Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Худякова
А.М.,

суддів: Кочетова
Л.Г.,

Снітка С.О.,

при секретарі судового
засідання Камінній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Богунського районного суду м.Житомира
від 01 листопада 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Люцина»
про визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення з роботи, зміну
дати і формулювання причини
звільнення, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
компенсації за невикористані
відпустки, стягнення тримісячного
розміру заробітної плати,
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а:

Вказаним рішенням Богунського
районного суду м.Житомира від 01
листопада 2013 року в задоволені позову
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на несправедливість,
необґрунтованість, незаконність
судового рішення просить його
скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.
Апелянт посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив
з того, що вимоги позивача є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

З таким висновком погоджується
колегія суддів, оскільки він є
правильним та відповідає вимогам
чинного трудового законодавства і
ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП
України трудовий договір може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку
прогулу (в тому числі відсутність на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України, що
містяться в п.22 Постанови від 6
листопада 1992 року №9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів», у
справах про поновлення на роботі
осіб, звільнених за порушення
трудової дисципліни, судам необхідно
з'ясовувати, у чому конкретно
проявилося порушення, що стало
приводом до звільнення, чи могло воно
бути підставою для розірвання
трудового договору за пунктами 3,4,7,8
ч.1 ст.40 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається,
що рішенням Богунського районного
суду м.Житомира від 30 березня 2012 року
визнано незаконними накази №110 від
01.12.2010 року, №21 від 27.06.2011 року, №26-к
від 27.06.2011 року, поновлено ОСОБА_2 на
посаді менеджера ТОВ «Люцина» з 30.06.2011
року та стягнуто з відповідача на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 10830 грн.
72 коп. та 3000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

За заявою ОСОБА_2 остання
перебувала у черговій відпустці з 04
квітня по 26 квітня 2012 року згідно
наказу №14к від 04.04.2012 року.

Проте, як встановлено судом,
після 26 квітня 2012 року ОСОБА_2 на
роботу не вийшла та не повідомила
адміністрацію підприємства про
причини своєї неявки, не дивлячись на
те, що ТОВ «Люцина» службовою
телеграмою намагалось з'ясувати
причини невиходу позивачки на роботу
(а.с.118).

Таким чином, встановивши в
сукупності з наявними матеріалами,
що ОСОБА_2 допустила прогул внаслідок
відсутності на роботі з 27 квітня по 08
травня 2012 року, що є підставою для
звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відсутність підстав для
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, зміну дати і
формулювання причини звільнення,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, компенсації за
невикористані відпустки, стягнення
тримісячного розміру заробітної плати,
відшкодування моральної шкоди та
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову, навівши мотиви з посиланням
на відповідні докази.

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі висновків суду не
спростовують і на правильність
судового рішення не впливають.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції ретельно перевірив доводи
сторін, подані ними докази,
дослідивши їх з дотриманням норм
матеріального та процесуального
права і дав їм правильну правову
оцінку. Висновки суду відповідають
обставинам справи.

Ухвалене судом рішення є
законним та обґрунтованим, підстави
для його скасування колегія суддів
не знаходить.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Богунського районного
суду м.Житомира від 01 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж дня на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді