У Х В А Л А І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И 17 грудня 2014 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у
складі: головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів: Леванчука А.О., Лесько А.О.,
Хопти С.Ф., Черненко В.А.,-розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи:
ОСОБА_8, приватний нотаріус
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_9, про розірвання
договору купівлі-продажу, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Київської області
від 21 жовтня 2014 року,
в с т а н о в и л а: У квітні 2014 року
ОСОБА_5 звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що вона уповноважила свою онуку
ОСОБА_8 на продаж відповідачу ОСОБА_6
належної їй на праві власності
квартири АДРЕСА_1. 4 травня 2011 року між
ОСОБА_8, яка діяла від її імені, та
ОСОБА_6 був укладений договір
купівлі-продажу вказаної квартири.
Позивач ОСОБА_5 стверджувала, що
відповідач порушив істотні умови
вищезазначеного договору та не передав
їй грошові кошти за придбання квартири,
а також позбавив її права власності на
квартиру. У зв'язку з чим ОСОБА_5 просила
розірвати договір купівлі-продажу
квартири від 4 травня 2011 року. Рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 4
серпня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_5 відмовлено. Рішенням
апеляційного суду Київської області
від 21 жовтня 2014 року рішення районного
суду скасовано й ухвалено нове рішення
у справі про задоволення позову ОСОБА_5
У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи порушенням судом норм
процесуального та матеріального права,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини справи, вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу відповідно
до норм матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Рішення суду першої
інстанції відповідає цим вимогам. Так,
місцевим судом було встановлено, що
відповідно до довіреності від 2 квітня
2011 року, посвідченої приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_10. за реєстровим № 526,
ОСОБА_5 уповноважила свою онуку ОСОБА_8
на продаж належної їй на праві
власності однокімнатної квартири
АДРЕСА_1 (а. с. 10). Згідно з договором
купівлі-продажу від 4 травня 2011 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_9 за реєстровим № 2140,
ОСОБА_8 діючи на підставі
вищезазначеної довіреності від імені
ОСОБА_5 продала квартиру АДРЕСА_1,
ОСОБА_6 (а. с. 7-9). Умовами договору
купівлі-продажу, а саме п. п. 2. 1, 2.2
передбачено, що продаж вищевказаної
квартири за домовленістю сторін
вчиняється за 289 967 грн, які отримані
продавцем від покупця до підписання
цього договору. Підписання цього
договору продавцем та покупцем є
підтвердженням факту повного
розрахунку за продану квартиру та
свідчить про відсутність у нього до
покупця будь-яких претензій майнового
та фінансового характеру. Відповідно
до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Встановивши вищезазначені обставини у
справі, а також те, що позивач не довів
факту порушення ОСОБА_6 істотних умов
договору купівлі-продажу, суд першої
інстанції з урахуванням положень
ч. 2 ст. 651 ЦК України, дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для розірвання
спірного договору. Скасовуючи законне
й обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд вдався до
переоцінки доказів, які були
досліджені місцевим судом й не
досліджуючи нових доказів дійшов
помилкового висновку про те, що наявні
підстави для розірвання договору
купівлі-продажу. При цьому суд
посилався на визнання відповідачем
ОСОБА_6 того факту, що він не передавав
ОСОБА_5 грошові кошти за придбання
квартири, а отже суд вважав, що ці
обставини свідчать про істотне
порушення умов договору стороною
договору ОСОБА_6, і, виходячи із цього є
підставою для розірвання спірного
договору купівлі-продажу квартири.
Проте такий висновок апеляційного суду
не відповідає встановленим у справі
обставинам та наявним у справі доказам,
а також суперечить правовій позиції
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 18 вересня 2013 року, у
справі № 6-75цс13. Ураховуючи наведене,
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню із залишенням в силі
рішення суду першої інстанції з
підстав, передбачених ст. 339 ЦПК
України. Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а:Касаційну скаргу
ОСОБА_7 задовольнити. Рішення
апеляційного суду Київської області
від 21 жовтня 2014 року скасувати, рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 4
серпня 2014 року залишити в силі. Ухвала
оскарженню не підлягає. Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Леванчук

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко