АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевченко О. Ю. Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Свистунової О.В.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 28 жовтня
2014 року та додаткове рішення від 03
листопада 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області про встановлення батьківства
та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 жовтня 2014 року та
додатковим рішенням від 03 листопада 2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - Відділ РАЦС реєстраційної
служби Верхньодніпровського РУЮ
Дніпропетровської області про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 12 лютого
2014 року до досягнення дитиною
повноліття. В іншій частині позову -
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
понесені нею судові витрати, сплачений
судовий збір та витрати на правову
допомогу разом у розмірі 715 грн.

Допущено негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення та додаткове рішення
суду посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішень
суду, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення та додаткове рішення суду -
залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно з ч 2,3 ст. 53 Кодексу про шлюб та
сім'ю України в разі народження дитини
у батьків, які не перебувають у шлюбі,
при відсутності спільної заяви
батьків, батьківство може бути
встановлене в судовому порядку за
заявою одного з батьків або опікуна
(піклувальника) дитини, особи, на
утриманні якої знаходиться дитина, а
також самої дитини після досягнення
нею повноліття. При встановленні
батьківства суд бере до уваги спільне
проживання та ведення спільного
господарства матір'ю дитини і
відповідачем до народження дитини, або
спільне виховання чи утримання ними
дитини, або докази, що з достовірністю
підтверджують визнання відповідачем
батьківства.

Судом встановлено, що з червня 2000 року
до вересня 2000 року ОСОБА_3 проживала
разом з ОСОБА_2 як чоловік та дружина в
с. Кринички Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області.

В вересні 2000 року ОСОБА_3 пішла від
ОСОБА_2, а 13 травня 2001 року в неї
народилась дитина - ОСОБА_4 Відомості
про батька було записано зі слів
матері, оскільки на той момент ОСОБА_3
не перебувала у шлюбі, а спільної заяви
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на момент реєстрації
народження дитини не було.

Про народження дитини відповідач знав,
коли ОСОБА_4 виповнилося 8 років, він
познайомився з донькою, вони почали
спілкуватися, він купував подарунки. У
2011-2012 роках ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_3
знов жити разом, на що вона погодилась і
разом з дітьми вони переїхали в будинок
до відповідача в с. Кринички
Верхньодніпровського району, де жили
декілька місяців.

Зазначені обставини підтверджуються
поясненнями сторін, в тому числі
відповідача, який не заперечував факт
того, що жив деякий час з ОСОБА_3 до
народження дитини, а також того, що він
особисто познайомився з дитиною, а в 2012
році вони деякий час жили разом з
позивачем та дітьми.

Визнаючи відповідача батьком ОСОБА_4,
суд правильно виходив з того, що ОСОБА_2
після народження дитини визнавав своє
батьківство, зокрема спільним, хоча і
нетривалим, проживанням з позивачкою,
як до народження так і після народження
дитини, його участю у вихованні та
утриманні дитини.

Стягуючи аліменти на утримання дитини
з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до повноліття
дитини, суд вірно врахував стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини та сторін, той факт, що дитина
мешкає разом із позивачем та потребує
утримання, та те, що відповідач не надав
суду доказів про наявність у нього
інших дітей, непрацездатних батьків,
дружини та про проведення з нього
стягнень на утримання зазначених осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що суд необґрунтовано не
врахував покази свідків з його сторони
та дійшов висновків, які не
відповідають дійсним обставинам
справи не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки суд надав повну і
всебічну оцінку усім доказам та
обставинам у справі, відповідно до
вимог ст.ст. 10, 212 ЦПК України.

Рішення суду відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Підстав для його зміни чи скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 жовтня 2014 року та
додаткове рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 03
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: