СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Справа № 22- ц/ 796/620 /2014 р.
Головуючий у 1 інстанції - Пономаренко
Доповідач - Мараєва Н.Є.
29.01.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Онищенко О.С.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
на рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 26.09.2013 р.
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
3-особа : Служба у справах дітей
Шевченківської районної м. Києві
державної адміністрації
про усунення перешкод у здійснені
права власності шляхом позбавлення
користування житловим приміщенням
заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з"явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -
Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 26.09.2013 р. задоволено
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-особа : Служба
у справах дітей Шевченківської
районної м. Києві державної
адміністрації про усунення перешкод у
здійснені права власності шляхом
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

В апеляційній скарзі на зазначене
рішення відповідачка просить це
рішення скасувати та постановити нове,
яким в задоволенні позову відмовити,
посилаючись на його незаконність,
зокрема, на те, що суд неповно з"ясував
обставини справи, не дав належної
оцінки доказам, порушив норми
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановлюючи рішення суд виходив,
зокрема, з того, що позивач є власником
квартири АДРЕСА_1, що в квартирі
фактично проживає відповідачка із
неповнолітнім сином, витрати по
утриманню квартири не сплачує; що
позивач як власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здісненні
ним права користування та
розпорядження своїм майном, тому,
дійшов до висновку, що вимоги власника
підлягають задоволенню.

Проте, із такими висновками суду
повністю погодитися не можна з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є власником квартири АДРЕСА_1
(а.с.5).

Відповідачка є колишньою дружиною його
сина - ОСОБА_3, шлюб із якою розірвано в
лютому 2013 р.

Проте, відповідачка із неповнолітнім
сином і досі проживає у належній йому
(позивачу) квартирі, яка є його
власністю, виселятися і зніматися з
реєстраційного обліку не бажає.

Обгрунтовуючи позов позивач, зокрема,
зазначав, що відповідачка своїми діями
перешкоджає йому, як власнику,
користуватися і розпоряджатися своїм
майном.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач пояснив, що він не
оспорює права проживання
відповідачки та її сина у спірній
квартирі, про її виселення питання не
ставить, не заперечує проти їх
проживання в належній йому на праві
власності квартирі, що він просив
лише про задоволення його вимоги про
зняття позивачки з реєстраційного
обліку у спірній квартирі.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє,
користується та розпоряджається своїм

майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Позивач дійсно є власником спірної
квартири. Проте, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги він не зазначив яким
шляхом слід усунути перешкоди у
здійсненні його права власності та
позбавлення відповідачки права
користування квартирою, адже питання
про виселення відповідачки він не
ставить.

Крім того, позивач просить про
позбавлення відповідачки права
користування житловим приміщенням, і
в той же час, не заперечує проти її
проживання у спірній квартирі, що
суперечить одне одному, тому, така
вимога не може бути задоволена.

Що стосується вимоги про зняття
відповідачки з реєстраційного обліку
у спірній квартирі, то ця вимога також
не може бути задоволена, оскільки, є
похідною від вимоги про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
а тому, саме лише зняття позивачки з
реєстраційного обліку у спірній
квартирі суперечить вимогам чинного
законодавства, зокрема, ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що рішення суду не можна
визнати законним і обґрунтованим, тому,
воно підлягає скасуванню, з
постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 312-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 26.09.2013 р. - скасувати і
постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
3-особа : Служба у справах дітей
Шевченківської районної м. Києві
державної адміністрації про усунення
перешкод у здійснені права власності
шляхом позбавлення права користування
житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді :