Справа №
Провадження № 2/477/272/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання -
Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Універсальна
біржа "Рона", про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовною заявою, в
якій просить визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна -
житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного
між ним та відповідачем на
Універсальній біржі "Рона" 31.03.2000 року
за реєстраційним № 1/18.

В обґрунтування позову вказує, що
договір було укладено в простій
письмовій формі, зареєстровано на
Універсальній біржі «Рона» відповідно
до ЗУ «Про товарні біржі», проте
нотаріально не посвідчувався, так як зі
змісту договору та ст. 15 вказаного
Закону слідувало, що не потребують
нотаріального посвідчення договори, що
зареєстровані товарною біржею. Умови
цього договору сторонами було
виконано, він передав кошти за придбане
майно в повному обсязі, а ОСОБА_2
звільнила будинок від свого майна.

З укладенням вказаного договору та
його виконанням, позивач вважає, що
набув право власності на вищевказане
майно, однак через невиконання вимог
закону щодо нотаріального посвідчення
договорів щодо купівлі -продажу
нерухомого майна позбавлений
можливості офіційно набути прав
власника цього майна та як власник
розпорядитися ним, що йому стало відомо
нині при зверненні до нотаріуса з
приводу відчуження цього майна.
Враховуючи, що сторонами вищевказаного
договору було в повному обсязі
виконано його умови, більш того права
позивача щодо цього майна
зареєстровані в Миколаївському БТІ, що
нині унеможливлює укладення
нотаріально договору купівлі-продажу,
то за захистом своїх прав він був
змушений звернутися до суду із цим
позовом.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою, в якій свої позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не прибули, про причини неявки не
повідомила, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, в
межах заявлених позовних вимог, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до змісту договору
купівлі-продажу, укладеного 31 березня
2000 року та зареєстрованого
Універсальною біржею «Рона» за № 1/18
від 31.03.2000 року, ОСОБА_1 придбав, а
ОСОБА_2 продала домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно цього ж Договору, вказане
домоволодіння належить продавцю на
підставі договору купівлі-продажу від
19.09.1994 року за реєстраційним номером
1-1420, зареєстрованого Миколаївським
МБТІ за № 169 (а.с. 6).

Право власності за ОСОБА_1 на вказаний
житловий будинок зареєстровано в БТІ
на підставі вищевказаного Договору
17.05.2000 року за № 169 (а.с. 6 зворотній бік).

За даними Миколаївського міжміського
БТІ, власником вказаного майна станом
на 28.12.2012 року є ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 31.03.2000
року (а.с. 7).

На ім'я позивача 22.11.2013 року також
виготовлено технічний паспорт щодо
вищевказаного житлового будинку (а.с. 8).

Відповідно до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, власником земельної ділянки
за вищевказаною адресою є ОСОБА_1 (а.с.
20).

Відповідно до рішення виконкому
Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області від 29.03.2012 року № 49, АДРЕСА_1
перейменована на АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Так, статтею 227 ЦК України 1963 року, який
був чинним на час укладення вказаного
спірного договору, передбачено, що
договір купівлі-продажу житлового
будинку укладається в письмовій формі
та підлягає обов'язковому
нотаріальному посвідченню, якщо хоча б
одна із сторін є громадянином.

Недотримання даної вимоги тягне за
собою недійсність договору (ч. 1 ст. 47 ЦК
України).

Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України
в редакції 1963 року суд може визнати
дійсною угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, коли
сторони досягли згоди за всіма її
істотними умовами і одна сторона
ухиляється від нотаріального
посвідчення останньої за відсутності
передбачених законодавством перешкод
для цього.

Відповідно до матеріалів справи та
змісту вказаного вище договору
вбачається, що сторони узгодили та
виконали всі його суттєві умови, в тому
числі й ціну, право власності за ОСОБА_1
на це майно зареєстровано в
Миколаївському МБТІ, поте у зв'язку з
невиконанням вимог щодо нотаріального
посвідчення вказаного договору
позивач позбавлений можливості
розпорядитися своїм майном.

За такого, враховуючи вимоги ст. 16 ЦК
України, та встановивши узгодження та
виконання всіх суттєвих умов договору,
суд вважає, що цивільне право позивача
підлягає захисту шляхом визнання
дійсним вищевказаного договору
купівлі-продажу.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будовами та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований
Універсальною біржею "Рона» 31 березня
2000 року за реєстровим № 1/18 між покупцем
- ОСОБА_1 та продавцем - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Л.М.Семенова