АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №670/258/13-ц
Провадження №22-ц/792/412/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів:
Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при
секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2, представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення
Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 17 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу і забезпечення
прав спільної дитини.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу. В обґрунтування якого зазначала,
що 12.08.2006 року зареєструвала шлюб з
відповідачем, від шлюбу у них є
неповнолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вказувала, що спільне життя з
відповідачем не склалось, оскільки
виникали постійні конфлікти, сварки,
непорозуміння, внаслідок чого вони
втратили взаєморозуміння і теплі
сімейні відносини Позивач вважає, що
подальше збереження шлюбу є
неможливим.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
та забезпечення прав спільної дитини.
Вказував, що під час подружнього життя
він особисто вирішував майже сі
питання щодо матеріального
забезпечення дитини та сім'ї, а також
переймався здоров'ям спільної дитини,
її психологічним, фізичним, моральним
та духовним розвитком дитини. На думку
ОСОБА_1, відповідачка не здатна дбати
про сім'ю чи дитину. А тому, просив
розірвати шлюб між ним та
відповідачкою, залишити проживати сина
за місцем проживання батька.

Ухвалою Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 05 квітня 2013
року об'єднано в одне провадження
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та
зустрічний позов ОСОБА_1

Ухвалою Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 28 серпня 2013
року залучено до участі у справі в
якості третьої особи орган опіки та
піклування Віньковецької районної
державної адміністрації.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 уточнив
позовні вимоги та просив розірвати
шлюб між ним та ОСОБА_3, визначити місце
проживання малолітнього сина ОСОБА_7 за
місцем проживання батька, стягнути з
ОСОБА_3 судові витрати по справі.

Рішенням Віньковецького
районного суду Хмельницької області
від 17 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
задоволено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та
забезпечення прав спільної дитини
задоволено частково. Шлюб
зареєстрований 12 серпня 2006 року за
актовним записом № 59 у ВРАЦС
Віньковецького РУЮ Хмельницької
області між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.
ОСОБА_3, яка змінила прізвище під час
державної реєстрації шлюбу із «ОСОБА_3»
на «ОСОБА_3», за її вибором після
розірвання шлюбу залишено шлюбне
прізвище «ОСОБА_3». Стягнуто із ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 114,70 грн. В задоволенні інших
позовних вимог ОСОБА_1 за його
зустрічним позовом до ОСОБА_3
відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням суду першої інстанції,
представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, призначити
новий розгляд справи в суді першої
інстанції в іншому складі суду. При
цьому посилається на незаконність,
необґрунтованість рішення та
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Вказував, що
судом не було надано належної оцінки
висновкам та рішенням органів опіки та
піклування. Крім того, судом не було
взято до уваги свідчення свідків
(ОСОБА_8, ОСОБА_9) або якими доказами ці
свідчення спростовуються. Вказує, що
суд першої інстанції неодноразово
проводив розгляд справи без участі
представника органу опіки та
піклування та незаконно провів судові
дебати без участі представника ОСОБА_2,
хоча ОСОБА_1 заперечував проти такого
розгляду.

В судовому засіданні позивач за
зустрічним позовом та його представник
апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача за зустрічним
позовом в судовому засіданні просила
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без мін.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
день, місце і час розгляду справи
повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 12.08.2006 року сторони
зареєстрували шлюб та від вказаного
шлюбу вони мають сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-6).

Відповідачка за зустрічним позовом
разом з малолітнім сином ОСОБА_7
мешкають в АДРЕСА_1, в які створені
належні умови для проживання дитини,
син відвідує ДНЗ №16 м. Мукачева, з
29.04.2013 року ОСОБА_3 працює на посаді
фахівця із соціальної роботи
Мукачівського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, має позитивні характеристики
за місцем роботи (а.с. 56, 57, 95-97).

В свою чергу, позивач за зустрічним
позовом мешкає в АДРЕСА_2, де також
створені умови для проживання та
виховання сина, ОСОБА_1 працює на посаді
керівника гуртка Віньковецького
будинку дитячої та юнацької творчості,
позитивно характеризується за місцем
роботи (а.с. 21, 77-80).

Згідно висновку органу опіки та
піклування Віньковецької РДА від
23.09.2013 року вбачається, що орган опіки
та піклування вважає за доцільне
проживання малолітнього ОСОБА_7, разом
з матір'ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1
(а.с.99).

У принципі 6 Декларації прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Відповідно до ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч.1 ст.160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України,
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Частинами 1 і 3 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Оцінивши зібрані у справі докази в
їх сукупності, врахувавши вік дитини,
її інтереси та відсутність будь-яких
виключних обставин, які б викликали
необхідність розлучення малолітньої
дитини з її матір'ю, суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо відмови
в задоволенні позову ОСОБА_1 про
визначення місце проживання
малолітнього сина ОСОБА_7 за місцем
проживання батька.

Не заслуговують на увагу
посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом не було надано належної оцінки
висновку органів опіки та піклування
та показам свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9
Оскільки, у відповідності до вимог ст.212
ЦПК України, судом першої інстанції
було оцінено усі докази по справі в їх
сукупності, а результат їх оцінки
відображено в рішенні.

Не можуть слугувати підставою для
скасування рішення суд першої
інстанції і доводи апеляційної скарги
щодо незаконного проведення судових
дебатів без участі представника
позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України,
неявка представника в судове засідання
без поважних причин або неповідомлення
ним про причини неявки не є перешкодою
для розгляду справи. За клопотанням
сторони та з урахуванням обставин
справи суд може відкласти її розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 був
повідомлений про слухання справи 17.12.2013
року у відповідності до вимог
цивільного процесуального
законодавства, а про поважність причин
неявки в судове засідання суд не
повідомив та відповідних доказів не
надав.

Безпідставними є посилання в
апеляційній скарзі на необхідність за
наслідками розгляду апеляційної
скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2
призначити новий розгляд справи в суді
першої інстанції в іншому складі суду,
оскільки, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 307
ЦПК України, суд апеляційної інстанції
не наділений такими повноваженнями.

Посилання ОСОБА_1 та його
представника на ухвалу Віньковецького
районного суду від 30.12.2013 року про
відкриття провадження у справі за
скаргою ОСОБА_1 на рішення слідчого СВ
Віньковецького РВ про закриття
кримінального провадження та ухвалу
Віньковецького районного суду від
31.12.2013 року про скасування постанови
слідчого Віньковецького РВ про
закриття кримінального провадження
про вчинення крадіжки грошей у ОСОБА_11,
як докази аморальної поведінки ОСОБА_3,
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки відповідно до ст. 62
Конституції України, особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду.

Інші доводи апеляційної скарги
також не містять посилань на докази,
які б спростовували висновки суду
першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 17 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
І.В.П'єнта

_______________________________________________________________________
_____

Головуючий у першій інстанції -
Волкова О.М. Провадження
№ 22-ц/792//412/14

Доповідач -П'єнта І.В.

Категорія № 46