АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/78/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О.
Доповідач Триголов В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Триголова В.М.,

суддів: Омельченко Л.М., Пікуля В.П.,

при секретарі: Порохні А.А.,

з участю адвоката ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтава цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Автозаводського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
від 27 серпня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про порушення прав
споживачів та

за позовом Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки,-

В С Т А Н О В И
Л А :

У листопаді 2012 року позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до
ПАТ «Укрсиббанк» про порушення прав
споживачів, визнання споживчого
кредитного договору №0 від 20.05.2008
року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Укрсиббанк» удаваним. Просили : 1)
визнати кредитний договір укладеним в
національній валюті України гривні, 2)
визнати кредитний договір виконаним в
повному обсязі, 3) визнати припиненим
договір поруки укладений між ОСОБА_3 і
ПАТ «УкрСиббанк» від 20.05.2008 року, 4)
визнати договір іпотеки на житловий
будинок з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року за
реєстраційним номером 7038 та за номером
заборони 7039, укладений між ОСОБА_3 і ПАТ
«УкрСиббанк» недійсним, 5) виключити із
реєстру реєстрації за №7038 і номером
заборони 7039 договір іпотеки, 6) визнати
договір іпотеки земельної ділянки,
площею 1075 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 від
20.05.2008 року, реєстраційний номер 7040,
номер заборони 7041, укладений між ОСОБА_5
і ПАТ «УкрСиббанк» недійсним, 7)
виключити із реєстру реєстрації за №7040
і номером заборони 7041 договір іпотеки.

У квітні 2013 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки. Згідно уточнених позовних
вимог банк просив стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_3
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
20.05.2008 року у сумі 1 678 016, 02 грн.;
звернути стягнення на передане ОСОБА_4
в іпотеку майно, а саме: житловий
будинок з господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
виселити мешканців житлового будинку
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та визнати їх
такими, що втратили право користування
житловим будинком.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука віл 25.07.2013 року судом
прийнятий позов відповідача ПАТ
«Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості та
звернення стягнення на предмет іпотеки
об»єднаний в одне провадження.

Рішенням Автозаводського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
від 27 серпня 2013 року позов ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства „УкрСиббанк" про порушення
прав споживачів - задоволено.

Визнано споживчий кредитний договір
№0 від 20.05.2008 року, укладений між
ОСОБА_2 і Публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк» удаваним
правочином.

Визнано споживчий кредитний договір
№0 від 20.05.2008 року, укладений між
ОСОБА_2 і Публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк» в
національній валюті України, гривні.

Визнано недійсним п.п.1.1, 1.2.2, 1.3.3, п.3.4.1,
підп. «в» п.5.2, 7.1.1 кредитного договору,
укладеного між ОСОБА_2 і Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
20.05.2008 року.

Зобов'язано Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» провести
перерахунок усіх платежів ОСОБА_2
залишків та відсотків, виходячи з
розміру 984750 грн. без урахування зміни
курсу долару США, згідно експертного
висновку.

Зобов'язано Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» списати
незаконно нараховану суму
прострочених відсотків та пені.

Визнано кредитний договір №0 від
20.05.2008 року, укладений між ОСОБА_2 і
Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк» в національній валюті
України, гривні, виконаним в повному
обсязі.

Договір поруки, укладений між
поручителем ОСОБА_5 і Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
від 20.05.2008 року визнано не дійсним.

Визнано договір іпотеки на житловий
будинок з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року за
реєстраційним номером 7038 та за номером
заборони 7039, укладений між ОСОБА_3 і
Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк» недійсним.

Виключено із реєстру реєстрації за №7038
і номером заборони 7039 договір іпотеки.

Визнано договір іпотеки земельної
ділянки, площею 1075 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року Полтавської
області, реєстраційний номер 7040, номер
заборони 7041, укладений між ОСОБА_3 і
Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк» недійсним.

Виключено із реєстру реєстрації за №7040
і номером заборони 7041 договір іпотеки.

В позові Публічного акціонерного
товариства „УкрСиббанк" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
районного суду ПАТ „УкрСиббанк" подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_5 відмовити, а позов банку
задовольнити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, приходить
до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності з п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, підставою для скасування
рішення в апеляційному порядку і
ухвалення нового або зміни рішення є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом встановлено, що 20.05.2008 року
між ОСОБА_2 та АКІБ (зараз ПАТ)
«Укрсиббанк» укладено споживчий
кредитний договір №0 на суму 195000
доларів США, що еквівалентно за курсом
НБУ в сумі 984750 грн. Згідно п.1.2.2 термін
повернення кредиту встановлений 19.05.2015
року. За користування кредитними
коштами встановлена відсоткова ставка
14% річних.

Для забезпечення виконання умов
боргових зобов»язань за кредитним
договором між ОСОБА_3 та ПАТ
«Укрсиббанк» укладений договір поруки
від 20.05.2008 року та договір іпотеки на
нерухоме майно від 20.05.2008 року,
укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_3 від імені ОСОБА_4 , за яким в
іпотеку передано житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
Також 20.05.2008 року між баком та ОСОБА_3
укладено договір іпотеки земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

Згідно виписки за особовим
рахунком НОМЕР_1 ОСОБА_2 було надано
30.05.2008 року, 24.07.2008 року, 30.07.2008 року,
23.09.2008 року та 13.10.2008 року - 187000 доларів
США, що в еквіваленті складає - 913846 грн.

Станом на 06 березня 2013 року за
ОСОБА_2 утворилася заборгованість в
розмірі 1 678 016, 02 грн. , яка складається
з залишок основної заборгованості по
кредиту 139 986, 02 доларів США, що станом
на 06.03.2013 року за курсом НБУ складає
1118908, 26 грн.; прострочена заборгованість
по сплаті процентів за користування
кредитом - 55 236, 56 доларів США, що станом
на 06.03.2013 року за курсом НБУ складає 441505,
82 грн.; сума пені за несвоєчасне
погашення простроченої заборгованості
за кредитом - 73 926, 46 грн.; сума пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за процентами за користування кредитом
- 43 175, 48 грн., 500 грн. - сума штрафу згідно
п.4.3 кредитного договору.

Відмовляючи у позовних вимогах
ПАТ «Укрсиббанк» та задовольняючи
позов ОСОБА_2, ОСОБА_5 про порушення прав
споживача, місцевий суд виходив з того,
що сторони насправді уклали між собою
договір кредитування в національній
валюті України, що не суперечить
законодавству України, але відповідач
замаскував його під договір
кредитування в іноземній валюті, який
суперечить Декрету Кабміна України.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

В даному випадку між сторонами
укладався кредитний договір в
іноземній валюті долари США, про що в
матеріалах справи є заява на видачу
кредиту, де позичальник вказує валюту
договору долари США, є заявки на видачу
коштів, де також вказані долари США.

Так, згідно п.1.5 кредитного
договору визначено, що банк надає
позичальнику кредит шляхом
зарахування кредитних коштів на
поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 у
бвнку. Посилання на те, що рахунок
відкритий в валюті гривні - відсутні.

За таких обставин, оскільки
позивачами не було надано належних,
допустимих та обгрунтованих доказів
того, що між сторонами дійсно був
укладений удаваний кредитний договір у
національній валюті гривні, який був
прихований під кредитний договір у
валюті долари США, підстав для визнання
кредитного договору №0 від 20.05.2008
року удаваним правочином та таким, що
насправді укладений в валюті гривні, та
зобов'язання ПАТ «Укрсиббанк» провести
перерахунок платежів без урахування
зміни курсу долару США, списати суму
нарахованих відсотків та визнання
договору споживчого кредиту виконаним
в повному обсязі, колегія суддів не
вбачає.

Статтею 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Враховуючи, що місцевим судом в
ухваленому рішенні взагалі не наведено
підстав для визнання недійсними
окремих пунктів (п.п.1.1, 1.2.2, 1.3.3, п.3.4.1,
підп. «в» п.5.2, 7.1.1) кредитного договору,
укладеного між ОСОБА_2 і ПАТ
«УкрСиббанк» 20.05.2008 року, у задоволенні
позову в цій частині ОСОБА_2, ОСОБА_3
слід відмовити.

Визнаючи договір іпотеки
житлового будинку з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1 від
20.05.2008 року недійсним, суд першої
інстанції виходив з того, що укладений
представником ОСОБА_4 - ОСОБА_3 з
перевищенням повноважень зазначених в
довіреності, якою вона не мала права
передавати в іпотеку на користь третіх
осіб. Цей договір іпотеки вчинений поза
волі довірителя ОСОБА_4 і ним не
схвалювався

Проте, колегія суддів не
погоджується з таким висновком суду з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 237 ЦК України
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Статтею 239 ЦК України передбачено,
що правочин, вчинений представником,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки особи, яку він
представляє.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 244 ЦК України
представництво, яке грунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю. Довіреністю є письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами. Довіреність на
вчинення правочину представником може
бути надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Як вбачається з матеріалів справи
05.02.2008 року ОСОБА_4 довіреністю
уповноважив ОСОБА_3 управляти і
розпоряджатися від його імені всім
його майном, з чого б воно не складалося
та де б не знаходилось, в тому числі
передавати його в іпотеку. Вказана
довіреність посвідчена ОСОБА_7
віце-конслом Генерального консульсьва
України в м.Нью-Йорк, (США). На момент
укладення договору іпотеки 20.05.2008 року
дія данної довіреності не припинялася,
вона ніким скасована не була.

