Суддя Зяброва О. Г.
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року Орджонікідзевський
районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Зябрової О.Г.

при секретарі - Селивоненко Б.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідачів - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа - приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
недійсним заповіт від 27.11.2012р.,
складений ОСОБА_8, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7 В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабка - ОСОБА_8
Після її смерті позивач звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини і дізнався про те,
що померла 27.11.2012р. склала заповіт, яким
заповідала усе своє майно своїм
сестрам - відповідачам по справі.
Позивач вважає, що волевиявлення
ОСОБА_8 під час складання оспорюваного
заповіту не було вільним, оскільки
раніше бабка складала заповіт на його
користь, він був її єдиним онуком, після
смерті сина був для покійної самою
близькою людиною і продовжувачем
«роду», свого власного житла у нього не
має, до того ж сестри бабки психічно та
фізично впливали на волю покійної, а
саме били її, знущались та натякали на
те, що позивач не є їй рідним онуком, до
того ж відповідачі мають власне житло.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали свої позовні
вимоги і просили їх задовольнити.

Відповідачі, їх представник та 3-я особа
проти позову заперечували. При цьому
відповідачі пояснили, що ОСОБА_8 не
бачила свого онука тривалий час, вони
відвідували померлу сестру, допомагали
їй, останнім часом до ОСОБА_8 стала
з»являтися колишня дружина її
померлого сина - ОСОБА_9, яка є матір»ю
позивача, яка примушувала їх сестру
скласти заповіт на користь свого сина
ОСОБА_1 Після того, як ОСОБА_9 побила їх
сестру і вона їм на це поскаржилась,
вони змінили замки в квартирі.
Відповідачі та їх представник
вважають, що не має жодних підстав
вважати, що волевиявлення ОСОБА_8 не
було вільним під час складання
останнього заповіту.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, 27 листопад 2012
року ОСОБА_8 склала заповіт, яким
заповіла усе своє майно після своєї
смерті, в тому числі квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в рівних частках
кожній. Даний заповіт був посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстровано в реєстрі за № 6683.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідний актовий запис за № 15965.

Згідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

В судовому засіданні позивачем не було
надано до суду жодних доказів на
підставу своїх позовних вимог, при
цьому суд не приймає до уваги пояснення
свідків, які були залучені до участі у
справі позивачем, оскільки їх
пояснення не містять фактів, на
підтвердження позовних вимог позивача,
крім того, не відповідають матеріалам
справи, спростовуються поясненнями
інших свідків, а також поясненнями 3-ї
особи - приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, яка пояснила, що вона
була викликана до ОСОБА_8 27.11.2012р. для
складання заповіту, оскільки остання
за хворобою та похилим віком не могла
сама прийти до нотаріальної контори.
Приватний нотаріус ОСОБА_7 за адресою:
АДРЕСА_1 вислухала побажання ОСОБА_8
стосовно її заповіту, склала одразу на
місці текст заповіту, який ОСОБА_8
підписала. Під час складання заповіту
вони були з ОСОБА_8, як того вимагає
законодавство України удвох, ОСОБА_8
усвідомлювала свої дії, була
дієздатною і жодних підстав вважати, що
її вимоги щодо спадкоємців не
відповідають її вільному
волевиявленню не було.

Таким чином, суд вважає, що доводи
позивача не знайшли свого
підтвердження в ході судового слідства
по даній справі і тому позовні вимоги
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного,
керуючись ст.1257 ЦК України, ст. 10, 11, 15, 60,
61, 130, 174, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа - приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання заповіту недійсним - залишити
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Харкова шляхом подачі в 10 денний
термін з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя

14.02.2014