Справа № 234/113/14-ц
Провадження № 2/234/949/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року Краматорський
міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко
Л.М.,

при секретарі
Кайряковій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Краматорську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Краматорську
Донецької області про стягнення
моральної шкоди, завданої у зв'язку з
ушкодженням здоров'я під час виконання
трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
ССНВВ та ПЗ у м.Краматорську про
стягнення моральної шкоди, завданої у
зв'язку з ушкодженням здоров'я під час
виконання трудових обов'язків.

У судове засідання представник
позивача ОСОБА_3 не з'явилася, надала
заяву про розгляд справи у її
відсутності, на позові наполягала,
просила його задовольнити.

Згідно позову, 17.08.1996 року електрик
колгоспу ім.Котовського ОСОБА_1 під час
виконання робіт попав під ура жальну
дію електричного току, у зв'язку з чим
був доставлений до Центральної лікарні
Барвінківського району Харківської
області, де з 17.08.1996 року по 02.09.1996 року
перебував на лікуванні з діагнозом
«Електротравма правого та лівого
передпліччя 2-3 стадії. Електроопіки». З
приводу цього був складений Акт про
нещасний випадок на виробництві.
Згідно виписки з акту огляду МСЕК 051901
від 27.04.2004 року ОСОБА_1 було встановлено
25% втрати професійної працездатності
безстроково. У зв'язку з вищевказаним
ушкодженням здоров'я під час виконання
ОСОБА_1 трудових обов'язків, йому була
завдана моральна шкода, яка виявилася в
сильному фізичному болі, страху за своє
здоров'я та життя, перенесеному стресі,
душевних стражданнях з приводу
пошкодження своєї зовнішності,
оскільки після опіків на тілі
залишилися рубці та рани. Позивач
ОСОБА_1 просить суд стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду
ССНВВ та ПЗ у м.Краматорську моральну
шкоду, завдану ушкодженням здоров'я на
виробництві, в розмірі 10 000 грн.

У судове засідання представник
відповідача Вараксіна І.М. не з'явилася,
надала заяву про розгляд справи у її
відсутності, підтримала письмові
заперечення та просила в позові
відмовити.

Згідно письмових заперечень, після
вищенаведеного нещасного випадку на
виробництві 10.07.2004 року ОСОБА_1
звернувся до відділення Фонду ССНВВ та
ПЗ у Барвінківському районі
Харківської області про призначення
йому страхових виплат. Починаючи з
27.04.2004 року позивачу вказаним
відділенням Фонду були призначені
виплата одноразової допомоги та
щомісячні страхову виплати, які
виплачуються до теперішнього часу
відповідно до ст.29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» з щорічним
перерахунком. У 2005 році справа ОСОБА_1
була передана до відділення Фонду у
м.Краматорську, де він проживає та до
теперішнього часу отримує належну
страхову виплату. Вимоги позивача з
приводу відшкодування моральної шкоди
в розмірі 10000 грн. вважає недоведеними.
Висновку медико-соціальної експертизи
щодо встановлення факту спричинення
моральної шкоди не надано. Відповідач
просить позов залишити без
задоволення.

Суд, дослідивши позов та заперечення,
надані докази, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Так судом встановлено, що 17.08.1996 року
електрик колгоспу ім.Котовського
ОСОБА_1 під час виконання робіт попав
під ура жальну дію електричного току, у
зв'язку з чим був доставлений до
Центральної лікарні Барвінківського
району Харківської області, де з 17.08.1996
року по 02.09.1996 року перебував на
лікуванні з діагнозом «Електротравма
правого та лівого передпліччя 2-3
стадії. Електроопіки», що
підтверджується копією виписки з
медичної карти стаціонарного хворого
№921 (а.с.4).

З приводу вищевказаної події був
складений Акт про нещасний випадок на
виробництві (а.с.2).

Згідно виписки з акту огляду МСЕК 051901
від 27.04.2004 року ОСОБА_1 було встановлено
25% втрати професійної працездатності
безстроково (а.с.3).

Згідно письмових заперечень
відповідача (а.с.10), ОСОБА_1 перебуває на
обліку за місцем мешкання у відділення
виконавчої дирекції Фонду ССНВВ та ПЗ у
м.Краматорську.

Згідно ст.ст.21,28,34 Закону України
від 23.09.1999 року «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрати
працездатності» обов'язок
відшкодування моральної шкоди
потерпілому покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, якщо стійка
втрата працездатності у зв'язку з
травмою на виробництві або професійне
захворювання вперше встановлено у
період із 01.04.2001 року по 31.12.2005 року.
Право на отримання компенсації за
моральну шкоду, виникає у особи з дня
встановлення їй стійкої втрати
працездатності вперше висновком
медико-соціальної експертної комісії
(МСЕК).

Таким чином, позивач обґрунтовано
висунув свої вимоги про відшкодування
моральної шкоди саме до відділення
виконавчої дирекції Фонду ССНВВ та ПЗ у
м.Краматорську, де перебуває на обліку
та отримує передбачені Законом
страхові виплати та соціальні послуги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.268 ЦК
України на вимогу про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю (тобто
і на вимогу про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної з цих
підстав,) позовна давність не
поширюється.

Таким чином, на позовні вимоги по
цій справі позовна давність не
поширюється.

При вирішенні питання про розмір
моральної шкоди суд враховує положення
ст.23 ЦК України, роз'яснення постанови
Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із змінами), а саме: характер та
обсяг завданої моральної шкоди,
глибину і тривалість моральних та
фізичних страждань потерпілого,
настання негативних змін у його житті,
можливість відновлення стану, який мав
потерпілий до нещасного випадку.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-6), в
результаті нещасного випадку на
виробництві отримав електро- та
опікову травми обох передпліч.
Внаслідок травмування позивач два
тижні перебував на стаціонарному
лікуванні. Висновком МСЕК йому було
встановлено 25% ступеня втрати
професійної працездатності
безстроково, тобто можливість
відновлення стану здоров'я позивача,
який останній мав до нещасного випадку,
відсутня. З огляду на характер травми,
позивач переніс сильний фізичний біль,
отримав тяжкі душевні страждання з
приводу стресу, хвилювань за своє
здоров'я та життя. Негативні наслідки
травмування, як зазначив останній в
позові, він відчуває до цього часу у
вигляді рубців та шрамів, які
залишилися після загоєння опікових
ран. Окрім фізичних проявів, позивач
скаржиться на негативні психологічні
наслідки травмування у вигляді
заниження самооцінки, сорому,
викликаних непоправним знівеченням
свого тіла.

З приводу доводів представника
відповідача про ненадання позивачем
висновку медико-соціальної експертизи
щодо встановлення факту спричинення
моральної шкоди та визначення його
розміру слід зазначити, що відповідно
до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення цих обставин із боку
позивача можливе на підставі доказів,
перелічених у ст.57 ЦПК України. До таких
доказів належить і висновок
експертизи, проте він не є як єдиним
можливим і достатнім доказом
спричинення шкоди, так і підставою
визначення її розміру, оскільки згідно
з ч.2 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має
для суду заздалегідь встановленого
значення.

В даній справі позивач не просив суд
про призначення медико-соціальної
експертизи, обґрунтовуючи свої вимоги
на інших доказах. Але ж й відповідач
Фонд соцстраху не погоджуючись з
доводами позивача про наявність та
розмір моральної шкоди, відповідно до
вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не
позбавлений можливості заявити
клопотання про призначення такої
експертизи, однак такого клопотання
суду не заявив.

З огляду на вказане суд вважає, що
позивач ОСОБА_1 з огляду на отримане
ушкодження здоров'я під час виконання
ним трудових обов'язків, в наслідок
якого йому було встановлено 25% ступеня
втрати професійної працездатності
вправі отримати грошову компенсацію
завданої моральної шкоди в розмірі 8000
грн., яку слід стягнути на користь
позивача з відділення виконавчої
дирекції Фонду ССНВВ та ПЗ у
м.Краматорську.

Таке часткове задоволення
позовних вимог суд вважає розумним та
справедливим по відношенню до глибини
моральних страждань позивача,
погіршення його фізичних здібностей,
ступеня вини в нещасному випадку, а
також з урахуванням інших обставин,
які мають істотне значення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону
України «Про судовий збір» судові
витрати слід віднести за рахунок
держави.

Керуючись ст.ст.3, 14, 60, 88, 213, 223 ЦПК
України, ст.23 ЦК України, Законом
України від 23.09.1999 року «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрати
працездатності», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Краматорську
Донецької області про стягнення
моральної шкоди, завданої у зв'язку з
ушкодженням здоров'я під час виконання
трудових обов'язків, задовольнити
частково.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Краматорську
Донецької області на користь ОСОБА_1
моральну шкоду, завдану у зв'язку з
ушкодженням здоров'я під час виконання
трудових обов'язків, в розмірі 8000 грн.
(вісім тисяч гривень 00 коп.)

На рішення суду може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Донецької області через Краматорський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Л. М. Марченко