У х в а л а

іменем україни

05 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.

суддів: Євграфової
Є.П., Завгородньої І.М.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Вінницького району Вінницької області
в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу майнового паю, за
касаційною скаргою голови Вінницького
міського суду Вінницької області
Михайленка Андрія Васильовича,
керівника апарату Вінницького
міського суду Вінницької області
Гудемчук Нелі Йосипівни на окрему
ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 30 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року з Вінницького міського
суду Вінницької області до
Апеляційного суду Вінницької області
надійшла вказана цивільна справа за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Вінницької області
Хоменчука О.А. на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 05
серпня 2013 року.

При вирішенні питання про відкриття
апеляційного провадження
суддею-доповідачем було встановлено
порушення судом першої інстанції вимог
процесуального законодавства,
Інструкції з діловодства в місцевому
загальному суді, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 27 червня 2006 року № 68,
Інструкції про порядок роботи з
технічними засобами фіксування
судового процесу (судового засідання),
затвердженої наказом ДСА України від 20
вересня 2012 року № 108 при оформленні
матеріалів вказаної цивільної справи.

Зважаючи на вказані порушення,
суддя-доповідач зазначену вище
цивільну справу повернув до суду
першої інстанції для належного
оформлення у семиденний строк з дня її
отримання.

Крім того, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційним
судом Вінницької області 30 вересня 2013
року було постановлено окрему ухвалу,
якою звернуто увагу керівника апарату
Вінницького міського суду Вінницької
області на необхідність вжиття ним
заходів, спрямованих на усунення
виникнення в майбутньому недоліків в
роботі апарату суду.

Звернуто увагу голови Вінницького
міського суду Вінницької області
Михайленка А.В. на необхідність
виконання ним як головою місцевого
суду вимог ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в частині
контролю за ефективністю діяльності
апарату суду.

Про неналежну організацію роботи
апарату Вінницького міського суду
Вінницької області зобов'язано довести
до відома начальника територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Вінницькій
області Білика В.В.

Голову та керівника апарату
Вінницького міського суду Вінницької
області зобов'язано повідомити
апеляційний суд Вінницької області про
вжиті ними заходи у встановлений
законодавством строк.

У касаційній скарзі голова Вінницького
міського суду Вінницької області
Михайленко А.В., керівник апарату
Вінницького міського суду Вінницької
області Гудемчук Н.Й., посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати окрему ухвалу
суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 320 ЦПК України
апеляційний суд у випадках і в порядку,
встановлених ст. 211 цього Кодексу, може
постановити окрему ухвалу. Суд може
також постановити окрему ухвалу, в якій
зазначити порушення норм права і
помилки, допущені судом першої
інстанції, які не є підставою для
скасування рішення чи ухвали суду
першої інстанції.

Як вбачається з окремої ухвали
апеляційного суду Вінницької області
від 30 вересня 2013 року при її реєстрації
Вінницьким міським судом не було
дотримано вимог п. 2.2 Інструкції від 27
червня 2006 року № 68 та на супровідних
листах до справи не проставлено
реєстраційний штамп суду із
зазначенням дати надходження справи до
суду та відповідний реєстраційний
номер, у порушення вимог ч. 4 ст. 197 ЦПК
України, п.п. 3.4, 3.8, 6.1 Інструкції від 20
вересня 2012 року № 108 до справи було
долучено компакт-диск без запису
фонограм судових засідань, які
проводились по справі, а також на
конверті було відсутнє відповідне
маркування, передбачене п. 3.8 даної
Інструкції.

Крім того, в окремій ухвалі апеляційний
суд зазначив, що суд першої інстанції
не вірно визначився з процесуальним
статусом прокурора, який приймав
участь у справі, і, не врахувавши
положень Закону України «Про
прокуратуру» та ст. 45 ЦПК України щодо
повноважень прокурора, постійно
викликав його в судові засідання в
якості державного обвинувача та на
невірно вказану дату розгляду справи.

Також суд зазначив, що на порушення
вимог цивільного процесуального
законодавства та Інструкції від 20
вересня 2012 року № 108 до матеріалів
справи долучено протокол судового
засідання від 4 вересня 2013 року, ведення
якого в цивільному судочинстві не
передбачено, за винятком ст. 200 ЦПК
України, де визначено порядок
складання протоколу окремої
процесуальної дії, проте такі дії під
час розгляду даної справи не
проводились.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від
24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» апеляційні суди
постановляють окремі ухвали та
направляють їх відповідним особам і
органам для вжиття ними необхідних
заходів у порядку, встановленому ст. 211
ЦПК України, як щодо виявлених при
розгляді справи причин та умов, що
сприяли порушенню закону, так і щодо
порушення норм права та помилок,
зокрема тяганини, інших недоліків під
час розгляду справи, допущених судом
першої інстанції, що не фіксуються в
судовому рішенні апеляційного суду.

Окремі ухвали про допущені судом
першої інстанції порушення норм права
і помилки направляються для їх
усунення та з метою запобігання їх
виникненню (залежно від характеру та
кількості) до суду першої інстанції чи
судді, які розглядали справу, або до
відповідної кваліфікаційної комісії
суддів.

Отже, окрема ухвала суду є
процесуальним засобом судового впливу
на виявлені під час судового розгляду
порушення законності, а також причини
та умови, що цьому сприяли.

До того ж окрема ухвала повинна
відповідати вимогам щодо змісту ухвал
суду, зокрема ст. 210 ЦПК України і бути
обґрунтованою та мотивованою.

Вона може бути ухвалена тільки на
підставі матеріалів, досліджених у
суді, та має містити вказівку на дійсні
причини й умови, які сприяли порушенню
саме матеріального або процесуального
закону, які саме права громадян
порушено.

Із запису судового засідання від 30
вересня 2013 року вбачається, що колегія
суддів не досліджувала в засіданні
матеріалів, які стали підставою для
ухвалення окремої ухвали.

Крім того, апеляційний суд в порушення
положення ст.ст. 211, 320 ЦПК
України, не зазначив в окремій ухвалі,
які саме норми права порушенні суддею
та в чому саме полягають ці порушення
та до яких негативних наслідків це
призвело.

Разом із тим матеріали справи свідчать
про те, що порушення суду першої
інстанції не є суттєвими та не вплинули
на розгляд цієї справи.

Таким чином, оскільки окрема ухвала
суду апеляційної інстанції
постановлена з порушенням норм
процесуального права, вона підлягає
скасуванню з підстав, передбачених ч. 3
ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу голови Вінницького
міського суду Вінницької області
Михайленка Андрія Васильовича,
керівника апарату Вінницького
міського суду Вінницької області
Гудемчук Нелі Йосипівни задовольнити.

Окрему ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від
30 вересня 2013 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко