РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд Харківської області у
складі:

головуючого судді -
Стеганцова С.М.

при секретарі -
Реуцькій Н.В.

за участю прокурора -
Ільєнкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Шевченкове цивільну
справу за позовною заявою органу опіки
і піклування Шевченківської районної
державної адміністрації до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів,-

встановив:

Орган опіки та піклування, діючи в
інтересах малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до
Шевченківського районного суду
Харківської області з позовом про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
та ОСОБА_1.

У судовому засіданні представник
органу опіки та піклування позов
підтримала та прохала його
задовольнити. Пояснила суду, що дитина
проживає фактично, без будь-якого
батьківського догляду і виховання на
протязі 10 років, тому вважає доцільним
позбавити батьківських прав за
ухилення від виконання батьківських
обов'язків відповідачів по справі
відносно їх неповнолітнього сина.

Прокурор Шевченківського району
Харківської області у судовому
засіданні позов підтримав, вважає за
необхідне його задовольнити, оскільки
відповідачі злісно не виконують
батьківських обов'язків щодо виховання
та утримання їхнього сина.

Відповідач по справі - ОСОБА_1 і ОСОБА_2
у судовому засіданні пояснили, що
дійсно їх син на протязі 10 років
проживає в дідуся і бабусі, але вони про
нього турбуються і надсилають
матеріальну допомогу на діда та бабу.

Перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачів, показання
свідків, з'ясувавши думку прокурора,
неповнолітнього сина відповідачів
ОСОБА_3, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного
кодексу України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

На території Гетьманівської
сільської ради зареєстрована та
проживає родина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1. Родина багатодітна, в
сім'ї 5 дітей.

В 2001 році в родині ОСОБА_2
народився син ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 від 13 лютого 2001
року (а.с.5). З часу свого народження по
теперішній час дитина проживає разом
із дідусем та його дружиною в селі
Павлівка Богодухівського району
Харківської області. Батьки вихованням
дитини не займаються, проживають за
місцем реєстрації.

В 2011 році дідусь хлопчика - ОСОБА_5
звертався до Шевченківського
районного суду з позовною заявою про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_1
та ОСОБА_2.

Згідно рішення Шевченківського
районного суду по справі № 2-411/2011 від 29
листопада 2011 року про позбавлення
батьківських прав у задоволенні позову
дідуся ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - було
відмовлено і попереджено відповідачів
про необхідність змінити ставлення
щодо виховання та утримання сина, що
підтверджується копією рішення
(а.с.18,19).

В ході вказаного судового
розгляду відповідачі відповідно до
письмового зобов'язання від 17.10.2011 року
обіцяли забрати сина додому за місцем
реєстрації на постійне місце
проживання (а.с.17). На сьогоднішній день
місце проживання хлопчика залишилось
незмінним.

Службою у справах дітей разом з
районним центром соціальних служб для
сім'ї дітей та молоді під час
проведення профілактичного рейду
«Урок» 27 серпня 2013 року було обстежено
умови проживання та утримання дітей в
родині ОСОБА_1, про що складено
відповідний акт (а.с.13), з якого
вбачається, що сім'я багатодітна,
малозабезпечена, в будинку всього три
жилих кімнати на сім членів сім'ї і дві
з яких потребують ремонту. З батьками
було проведено бесіду, під час якої
роз'яснено вимоги українського
законодавства щодо навчання, виховання
та утримання дітей.

На даний час ОСОБА_2 перебуває у
декретній відпустці по догляду за
найменшою дитиною 2013 року народження,
що підтверджується копією довідки
виданої управлінням соціального
захисту населення Шевченківської
районної державної адміністрації
Харківської області № 697 від 05.12.2013 року
(а.с.10).

ОСОБА_1 не працює, пояснюючи це
відсутністю роботи. Відповідно до
інформації Районного центру
зайнятості перебував на обліку з 09.12.2010
року по 18.03.2011 року (а.с.15), в даний час не
працює і не перебуває в центрі
занятості, пояснюючи це тим, що центр
зайнятості виплачує малу суму
допомоги.

Відповідно до інформації СТОВ імені
Ватутіна Шевченківського району
Харківської області № 413 від 02.12.2013 року
ОСОБА_1 працював на підприємстві з
18.03.2011 року по 20.08.2011 року сторожем, до
своїх посадових обов'язків відносився
недобросовісно, знаходився на робочому
місці в нетверезому стані та був
звільнений за власним бажанням (а.с.16).

Згідно інформації центру соціальних
служб для сім'ї дітей і молоді родина
ОСОБА_1 перебувала під соціальним
супроводом з 24 вересня 2012 року по 25
березня 2013 року. Сім'ї надавались
соціальні послуги, спрямовані на
підвищення виховного потенціалу та
відповідального ставлення до
батьківських обов'язків.

Згідно наказу служби у справах дітей
Богодухівської РДА ОСОБА_3 перебуває на
обліку як дитина з сім'ї, що опинилась в
складних життєвих обставинах.

Відповідно до довідки-характеристики
№ 142 від 11.11.2013 року Павлівської ЗОШ І-ІІ
ступенів Богодухівської районної ради,
ОСОБА_3 навчається в школі з першого
класу. Весь час вихованням хлопця
займаються дідусь з бабусею. Навчанню
хлопця приділяють належну увагу (а.с.9).

Відповідно до акту обстеження умов
проживання дідуся й бабусі дитини від
07.11.2013 року та від 14.11.2013 року, наданих
Богодухівською РДА Харківської
області, матеріальне становище та
утримання дитини здійснюється за
рахунок пенсії (а.с.11,12). Батьки коштів
на утримання дитини не надають.

Службою у справах дітей в жовтні 2013
року двічі було винесено питання щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розгляд
Комісії з питань захисту прав дитини,
але на жодне із засідань ніхто з
батьків не з'явився.

Спільна дитина проживає фактично
без будь-якого батьківського догляду і
виховання, яка лише перебуває повністю
на утриманні батьків-пенсіонерів
одного з відповідачів - ОСОБА_1.

Висновком про доцільність позбавлення
батьківських прав громадянина ОСОБА_1
та громадянки ОСОБА_2 по відношенню до
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
наданого службою у справах дітей
Шевченківської районної державної
адміністрації Харківської області,
вбачається доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відносно їх малолітнього сина - ОСОБА_3,
2001 року народження (а.с.21).

З висновку служби у справах дітей
Богодухівської районної державної
адміністрації також вбачається про
доцільність позбавлення батьківських
прав відповідачів відносно їх
малолітнього сина - ОСОБА_3 2001 року
народження, в висновку зазначено, що
батьки взагалі не займаються
вихованням дитини, при співбесідах з
ОСОБА_3 встановлено, що дитина не бажає
проживати з батьками, оскільки ніякої
матеріальної допомоги вони на його
утримання не надають, взагалі не
спілкуються та не відвідують рідного
сина (а.с.36).

Допитана в судовому засіданні як
свідок- бабуся неповнолітнього ОСОБА_3
ОСОБА_6, пояснила, що батьки зовсім
ухилилися від виконання своїх
обов'язків по вихованню сина.
Неповнолітній ОСОБА_3 на протязі 14
років проживає з нею і дідусем,
відповідачі взагалі на виховання сина
ніякої допомоги не надають, не
цікавляться його життям, здоров'ям та
навчанням.

Допитаний в судовому засіданні
неповнолітній ОСОБА_3, син відповідачів
по справі свідчення бабусі підтвердив,
пояснив що батько і мати його не
навідують, за останні 10 років матір
бачив чотири рази, а батька всього
двічі.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток; забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя; батьки зобов'язані
поважати дитину.

Згідно до положень ст.164 СК України,
мати, батьки можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

В Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року з
наступними змінами "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справи про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" зазначено, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом.

Виходячи з аналізу зібраних доказів
суд вважає, що батьки які не піклуються
про дитину, ухиляються від виконання
своїх батьківських обов'язків, а саме:
не піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, навчання свого сина,
підготовку до самостійного життя, не
забезпечують необхідне харчування,
медичний догляд, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяють
засвоєнню ним загальновизнаних норм
моралі, не виявляю інтересу до його
внутрішнього світу, не створюють умов
для отримання ним освіти, негативно
впливають на дитину - мають бути
позбавлені батьківських прав.

При перевірці судом доводів
відповідачки ОСОБА_2, про надання нею
матеріальної допомоги синові було
встановлено, що за останні 10 років вона
переслала сину всього коштів в розмірі
1 тисяча 457 гривень.

В даному випадку позбавлення
батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
доцільним, відповідає інтересам їх
дитини та необхідне для встановлення
остаточного соціально-правового
статусу.

В частині позову про стягення з
відповідачів аліментів необхідно
відмовити, так як ні в позові, ні в
судовому засіданні представником
позивача не було вказано на чию користь
необхідно проводити стягнення
аліментів на неповнолітю дитину. В
подальшому при передачі
неповнолітнього органу опіки та
піклування та встановлення над
неповнолітнім опікуна, опікун не буде
позбавлений права стягнення з
відповідачів аліментів на утримання
неповнолітнього.

Судові витрати у відповідності до ст. 88
ЦПК України суд покладає на
відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212,
214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 СК
України,

Постанови П.В.С. України від 30 березня
2007 року з наступними змінами "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справи про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав", суд -

вирішив:

Позовну заяву органу опіки та
піклування Шевченківської районної
державної адміністрації задовольнити
частково.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав
на малолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати ОСОБА_3 органу опіки та
піклування Шевченківської районної
державної адміністрації для
подальшого влаштування.

В частині стягнення аліментів
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Шевченківського

районного суду

С.М.Стеганцов