Справа № 127/2-3921/2005
Провадження 6/127/362/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Дернової В.В.,

при секретарі Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, зазначивши, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3921/2005, виданого 31.01.2006 року Замостянським районним судом м. Вінниці, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: Антона, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Марії, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 250 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 22.09.2005 року. Боржник ухиляється від добровільного виконання рішення суду та станом на 01.02.2014 року виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 16425 гривень. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з даним поданням.

У судове засідання представник відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції не зявилася, однак подала заяву про розгляд подання у її відсутності.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання необґрунтоване та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3921/2005, виданого 31.01.2006 року Замостянським районним судом м. Вінниці, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: Антона, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Марії, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 250 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 22.09.2005 року.

04.12.2006 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа. Однак будь яких доказів, з яких би вбачалося вжиття державним виконавцем заходів, спрямованих на виконання виконавчого листа №2-3921/2005 від 31.01.2006 року, суду не надано (так, не надано доказів виходу державного виконавця за місцем проживання боржника: Вінницький район, с. Лаврівка, вул. Б.Хмельницького, отримання відомостей щодо наявності чи відсутності у боржника будь якого нерухомого майна, одержання відповіді від органів УПФ України, відповіді МРЕВ УДАІ щодо реєстрації за боржником автотранспортних засібів тощо).

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем не вжито вичерпних заходів, спрямованих на виконання судового рішення. При цьому, державним виконавцем не надано до суду жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за межі України, не виконавши вказане зобовязання, та доказів, які б свідчили, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду. Так, із розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що ОСОБА_2 частково сплачує заборгованість по аліментам.

Крім того, суд звертає увагу, що норма ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» кореспондується з фактом наявності паспорту для виїзду за кордон. При цьому, державний виконавець надав суду повідомлення Управління ДМС України у Вінницькій області від 09.08.2013 року №6940, згідно якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспортом громадянина України для виїзду за кордон у Вінницькій області не документувався.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 3771 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: ДЕРНОВА В.В.