Справа № 367/449/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Ірпінський міський
суд Київської області у складі:

головуючого
судді Линника В.Я.,

при секретарі
Магльона О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні будинком, земельною
ділянкою, вселення і виселення,
стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 21.11.2013 р. йому
було виділено приміщення будинку
АДРЕСА_1 по плану: 2-4 в стадії
будівництва (частину) - 28,3 кв.м, 2-5 в
стадії будівництва 5,8 кв.м.

Також вказаним рішенням для
обслуговування частини будинку була
виділена земельна ділянка з точки «Д»,
що розподіляє відрізок 6.58 м межі
земельної ділянки на частини 2.44 м
ліворуч та 4.14 м праворуч, в точку «Е», що
розділяє відрізок 10.97 м тильної межі
земельної ділянки на частини 2.46 м
ліворуч та 8.51м праворуч, згідно
варіанту №3 висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи.

Відповідачу були виділені інші
приміщення, але, не зважаючи на рішення
апеляційного суду, вона продовжує його
не пускати в будинок. На його вхідних
дверях і на хвіртці, яка розташована на
межі його земельної ділянки, змінила
замок, тому він не може не тільки вільно
зайти в будинок, але й на територію
своєї земельної ділянки.

Вказує, що своїми неправомірними діями
відповідач завдала йому моральної
шкоди, яку він оцінює в 30 000 грн.

Просить суд зобов'язати ОСОБА_2 не
чинити йому перешкоди в користуванні
приміщеннями будинку АДРЕСА_1: 2-4 в
стадії будівництва (частину) - 28.3кв.м, 2-5
в стадії будівництва 5.8 кв.м, а також в
користуванні земельною ділянкою з
точки «Д», що розподіляє відрізок 6.58 м
межі земельної ділянки на частини 2.44 м
ліворуч та 4.14 м праворуч, в точку «Е», що
розділяє відрізок 10.97 м тильної межі
земельної ділянки на частини 2.46 м
ліворуч та 8.51м; Виселили ОСОБА_2 з
вказаних приміщень; Заселили його в
приміщення 2-5, 2-4 будинку за АДРЕСА_1;
Стягнути з відповідача на його користь
моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

В судовому засідання позивач свої
позовні вимоги підтримав, підтвердив
обставини, наведені в позовній заяві,
просив задовольнити позов.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог, вказували,
що судом не було розподілено між
сторонами земельну ділянку, а надання
позивачу зазначених у рішенні суду
приміщень залишає відповідачці
приміщення непридатні для проживання.
Крім того, позивач вчиняє протиправні
дії, що не дає змоги спільного
проживання.

Суд, заслухавши доводи та заперечення
сторін, дослідивши докази по справі,
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 21.11.2013 р. (а.с. 7) позивачу ОСОБА_1
відповідно до варіанту №3 висновку
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи №
8000/8001 виділено приміщення в будинку
АДРЕСА_1: 2-4 в стадії будівництва
(частину) - 28,3 кв.м, 2-5 в стадії
будівництва 5,8 кв.м.

Також цим рішенням ОСОБА_1 відповідно
до варіанту №3 висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи № 11260/10-15 для обслуговування
будинку виділено земельну ділянку по
АДРЕСА_1, лінії розподілу ділянки
проходять: з точки «Д», що розподіляє
відрізок 6.58 м межі земельної ділянки на
частини 2.44 м ліворуч та 4.14 м праворуч, в
точку «Е» - 43,08 м, що розділяє відрізок
10.97 м тильної межі земельної ділянки на
частини 2.46 м ліворуч та 8.51м праворуч.

Решту приміщень будинку та частину
земельної ділянки, зазначених вище,
виділено відповідачці ОСОБА_2

Як визнала в судовому засіданні
відповідачка, на даний час у зв'язку із
неправомірними діями позивача вона не
допускає позивача користуватись
виділеними йому приміщеннями та
частиною земельної ділянки.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Отже, враховуючи, що відповідачка
чинить перешкоди у користуванні
позивачем виділеними йому частинами
будинку та земельної ділянки по
АДРЕСА_1, суд вважає, що слід частково
задовольнити позов і усунути перешкоди
у користуванні ОСОБА_1 належним йому
майном шляхом зобов'язання ОСОБА_2 не
чинити такі перешкоди.

Відмовляючи у задоволенні решти
позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 379, 380 ЦК України
житлом фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
призначені та придатні для постійного
проживання в них. Житловим будинком є
будівля капітального типу, споруджена
з дотриманням вимог, встановлених
законом, іншими нормативно-правовими
актами, і призначена для постійного у
ній проживання.

Оскільки приміщення 2-4 і 2-5 будинку
АДРЕСА_1 Київської області не закінчено
будівництвом, суд вважає, що вони не
придатні для проживання, тому вселення
в них чи виселення з них неможливе. До
того ж, суду не було надано доказів, що в
цих приміщеннях проживає відповідачка.

Таким чином відсутні підстави для
задоволення таких позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на відшкодування
моральної шкоди.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 386 ЦК України Держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Однак, всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України позивачем не надано доказів
того, що неправомірними діями
відповідача йому завдано моральної
шкоди, відшкодування якої становить 30
000,00 грн.

Виходячи з наведеного, суд не знаходить
підстав для задоволення позову в цій
частині.

Ухвалюючи рішення, суд не приймає до
уваги заперечення відповідача,
оскільки вони спростовуються рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 21.11.2013 р. (а.с. 7) та не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства.

В зв'язку із частковим задоволенням
позову суд стягує з відповідача на
користь позивача судові витрати по
справі пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 23, 379, 380, 386, 391, 1167 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 62, 209, 215 ЦПК
України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод в користуванні частиною
приміщення в стадії будівництва 2-4
площею 28,3 кв.м і приміщенням в стадії
будівництва 2-5 будинку АДРЕСА_1
Київської області.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод в користуванні земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 по лінії
розподілу: з точки «Д», що розподіляє
відрізок 6,58 м межі земельної ділянки на
частини 2,44 м ліворуч і 4,14 м праворуч в
точку «Е» 43,08 м, яка розподіляє відрізок
10,97 м тильної межі земельної ділянки на
частини 2,46 м ліворуч та 8,51 м праворуч.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі в розмірі 243,60
грн. (Двісті сорок три гривні 60 коп.).

В решті позову відмовити.

Рішення в повному обсязі буде
виготовлено до 19.02.2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які були відсутні під час
проголошення рішення, - з дня отримання
його копії.

Суддя: В. Я. Линник