Дата документу 05.02.2014
Справа № 501/5059/13-ц
05.02.2014 р. Іллічівський міський суд
Одеської області в складі:
головуючого - судді Ледньової Т.В.
при секретарі - Пращук А.М.
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Іллічівську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, діючої від свого імені
та імені неповнолітнього сина ОСОБА_3,
до ОСОБА_4 про усунення перешкод в
здійсненні права власності та
Позивачка ОСОБА_2, діюча від свого імені
та імені неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась з позовом до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
здійсненні права власності та вселенні
в квартиру АДРЕСА_1. Позивачка
обґрунтувала свої позовні вимоги тим,
що з відповідачем ОСОБА_4 вона
перебувала у шлюбі до 14.07.2011 р. Від
шлюбу з відповідачем має неповнолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спірна
трьохкімнатна квартира придбана під
час шлюбу та належить позивачці та
відповідачу на праві приватної
власності в рівних частках. Позивачка
та її неповнолітній син зареєстровані
за адресою спірної квартири. У зв'язку з
розірванням шлюбу відносини між
позивачкою та відповідачем
погіршились, у зв'язку з чим відповідач
став перешкоджати їй та дитині мешкати
в спірній квартирі.
Представник позивача ОСОБА_1 позовні
вимоги та їх обґрунтування підтримала
в повному обсязі. Заявою на а.с. 78
надана згода на заочний розгляд справи
у відсутності відповідача.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
повторно не з'явився, будучи
повідомленим в встановленому порядку
про день та час слухання справи (а.с. 76,
77), про причини неявки не повідомив та
не надав письмових заперечень і
Суд вважає можливим розглянути справу
з застосуванням норм статтей 224-226 ЦПК
України про заочний розгляд справи у
відсутності відповідача.
Заслухавши пояснення представника
позивача, допитавши свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню в
Встановлені слідуючі факти та
відповідні правовідносини:
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі з
2001 р. по 2011 р. (а.с. 6 об., 13, 14, 19).
Під час шлюбу 02.07.2002 р. в них народився
син ОСОБА_3 (а.с. 8).
Під час шлюбу позивачем та
відповідачем було придбано майно за
адресою - АДРЕСА_1. Кожен з них є
власником 1 / 2 частини цієї квартири
Позивачка ОСОБА_2 та її неповнолітній
син ОСОБА_3 зареєстровані за адресою
спірної квартири (а.с. 6 об, 30).
Відповідач реєстрації за вказаною
адресою не має (а.с. 37 об.).
Із пояснень представника позивача,
свідків та доказів на а.с. 63-65 слідує, що
позивач та син сторін останні 3 роки не
проживають в спірній квартирі в зв'язку
з тим, що відповідач чинить перешкоди:
змінив замок на вхідних дверях
квартири та не надає ключі і доступ до
квартири як колишній дружині і сину,
так і експерту, який проводив
експертизу, і незважаючи на ухвалу суду
на протязі червня-жовтня 2013 р.
відповідачем до квартири допущений не
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.
Згідно з вимогами ст. ст. 317, 319 цього
Кодексу власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Цими
правами власник розпоряджається на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
За правилами ч.1 ст. 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Відповідно до ст. ст. 29, 382, 383, 405 ЦК
України, ст. ст. 150, 156 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей; на вселення до батьків
їх неповнолітніх дітей згоди власника
не потрібно; місцем проживання дитини є
місце проживання її батьків або одного
з них, з ким вона проживає.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилалась на те, що відповідач створив
несприятливі умови для сумісного
проживання із ним, всіляко чинив
перешкоди в користуванні житлом. Ці
обставини підтверджені поясненнями
свідків та доказами на а.с. 63-65.
На підставі викладеного суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення
перешкод в здійснені права власності
та вселення підлягають задоволенню в
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 29, 317, 319, 331, 369, 382, 383, 391, 405 ЦК України,
ст. ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 10, 57, 59, 60,
213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2, яка діє від свого імені та
імені неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - задовольнити.
Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку
смт. Овідіополь Одеської області,
громадянку України, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Іллічівська Одеської області в
квартиру, розташовану за адресою -
Зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженця м. Іллічівська Одеської
області не перешкоджати ОСОБА_2
користуватись власністю - квартирою,
розташованою за адресою - АДРЕСА_1.
Повторне заочне рішення позивач та
відповідач можуть оскаржити в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана позивачем
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.
Суддя