Провадження № 2/712/154/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

при секретарі - Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріального збитку,
заподіяного внаслідок злочину,
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування
матеріального збитку, заподіяного
внаслідок злочину, відшкодування
моральної шкоди. Свої вимоги мотивує
тим, що вироком Соснівського районного
суду м. Черкаси від 19 лютого 2012 року №
1-506/12 ОСОБА_2 було засуджено за скоєння
злочину передбаченого ст. 128 КК України
і призначено покарання - 2 роки
обмеження волі. На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_2 було звільнено від
призначеного покарання з
випробуванням та встановлено відносно
нього іспитовий термін на 2 роки. Даним
злочином позивачу було заподіяно тяжкі
тілесні ушкодження у вигляді відкритої
черепно-мозкової травми, геморагічного
забою головного мозку, перелому лівої
скроневої кістки, лівобічної
епідуральної гематоми, дисплазійного
синдрому, забійної рани лівої
скроневої ділянки, що підтверджується
доданими до заяви довідками з історії
хвороби № 14158 виданої Черкаським
міським відділом охорони здоров'я
«Третьою Черкаською міською лікарнею»
та довідкою № 070 виданою «Другою
Черкаською міською лікарнею
відновного лікування» про те, що він
знаходився на стаціонарному лікуванні
в цих закладах з приводу вищезгаданих
ушкоджень. В результаті завданої
травми ОСОБА_1 було визнано інвалідом 1
(першої) «А» групи, що підтверджується
довідкою до акта огляду МСЕК № 084391.
Висновком лікувально-консультативної
комісії № 1449 від 20 грудня 2012року
позивача визнано таким, що потребує
постійного стороннього догляду, через
що його дружина ОСОБА_4 була змушена
залишити роботу до 01.12.2014 року, тобто до
закінчення строку встановленої мені
інвалідності. Виходячи із розрахунків
прожиткового мінімуму, який визначений
ст. 12 ЗУ «Про державний бюджет на 2012
рік» та ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на
2013 рік» сума неотриманого, необхідного
доходу за період з листопада 2012 року по
березень 2013 року, коли моя дружина
вимушена не працювати у зв'язку із
здійсненням догляду за мною становить
5479,00 грн. Отже, позивачу завдано
матеріальних збитків на суму 26531,00 , з
них 21052,00 - кошти, які були витрачені на
лікування, що підтверджується доданими
до позовної заяви фіскальними чеками
та 5479,00 - сума неотриманого доходу за
період, коли його дружина вимушена не
працювати. Крім того, позивач просить
відшкодувати моральну шкоду у розмірі
500000,00 грн. Ця сума обумовлена глибиною
його душевних страждань та хвилювань
внаслідок значного погіршення стану
здоров'я.

У судовому засіданні позивач та
його представники ОСОБА_4, ОСОБА_5 позов
підтримали та просили задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві.
Суду пояснили, що позивач є
непрацездатним та потребує постійної
сторонньої допомоги та догляду. Крім
того, він потребує постійного
медикаментозного лікування та
реабілітації. Сім»я має скрутний
матеріальний стан, що змушує
звертатися до суду з позовом.

Відповідач проти позову
заперечував. Суду пояснив, що вчинив
злочин не умисно, з необережності, так
як захищався від нападу позивача. Під
лікування останнього він надавав йому
матеріальну допомогу. У ході розгляду
кримінальної справи також сплатив
ОСОБА_1 2000 грн. На даний час у нього
скрутний матеріальний стан і він не має
можливості виплатити позивачу
заявлену ним суму позову.

Суд, вислухавши сторони,
представників позивача, спеціалісті -
лікарів, дослідивши письмові матеріали
справи, матеріали кримінальної справи
№ 1-506/12 по обвинуваченню ОСОБА_2,
амбулаторну карту стаціонарного
хворого ОСОБА_1 №14158 Третьої Черкаської
лікарні швидкої медичної допомоги,
оригінали фіскальних чеків про
придбання лікарських засобів та
медичних препаратів, наданих
представником позивача ОСОБА_4 ( на 20
аркушах), суд доходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 19 лютого 2012 року № 1-506/12 ОСОБА_2 було
засуджено за скоєння злочину
передбаченого ст. 128 КК України і
призначено покарання - 2 роки обмеження
волі. На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_2 було звільнено від призначеного
покарання з випробуванням та
встановлено відносно нього іспитовий
термін на 2 роки.

Даним злочином позивачу було заподіяно
тяжкі тілесні ушкодження у вигляді
відкритої черепно-мозкової травми,
геморагічного забою головного мозку,
перелому лівої скроневої кістки,
лівобічної епідуральної гематоми,
дисплазійного синдрому, забійної рани
лівої скроневої ділянки, що
підтверджується матеріалами
кримінальної № 1-506/12 по обвинуваченню
ОСОБА_2, а також даними амбулаторної
картки стаціонарного хворого ОСОБА_1
№14158 Третьої Черкаської лікарні
швидкої медичної допомоги.