Таким чином, укладаючи від імені
ОСОБА_4 договір іпотеки житлового
будинку з господарськими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року, ОСОБА_3
діяла в межах наданих їй повноважень, а
тому визнання судом договору іпотеки
житлового будинку з господарськими
будівлями недійсним з вищезазначених
підстав є помилковим.

Також помилковим є висновок суду
в частині визнання недійсним договору
іпотеки земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року укладений між
ОСОБА_3 і ПАТ «УкрСиббанк». Визнаючи
вказаний договір іпотеки недійсним,
суд першої інстанції виходив з того, що
договір посвідчений без згоди ОСОБА_4 в
порушення вимог ст. 120 ЗК України, який є
власником домоволодіння і який є
користувачем відповідно до договору
оренди від 29.01.2002 року укладеного з
власником земельної ділянки ОСОБА_3

Однак, оскільки ОСОБА_3 є єдиним
власником земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1, площею 1075 кв.м, згідно
державного акту на право власності на
землю, тобто вправі вільно
розпоряджатися належним їй майном,
наявність права користування
земельною ділянкою (договір оренди)
іншою особою ОСОБА_4 не позбавляє її
права на передачу належного їй
нерухомого майна в іпотеку, у
задоволенні позову в частині визнання
договору іпотеки земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року слід
відмовити.

Окрім того, рішенням
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 17.06.2013 року, яке
набрало законної сили, визнано
недійсним договір поруки від 20.05.2008
року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк»
та ОСОБА_3, згідно якого остання є
поручителем та зобов'язалася
відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх
його зобов'язань, що виникли з
кредитного договору №0 від 20.05.2008
року.

Із змісту рішення
Автозаводського районного суду
м.Кременчука Полтавської області вді
11.11.2013 року, ухвали Апеляційного суду
Полтавської області від 18.12.2013 року
вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_4
про визнання недійсним договору
іпотеки житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року, укладеного від
його імені ОСОБА_3 з підстав
недостатності повноважень останньої
на укладення даного договору іпотеки
уже були предметом розгляду у суді, у
задоволенні позову ОСОБА_4 було
відмовлено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у справі
у зв'язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Згідно ст. 310 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

За таких обставин, оскільки обставини,
встановлені судовими рішеннями, які
набрали законної сили є тотожними до
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ
«Укрсиббанк» про визнання недійсним
договору іпотеки житлового будинку з
господарськими будівлями від 20.05.2008
року та визнпння недійсним договору
поруки від 20.05.2008 року, який
розглядається на даний час, тобто
збігаються сторони, предмет і підстави
позовів, провадження у справі в цій
частині необхідно закрити.

Відповідно до ч.1 ст 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням
суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України
«Про іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про
іпотеку» за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює осневне
зобов'язання

Враховуючи викладене, та беручи до
уваги, що станом на 06.03.2013 року у
відповідача ОСОБА_2 утворилась
заборгованість перед банком, у зв'язку
з неналежним виконанням покладених на
нього зобов'язань за кредитним
договором, позов ПАТ «Укрсиббанк» про
стягнення кредитної заборгованості в
розмірі 1 678 016, 02 грн. необхідно
задовольнити, стягнувши її з ОСОБА_2 та
звернувши стягнення на предмет
іпотеки, яким забезпечувалось
виконання кредитних зобов'язань,
зокрема, на житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону
України «Про іпотеку» у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В
цьому документі зазначається стислий
зміст порушених зобов'язань, вимога
про виконання порушеного зобов'язання
у не менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

У частині 2 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» встановлено певний
порядок дій банку після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення - шляхом
позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Виходячи із аналізу вказаних
правових норм закону, примусове
виселення здійснюється за певних умов:
якщо добровільно мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк. Оскільки на час
ухвалення рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки відсутні
виконання імперативно-диспозитивних
приписів, встановлених частиною 2
статті 40 Закону України "Про іпотеку" та
частиною 3 статті 109 ЖК України, щодо
примусового виселення за рішенням суду
мешканців із житлового будинку або
житлового приміщення, на які
здійснюється звернення як на предмет
іпотеки, то такі позовні вимоги на цій
стадії не можуть бути задоволені,
оскільки на цей момент відсутні
порушення, невизнання або оспорювання
прав та свобод іпотекодержателя або
нового власника щодо звільнення
вказаних житлових приміщень їх
мешканцями, в розумінні вимог статті 3
ЦПК України щодо права особи для
звернення до суду за захистом.

Враховуючи, що банком не було
дотримано визначену законодавством
процедуру проведення виселення осіб
шляхом направлення відповідних
письмових вимог, у задоволенні позову
ПАТ «Укрсиббанк» в частині виселення
та визнання втратившими право
користування жилим приміщенням ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 необхідно відмовити.

