КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/6137/13-ц
Провадження № 2/505/198/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30.01.2014 року Котовський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Котовськ Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Дослідницьке господарство
«Новоселівське» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з цим позовом
до відповідача, вказуючи, що 1971 року він
був прийнятий на роботу у Державне
підприємство «Дослідницьке
господарство «Новоселівське» на
посаду слюсаря зерноочисних машин, на
якій пропрацював на різних посадах до
02.05.2013 року.

Наказом №29к від 02.05.2013 року він був
звільнений, згідно ст. 38 КЗпП України, в
зв'язку з виходом на пенсію, але
розрахунок з ним в день звільнення не
був проведений.

Згідно довідки Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Новоселівське» №11/07 від 20.01.2014 року,
заборгованість заробітній платі
ОСОБА_1 станом на 20.01.2014 року становить
22914 гривень 07 копійок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
працівнику сум у строки, зазначені в
ст.116 КЗпП України, підприємство,
установа, організація повинні
виплатити працівнику його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Враховуючи, що до цього часу
відповідач не виплатив позивачу
заробітну плату в розмірі 22 914 гривень 07
копійок, тому відповідач зобов'язаний
сплатити на його користь за час
затримки, а саме з 02.05.2013 року по 12.12.2013
року середній заробіток в розмірі 9 462
гривні 75 копійок, виходячи із
середнього заробітку згідно довідки
№11/07 від 20.01.2014 року.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, якщо
порушення законних прав працівника
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, то
проводиться відшкодування моральної
шкоди власником або уповноваженим ним
органом.

Враховуючи, що несвоєчасним
розрахунком у нього склалося важке
матеріальне становище, в результаті
чого він був вимушений позичати гроші у
рідних та друзів, у наслідок цього
погіршився його стан здоров'я,
порушився сон та нормальні життєві
зв'язки, що вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, чим заподіяно йому
моральну шкоду яку він оцінюю в 10 000
гривень.

Позивач просить суд стягнути з
Державного підприємства «Дослідне
господарство «Новоселівське» на його
користь заборгованість по заробітній
платі в розмірі 22 914 гривень 07 копійок
та середній заробіток за період
затримки розрахунку з 02.05.2013 року по
12.12.2013 року в розмірі 9 462 гривні 75
копійок, а всього стягнути 32 376 гривень
82 копійок, а також стягнути з
Державного підприємства «Дослідне
господарство «Новоселівське» на його
користь моральну шкоду у розмірі 10 000
гривень.

Позивач у судовому засіданні на
позові наполягали у повному обсязі.

Представник відповідача за
довіреністю Кузьонний О.І. в судове
засідання не з'явився. Надав заяву про
розгляд справи у його відсутність. В
якій позов визнав частково. Зокрема, не
заперечував у вимозі щодо стягнення
заборгованості із зарплати в сумі 22 914
гривень 07 копійок, в іншому просив
відмовити.

Вислухавши позивача та дослідивши
письмові докази у справі, суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
трудовим законодавством України.

Згідно ст.21 КЗпП України трудовим
договіром є угода між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом чи фізичною особою, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця,
погодженим з виборним органом
первинної профспілкової організації
чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно вимог ст.47 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 КЗпП.

Однак у порушення вимог чинного
законодавства відповідач цього не
зробив.

Тому вимога позивача щодо стягнення
заборгованості із заробітної плати у
розмірі 22 914 гривень 07 копійок підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Підлягає також задоволенню вимога
позивача щодо виплати йому середнього
заробітку за час затримки проведення з
ним повного розрахунку.

Згідно ст.ст.116,117 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. В разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 КЗпАП,
при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Таким чином відповідач не провівши з
позивачем повний розрахунок у день
звільнення 02.05.2013 року зобовязаний за
час затримки розрахунку нести
відповідальність у вигляді сплати
середньго заробітку за період з 02.05.2013
року по 12.12.2013 року.

Вирішуючи вимогу позивача щодо
відшкодування завданої йому
відповідачем моральної шкоди, суд бере
до уваги роз'яснення Пленуму
Верховного суду України з цього
питання. Пункт 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
року №4, який зазначає, що «Розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації…».

Згідно ч.1 ст.69 ЦПК України кожна
особа зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст.61 ЦПК України.

Доказів спричинення позивачу
моральної шкоди у сумі 10 000 матеріали
справи не містять, тому позов у цій
частині підлягає частковому
задоволенню у сумі 1 000 гривень.

Судові витрати у справі в межах
задоволеного позову суд покладає на
відповідача.

Одночасно суд вважає за необхідне
допустити до негайного виконання
рішення в частині стягнення
заборгованості із заробітної плати у
розмірі - 22 914 гривень 07 копійок.

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 11, 57, 60, 212,
213-215, 224-226 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Дослідницьке
господарство «Новоселівське» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Дослідне господарство
«Новоселівське» на користь ОСОБА_1
заборгованість із заробітної плати в
розмірі - 22 914 гривень 07 копійок та
середній заробіток за час затримки
виплати заробітної плати з 02.05.2013 року
по 12.12.2013 року у розмірі - 9 173 гривні 75
копійок.

Стягнути з Державного підприємства
«Дослідне господарство
«Новоселівське» на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у сумі 1 000 гривень.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Дослідне господарство
«Новоселівське» на користь держави
судовий збір у розмірі - 330 гривень 87
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
позивачем в загальному порядку, тобто
рішення суду позивачем може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя:
Н.В. Бондаренко