В результаті завданої травми ОСОБА_1
було визнано інвалідом 1 (першої) «А»
групи, що підтверджується довідкою до
акта огляду МСЕК № 084391. Висновком
лікувально-консультативної комісії №
1449 від 20 грудня 2012року позивача визнано
таким, що потребує постійного
стороннього догляду.

Згідно з записами амбулаторної картки
стаціонарного хворого ОСОБА_1 № 14158
Третьої Черкаської лікарні швидкої
медичної допомоги, останній перебував
на лікуванні у вказаному лікувальному
закладі з 19.09.2012 по 25.10.2012р.р. Йому була
проведена складна операція, позивач
перебував у реанімаційному відділенні
та пройшов курс післяопераційної
терапії. Лікування ОСОБА_1 надавалося
за рахунок бюджетних асигнувань, про що
свідчать листи призначень за вказаний
період та роз»яснено лікарем -
нейрохірургом Щербатюком Р.А., який
здійснював лікування ОСОБА_1 та був
допитаний судом як спеціаліст.

Таки чином, надані суду представником
позивача фіскальні чеки про придбання
нею ліків та інших медичних виробів для
лікування ОСОБА_1 в період з 19.09.2012р. по
25.10.21012р. суд оцінює критично. При цьому,
суд звертає увагу на те, що більшість
вказаних документів свідчать про
придбання медичних препаратів та ліків
у різних аптечних пунктах по
вул.Р.Люксембург в м.Черкаси майже
одночасно (з різницею у 3-10 хвилин), що
також дає підстави для сумніву у
достовірності цих доказів.

З виписки з історії хвороби № 2533
ОСОБА_1, вбачається, що він перебував на
лікуванні у КН «Друга Черкаська міська
лікарня відновного лікування» з 25.10.2012
по 19.11.2012р. Позивачу було призначено
наступне лікування: цефітаксон 1.0 в/в №
20; пірацетам 10,0 в/в № 26; актове гін 5,0 в/в
№ 10; вітаксон 2,0 в/м № 15; нікотинова
кислота 2,0 в/м № 26. Загальна вартість
придбаних препаратів, згідно з
наданими представником позивача
фіскальними чеками за вказаний період
лікування, становить 654,58 грн.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч.2 ст.16
ЦК України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути
відшкодування майнової та моральної
шкоди. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування, а
збитками є витрати , які особа зробила
для відновлення свого порушеного
права, а також доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Відповідно
до вимог ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правом фізичної
особи відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Таким чином, позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині відшкодування
матеріальних збитків, завданих
злочином, підлягають до задоволення
частково. Стягненню підлягають
понесені витрати на лікування
потерпілого, підтверджені належними та
допустимим доказами. Вимога щодо
відшкодування втрати заробітку
дружини позивача ОСОБА_4 в зв»язку з
здійсненням нею догляду позивача, до
задоволення не підлягає, оскільки в
установленому законом порядку не
надано доказів того, що саме ОСОБА_4
здійснює догляд за позивачем і це
призвело до втрати нею заробітку.

Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, а моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, які особа зазнала у
зв'язку з ушкодженням здоров'я; у
душевних стражданнях, які особа
зазнала у зв'язку з пошкодженням її
майна, незалежно від майнової шкоди,
яка підлягає відшкодуванню, та не
пов'язана з розміром цього
відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода , завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала.

Судом об»єктивно встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває у важкому стані,
потребує застосування реабілітаційних
заходів, не здатний до
самообслуговування, потребує
постійного стороннього догляду та
допомоги, абсолютно залежний від інших
осіб у виконанні життєво важливих
соціально-побутових функцій,
непрацездатний. Протиправні дії
відповідача спричинили порушення
звичного життєвого укладу позивача та
його сім'ї. З огляду на викладене, суд
доходить до висновку, що позивачу
спричинена моральна шкода та існують
всі правові підстави для її
відшкодування. У той же час, визначаючи
розмір моральної шкоди, суд виходить з
засад розумності, справедливості,
обставин вчиненого злочину, який є не
умисним, а вчинений з необережності,
часткове відшкодування ОСОБА_2
грошових коштів позивачу у ході
кримінального провадження та вважає за
можливе стягнути моральну шкоду у сумі
1000 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК
України, ст. ст. 5, 10, 11, 57-60, 212-215, 218 ЦПК
України, -

В И РІ Ш ИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріального збитку,
заподіяного внаслідок злочину,
відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 654,58 грн. та моральної шкоди 1000
грн., а всього 1654,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Головуючий:
І.О.Мельник