З наведених підстав, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга ПАТ «Укрсиббанк»
підлягає частковому задоволенню,
рішення суду - скасуванню частково. У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсиббанк» про
порушення прав споживача, визнання
кредитного договору удаваним
правочином, укладеним в національній
валюті України гривні, визнання
недійсними п.п 1.1, 1.2.2., 1.3.3, п. 3.4.1 підп.
«в», п.5.2, п. 7.1.1 кредитного договору між
ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк» від 20.05.2008
року; зобов'язання ПАТ «Укрсиббанк»
провести перерахунок усіх платежів
ОСОБА_2 залишків та відсотків, виходячи
з розміру 984750 грн. без урахування зміни
курсу долара США; зобов'язання ПАТ
«Укрсиббанк» списати незаконно
нараховану суму прострочених
відсотків та пені; визнання кредитного
договору укладеним в гривні та
виконаним у повному обсязі; визнання
договору іпотеки земельної ділянки та
виключення його з реєстру заборони
відчудження майна - необхідно
відмовити. Провадження у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ
«Укрсиббанк» про визнання недійсним
договору поруки та договору іпотеки
житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_1, укладеним між
ОСОБА_3 та АКІБ «Укрсиббанк» виключення
його з реєстру заборони відчудження
майна необхідно - закрити. Позов ПАТ
«Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки підлягає частковому
задоволеню, а саме в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки житловий
будинок та господарські будівелі по
АДРЕСА_1 вартістю 1518 833 грн. в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2 за
кредитним договором у розмірі 1678016, 02
грн. В іншій частині рішення слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, ст. ст. 235, 526, 590, 1054 ЦК України,
ст. 7, 35 Закону України «Про іпотеку» ,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк» -
задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
від 27 серпня 2013 року - скасувати
частково.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
про порушення прав споживача, визнання
кредитного договору удаваним
правочином, укладеним в національній
валюті України гривні, визнання
недійсними п.п 1.1, 1.2.2., 1.3.3, п. 3.4.1 підп.
«в», п.5.2, п. 7.1.1 кредитного договору між
ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Укрсиббанк» від 20.05.2008
року; зобов'язання Публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
провести перерахунок усіх платежів
ОСОБА_2 залишків та відсотків, виходячи
з розміру 984750 грн. без урахування зміни
курсу долара США; зобов'язання
Публічного акціонерного товариства
«Укрсиббанк» списати незаконно
нараховану суму прострочених
відсотків та пені; визнання кредитного
договору укладеним в гривні та
виконаним у повному обсязі; визнання
договору іпотеки земельної ділянки та
виключення його з реєстру заборони
відчудження майна - відмовити.

Провадження по даній цивільній
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про визнання недійсним
договору поруки та договору іпотеки
житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_1, укладеним між
ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «Укрсиббанк» та
виключення його з реєстру заборони
відчудження майна - закрити.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки - задовольнити частково.

Звернути на користь Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
стягнення на передане ОСОБА_4 в іпотеку
майно, а саме: житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 325, 6 кв.м, вартістю 1518
833 (один мільйон п'ятсот вісімнадцять
тисяч вісімсот тридцять три) грн., для
задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
по договору про надання споживчого
кредиту №0 від 20.05.2008 року, для
погашення заборгованості в розмірі 1 678
016 (один мільйон шістсот сімдесят вісім
тисяч шістнадцять) грн. 02 коп.

Встановити спосіб реалізації
предмету іпотеки по договору іпотеки
від 12.05.2008 року до кредитного договору
№ 0 від 20.05.2008 року, шляхом продажу
з прилюдних торгів в межах процедури
виконавчого провадження. Встановити
початкову ціну для реалізації предмета
іпотеки, яка буде встановлена суб'єктом
оціночної діяльності в межах процедури
виконавчого провадження; кошти
отримані від реалізації предмету
іпотеки по договору іпотеки з фізичною
особою направити на погашення
заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
по кредитному договору №0 від
20.05.2008 року, яка станом на 06 березня 2013
року складає 1 678 016, 02 грн., з яких:
залишок основної заборгованості по
кредиту 139 986, 02 доларів США, що станом
на 06.03.2013 року за курсом НБУ складає
1118908, 26 грн.; прострочена заборгованість
по сплаті процентів за користування
кредитом - 55 236, 56 доларів США, що станом
на 06.03.2013 року за курсом НБУ складає 441505,
82 грн.; сума пені за несвоєчасне
погашення простроченої заборгованості
за кредитом - 73 926, 46 грн.; сума пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за процентами за користування кредитом
- 43 175, 48 грн., 500 грн. - сума штрафу згідно
п.4.3 кредитного договору.

В іншій частині рішення суду -
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
В.М. Триголов

Судді:
Л.М. Омельченко

В.П. Пікуль