У Х В А Л А

іменем україни

29 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л.,
Мостової Г. І.,

Мартинюка В. І.,
Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Обслуговуючого кооперативу
«Делегатський» про встановлення
нікчемності правочину та часткове
визнання недійсним пункту рішення
загальних зборів, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 19 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом до ОСОБА_4 та
Обслуговуючого кооперативу
«Делегатський» (далі - ОК
«Делегатський») та, уточнивши свої
вимоги, просив визнати нікчемним
договір купівлі-продажу № 01/09
гаражного боксу АДРЕСА_1, укладений
10 лютого 2009 року між ним та ОСОБА_4,
визнати недійсним п. 6 рішення
загальних зборів ОК «Делегатський» від
14 лютого 2010 року щодо прийняття ОСОБА_4
у члени ОК «Делегатський».

Посилався на те, що вказаний договір
було укладено у простій письмовій
формі, нотаріально не посвідчений, що є
необхідним при укладанні правочинів
щодо нерухомості. Обґрунтовуючи
підставність позову в частині визнання
недійсним п. 6 рішення загальних зборів,
позивач посилався на те, що рішення про
прийняття ОСОБА_4 у члени ОК
«Делегатський» було прийнято за
відсутності необхідного кворуму на
підставі договору № 01/09 від 10
лютого 2009 року, який є нікчемним.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 30 травня 2013
року позов задоволено.

Встановлено нікчемність договору №
01/09 від 10 лютого 2009 року, укладеного між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про продаж гаража
АДРЕСА_1.

Визнано недійсним п. 6 рішення
загальних зборів ОК «Делегатський» від
14 лютого 2010 року щодо прийняття ОСОБА_4
у члени ОК
«Делегатський».

Вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва
від 19 листопада 2013 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 30 травня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
позові.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалене у справі рішення апеляційного
суду вважає незаконним, просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За правилами ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог про визнання нікчемним
договору № 01/09 від 10 лютого 2009 року про
продаж гаража АДРЕСА_1, суд
першої інстанції виходив із того, що
вказаний договір укладений у простій
письмовій формі, нотаріально не
посвідчений, що є необхідними умовами
при укладанні правочинів щодо
нерухомості. Задовольняючи вимоги про
визнання недійсним п. 6 рішення
загальних зборів ОК
«Делегатський» від 14 лютого 2010 року
щодо прийняття ОСОБА_4 у
члени кооперативу, суд першої
інстанції виходив із того, що за
відсутності необхідного кворуму
загальні збори кооперативу не були
правомочними вирішувати питання щодо
прийняття відповідачки у члени
кооперативу.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
гаражний бокс АДРЕСА_1 не є об'єктом
нерухомості в розумінні приписів
ст. 181 ЦК України, а тому визнання
нікчемним договору про його продаж з
підстав недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору щодо нерухомого майна є
неможливим. Відмовляючи в задоволенні
вимог про визнання недійсним п. 6
рішення загальних зборів
ОК «Делегатський», апеляційний суд
виходив із того, що така вимога є
похідною від вирішення спору про
визнання нікчемним укладеного
договору та позивачем не доведено, що
оскаржуваним рішенням загальних
зборів порушуються його права.

Проте з такими висновками
апеляційного суду погодитись не можна
з огляду на наступне.

Судами встановлено, що рішенням від
28 листопада1999 загальних зборів членів
гаражно-будівельного кооперативу
«Делегатський» (далі - ГБК
«Делегатський»), правонаступником
якого ОК «Делегатський», ОСОБА_3
був прийнятий у члени вказаного
кооперативу.

Згідно з довідкою № 69 від 02 березня
2005 року, виданою ГБК «Делегатський»,
позивач є власником нестандартного
гаражного боксу АДРЕСА_1. Сума
внесеного пайового внеску за нього
складає 1 325 грн, яку 25 вересня 1998 року
сплачено в повному обсязі. Гаражний
бокс АДРЕСА_1 12 серпня 2003 року введений
в експлуатацію (а. с. 7).

10 лютого 2009 року на підставі
договору № 01/09, посвідченого головою
правління ГБК «Делегатський», ОСОБА_3
продав ОСОБА_4 гараж АДРЕСА_1 (а. с. 15).

10 лютого 2009 року ОСОБА_4 написала
заяву про прийняття її у члени ГБК
«Делегатський» у зв'язку із придбанням
гаража АДРЕСА_1 (а. с. 16).

Згідно з п. 13 протоколу загальних
зборів автокооперативу
ОК «Делегатський» від 14 лютого 2010 року
на підставі протоколу правління № 02/09
від 24 лютого 2009 року відповідно до п. 5.2.
статуту кооперативу ОСОБА_4
затверджена як член вказаного
кооперативу і власник гаражного боксу
АДРЕСА_1 (а. с. 55).

Вирішуючи спір по суті та
відмовляючи у позові, апеляційний суд
виходив із того, що оскільки матеріали
справи не містять даних щодо державної
реєстрації гаражного боксу АДРЕСА_1 як
нерухомого майна, то спірний гараж не
може бути об'єктом цивільних
правовідносин саме як об'єкт
нерухомого майна.

У той же час, на порушення приписів
ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не
звернув уваги на те, що згідно з
довідкою ГБК «Делегатський»
№ 69 від 02 березня 2005 року гаражний бокс
АДРЕСА_1 12 серпня 2003 року введений в
експлуатацію, а позивач повністю
сплатив пайовий внесок та є власником
цього гаража.

Про вказане свідчить і додана до
касаційної скарги довідка
ОК «Делегатський» № 06/13 від 26
листопада 2013 року, згідно з якою
гаражний бокс АДРЕСА_1 площею 49,4 кв. м є
капітальним будівництвом, має
фундамент та підвальне приміщення.

За таких обставин висновки
апеляційного суду про те, що спірний
гаражний бокс АДРЕСА_1 не може бути
об'єктом цивільних правовідносин як
об'єкт нерухомого майна є помилковим.

Відмовляючи в іншій частині позову
про визнання недійсним
п. 6 рішення загальних зборів ОК
«Делегатський» від 14 лютого 2010 року
щодо прийняття ОСОБА_4 у члени
кооперативу, апеляційний суд не
звернув уваги на те, що оскаржуване
рішення ОК «Делегатський» було
ухвалено за відсутності необхідного
кворуму та не врахував, що наявність у
позивача права власності на спірний
гараж передбачає і його членство у ГБК
«Делегатський».

За таких обставин, висновки
апеляційного суду про те, що
оскаржуваним рішенням ОК
«Делегатський» не порушуються права
позивача є помилковим.

У свою чергу, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази,
вислухавши пояснення сторін, суд
першої інстанції відповідно до
приписів ст. ст. 212-214 ЦПК України дійшов
правильного висновку про підставність
позову.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного,
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції відповідно до приписів ст. 339
ЦПК України підлягає скасуванню із
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 339, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва
від 19 листопада 2013 року скасувати,
залишити в силі рішення
Шевченківського районного суду
м. Києва від 30 травня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
Т. Л. Ізмайлова

В. І. Мартинюк

Г. І. Мостова

Д. О. Остапчук