АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7458/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Янжула О.С. Доповідач - Болтунова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого: Болтунової Л.М.,

суддів:
Макарова М.О., Тамакулової В.О.

при
секретарі: Куць О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 01 липня 2014 року по справі
за позовом Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Марганецької міської ради
Дніпропетровської області до ОСОБА_2
про стягнення сплаченої суми
тимчасової державної допомоги, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, відповідачка
просила скасувати рішення
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 01 липня
2014 року, яким задоволені позовні вимоги
та ухвалити нове рішення про відмову
позивачу у позові.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 28 серпня
1999 року були стягнуті аліменти з ОСОБА_3
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері
ОСОБА_2, в розмірі ? частини усіх видів
заробітку, але не менше ? частини
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 19 серпня 1999 року
до повнолітня дитини. ( а.с.5) Виконавчий
лист на примусове виконання
зазначеного рішення знаходився на
виконанні у ВДВС Марганецького
міського управління юстиції
Дніпропетровської області.

Оскільки ОСОБА_2 аліменти від ОСОБА_3
отримувала не в повному обсязі, так як
останній ухилявся від їх сплати, за
зверненням відповідачки, позивачем
були ухвалені розпорядження та рішення
про призначення ОСОБА_2 тимчасової
державної допомоги, яку вона
отримувала з 01.11.2008 року по 31 жовтня 2013
року. (а.с.18-23)

Як вбачається з матеріалів справи,
09.01.2009 року ОСОБА_2 звернулась до
державного виконавця з заявою про
закінчення виконавчого провадження за
виконавчим листом, вказавши, що буде
звертатись для примусового виконання
рішення суду на території РФ, де, як їй
стало відомо, мешкає боржник ОСОБА_3

У зв*язку з чим ВДВС 26 січня 2009 року
ухвалив постанову про закінчення
виконавчого провадження , повернувши
виконавчий лист.

З цих підстав, позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідачки сплачених сум тимчасової
державної допомоги, вважаючи, що ОСОБА_2
не мала право на одержання такої
допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги частково
в розмірі 10158 грн., суд першої інстанції
виходив з положень ст. 1212 ЦК України,
зазначивши, що відповідачка
зобов*язана відшкодувати позивачу суму
переплати їй тимчасової державної
допомоги.

Проте з таким висновком колегія суддів
не погоджується, оскільки він не
відповідає вимогам закону та не
ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до п.10 ст.181 СК України суми
наданої дитині тимчасової державної
допомоги підлягають стягненню з
платника аліментів до Державного
бюджету України у судовому порядку.

Згідно до п.12 Порядку призначення та
виплати тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів та не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме, якщо виникла
можливість стягнення аліментів одного
з батьків, орган праці та соціального
захисту населення звертається до суду
із заявою про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги.

Правильно процитувавши зазначені
положення, суд першої інстанції
помилково прийшов до висновку про
стягнення суми сплаченої тимчасової
допомоги зі стягувача аліментів
ОСОБА_2

Розглядаючи спір по суті, суд першої
інстанції не в повному обсязі з*ясував
дійсні обставини справи, не перевірив
доводи і заперечння сторін та не дав
належної оцінки доказам, допустивши
при цьому порушення норм матеріального
та процесуального права.

Дана справа судом була розглянута за
відсутності сторін, що на думку
колегії суддів призвело до
неправильного вирішення спору.

Колегія суддів вважає, що
відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд
повинен був сприяти всебічному і
повному з*ясуванню обставин справи,
визвати та роз*яснити особам, які
беруть участь у справі, зокрема,
позивачу їх право, щодо можливості
залучення до участі у справі боржника
аліментів ОСОБА_3, а також ВДВС
Марганецького міського управління
юстиції Дніпропетровської області та
не вирішив цього питання в порядку,
передбаченому ст. ст. 32, 33 ЦПК України,
не попередив про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій, не
сприяв здійсненню їх прав.

Зазначені вимоги Закону судом
першої інстанції виконані не були, а
тому враховуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржуване рішення суду не може
залишатися в силі і підлягає
скасуванню, як передчасне, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 01 липня
2014 року та додаткове рішення цього ж
суду від 15 жовтня 2014 року скасувати і в
задоволенні позовних вимог Управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Марганецької міської ради
Дніпропетровської області відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: Л.М. Болтунова М.О.
Макаров В.О. Тамакулова