з підстав розірвання договору є
істотне порушення стороною цього
договору.

Істотнім є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкода друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору
(абзац другий частини другої статті 651
ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення
договору однією зі сторін, яке тягне
для другої сторони неможливість
досягнення нею цілей договору.

Отже, задовольняючи позов про
розірвання укладеного між ТОВ «РІОН»
та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу,
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що остання допустила істотне
порушення умов договору, оскільки
відмовилась від оплати за спірне
нежитлове приміщення, про що письмово
повідомила продавця.

Зазначеним істотним порушенням
договору відповідачкою ОСОБА_2
позивачу завдано шкоди у розмірі 126825
грн., який не дозволяє товариству
отримати очікуване при укладенні
договору.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності предмету спору, оскільки
визначений сторонами строк повернення
грошових коштів за договором
купівлі-продажу не сплинув, являються
неспроможними.

Як зазначено в п.2 спірного договору,
покупець зобов'язалася перерахувати
грошові кошти на рахунок продавця
безготівкою або внести готівкою до
восьмого грудня дві тисячі
дев'ятнадцятого року.

Разом з тим, покупець ОСОБА_2 направила
продавцю ТОВ «РІОН» заяву від 04 вересня
2013 року, в якій відмовилась від
подальшого виконання договору,
посилаючись на те, що грошові кошти не
зможе повернути.

За таких обставин погодитися з
доводами апелянта, що не настав строк
платежу, а тому позивач передчасно
звернувся до суду з позовом про
розірвання договору купівлі-продажу,
погодитися неможливо.

Відповідно до положень ст.23 Закону
України «Про іпотеку», у разі переходу
права власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома недоведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Як пояснила в апеляційному суді
представник Банку, на спірне нежиле
приміщення, яке є предметом договору
іпотеки, на підставі виконавчого
напису нотаріуса звернуто стягнення і
відкрито виконавче провадження.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги, щодо відсутності будь-яких
правових підстав для розірвання
договору купівлі-продажу № 6419 від 08
грудня 2004 року, укладеного між ТОВ
«РІОН» та ОСОБА_2, являються
необґрунтованими та не приводять
апеляційний суд до висновку про
порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які є
підставами для скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення в
апеляційному порядку.

Оскільки рішення суду відповідає
нормам матеріального і процесуального
права апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314,315 ЦПК
України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк», в
особі його представника -
Мускатіньєвої О.В., відхилити.

Рішення Іллічівського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 05 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня моменту
набрання чинності шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Т.Б.Ткаченко

Судді
Є.Є.Мальцева

В.М.Барков