________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1521/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі :

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

представника прокуратури Київського
району м. Одеси - Коваленко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_7 третя особа Орган
опіки та піклування Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2013 року позивач звернулась до суду
з позовом та просила ухвалити рішення,
яким позбавити ОСОБА_7 батьківських
прав у відношенні малолітнього сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Змінити прізвище
дитини ОСОБА_8 з ОСОБА_8 прізвище матері.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона
перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем ОСОБА_7. Від
вказаних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народився син ОСОБА_8

Позивач вказує на те, що на теперішній
час припинені будь-які відносини з
відповідачем, відповідач повністю
ухиляється від виховання та
матеріального забезпечення сина, не
цікавиться станом його здоров'я, всі
матеріальні витрати по догляду за
дитиною їй доводиться оплачувати
самостійно.

Вказані обставини і стали підставою
для звернення до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судове засідання з`явилась
представник позивача, позовні вимоги
підтримала, просила їх задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце його
проведення сповіщався належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяв
та клопотань про відкладення слухання
справи від нього до суду не надійшло.
Матеріали справи містять нотаріально
посвідчену заяву відповідача, в якій
останній просив розглянути справу у
його відсутність.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Київської районної
адміністрації Одеської міської ради у
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив.

Представник прокуратури, що вступив у
справу на підставі ст. 45 ЦПК України на
боці малолітньої дитини, проти
задоволення позову не заперечував,
просив його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника прокуратури Київського
району м.Одеси, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами
врегульовані Сімейним Кодексом
України.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_7
перебували у фактичних шлюбних
відносинах.

Від даного шлюбу у сторін народився
син: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, де батьком
дитини записаний відповідач.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 155 СК України встановлено, що
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
грунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності, а батьківські
права не можуть здійснюватися в
супереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 164 СК України
визначено, що підставами для
позбавлення батьківських прав є,
зокрема, ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини та
жорстоке поводження з дитиною.

Так у судовому засіданні позивач
пояснила, що батько дітей долею сина,
станом його здоров'я не цікавиться,
участі у його вихованні не приймає.

Згідно довідки № 157 від 07.11. 2013 року
виданою адміністрацією Одеського
навчально-виховного комплексу № 310
«Дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок) комбінованого типу
-спеціальна загальноосвітня школа 1
ступеня» Одеської міської ради
Одеської області вбачається, що ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно виховується в 2
спеціальній групі для дітей з вадами
зору Одеського НВК № 310 з 18 червня 2012
року по теперішній час.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування
усиновлення та визнання його
недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження
умов проживання дитини, батьків, інших
осіб, які бажають проживати з дитиною,
брати участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи,

В матеріалах справи також міститься
висновок Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 12.02.2014 року за №209/01-11 про
доцільність позбавлення батьківських
прав гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у
відношенні сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно вимог ст.157 СК України питання
виховання дітей вирішуються батьками
спільно.

Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з полового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків з виховання дитини; жорстоко
поводяться з дитиною; є хронічними
алкоголіками або наркоманами; вдаються
до будь-яких видів експлуатації дитини;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
зазначається, що особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Суд, оглянув матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, приходить
до висновку про те, що відповідач,
дійсно, ухиляється від участі у
вихованні та забезпеченні дитини.

Згідно ст. 7 СК України сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

Норми Конвенції про права дитини,
говорять про те, що кожна дитина має
право на захист зі сторони держави від
всіх форм фізичного або психологічного
насильства, образи, відсутності
піклування або недбайливого ставлення,
грубого звернення або експлуатації.

При вирішенні даного спору велике
значення, на думку суду, мають не
матеріальні обставини, а почуття та
емоції. Тому неможливо прийняти
рішення суто механічно, лише
враховуючи розмір грошових коштів, які
витрачаються батьками на дитину. До
обставин, що мають істотне значення
відносяться умови, які кожен з батьків
може створити для виховання й
розвитку_дитини. Велике
значенняння_має кількість часу, який
кожен з батьків може та бажає приділити
дитині.

Відповідно до вимог Сімейного
законодавства України ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст.50 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу
між батьками, проживання їх окремо
від дитини не впливає на обсяг їхніх
прав і не звільняє від обов'язків щодо
дитини.

При прийнятті рішення по справі судом
також береться до уваги, що
Європейський суд з прав людини (Справа
"Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у
своєму рішенні від 18.12.2008 року
наголошував, що право батьків і дітей
бути поряд один з одним становить
основоположну складову сімейного
життя і що заходи національних органів,
спрямовані перешкодити цьому, є
втручанням у права, гарантовані
статтею 8 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини.

Закон України "Про охорону дитинства"
від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає,
що кожна дитина має право на проживання
в сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні
розлучатися всупереч їх волі, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили (ст.114 наведеного
вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції
ООН про права дитини, де зазначено, що
дитині для повного та гармонійного
розвитку необхідно зростати в
сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9
Конвенції Держави-сторони дбають про
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їхньому бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи за судовим рішенням визначають
відповідно до застосовного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в інтересах дитини. Вирішення такого
питання може бути необхідним у тому чи
іншому випадку, коли, наприклад, батьки
жорстоко поводяться з дитиною чи не
піклуються про неї. При цьому всім
заінтересованим сторонам надається
можливість брати участь у вирішенні
такого питання та викладати свою
позицію.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що в судовому засіданні знайшли своє
підтвердження факти ухилення батька
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей, оскільки ОСОБА_7 не
проявляє до сина батьківської турботи,
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, абсолютно не
цікавився ані здоров'ям, ані подальшою
його долею.

Також, відповідно до вимог ч.4 ст.148
Сімейного Кодексу України, задоволенню
підлягають позовні вимоги в частині
зміни прізвища дитини з ОСОБА_8

При винесенні рішення суд бере до уваги
те, що інших вимог позивач не заявляв і
судом у відповідності до вимог ч.1 ст.11
ЦПК України були розглянуті усі
позовні вимоги ОСОБА_2

З урахуванням вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 7,8,10, 11, 15, 130, 209, 212-215,
223-225 ЦПК України та ст. ст. 50, 166 , 180, 181
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7 третя особа
Орган опіки та піклування Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_7 батьківських прав у
відношенні малолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінити прізвище дитини ОСОБА_8 з
ОСОБА_8 прізвище матері.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Київський районний
суд м. Одеси.

Суддя
Куриленко О. М.