РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Леонід
Валентинович

при секретарі - Білошицькій І.Ю.

з участю позивача-ОСОБА_1

представника позивача-ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої фізичних, моральних
страждань та збитків простроченням
повернення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач,посилаючись на те,що
відповідач тривалий час не виконує в
добровільному порядку рішення суду про
стягнення з нього на користь позивача
матеріальної та моральної шкоди, а тому
просить суд стягнути з відповідача на
його користь моральної шкоди за
спричинення фізичних, моральних
страждань та збитків простроченням
поверненням матеріальної шкоди, та
сплачений ним судовий збір.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, при цьому
пояснив, що на підставі рішень районних
та апеляційного суду Житомирської
області, з ОСОБА_2 стягуються на його
користь грошові кошти за завдану
матеріальну та моральну шкоду,на даний
час відповідач в добровільному порядку
зазначену cyму не сплатив,а тому просив
суд стягнути з нього моральну шкоду,за
прострочення сплати шкоди.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з"явився,про час і місце розгляду
справи був повідомлений,надіслав до
суду в якій просить суд слухати справу
без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, його
представника, дослідивши матеріали
справи, оцінивши зібрані по справі
докази в їх сукупності,суд приходить до
висновку,що позовні вимоги не
підлягають до задоволення виходячи з
наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи рішенням
Брусилівського районного суду від
12.09.2001 року,з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1
було стягнуто 7643 грв.22 коп. заподіяної
йому матеріальної шкоди,а рішенням
апеляційного суду Житомирської
області від 06 лютого 2002 року з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 було стягнуто 2360
моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 07.08.2007 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто
8596 грв. 42 коп. матеріальної шкоди. На
виконанні у державній виконавчій
службі знаходяться судові рішення про
стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2360
грн. моральної шкоди (виконавчий лист №
2-3 від 06.03.2002 року) та матеріальної шкоди
в сумі 8596,42 грн. (виконавчий лист №2-1 від
07.08.2007 року), завданої внаслідок ДТП, яка
сталася 29.04.1998 року з вини відповідача.
Боржник рішення суду виконав частково,
заборгованість станом на 16.12.2013 року в
повному обсязі не відшкодована.

Відповідно до частини другої статті 625
ЦК боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відтак, грошовим слід вважати будь-яке
зобов'язання, що складається, у тому
числі, з правовідношення, в якому праву
кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій відповідає
кореспондуючий обов'язок боржника
сплатити гроші на користь кредитора.

З урахуванням викладеного положення
статті 625 ЦК регулюють зобов'язальні
правовідносини, тобто поширюються на
порушення грошового зобов'язання, яке
існувало між сторонами до ухвалення
рішення суду.

При цьому частина третя статті 11 ЦК, в
якій йдеться про те, що цивільні права
та обов'язки у випадках, встановлених
актами цивільного законодавства,
можуть виникати з рішення суду, не дає
підстав для застосування положень
статті 625 ЦК у разі наявності між
сторонами деліктних, а не договірних
зобов'язань. Крім того, із рішення суду
зобов'язальні правовідносини не
виникають, так як вони виникають з
актів цивільного законодавства, про що
й зазначено в статті 11 ЦК, адже рішення
суду лише підтверджує наявність чи
відсутність правовідносин вносить в
них ясність та визначеність.

Також слід зазначити, що відшкодування
шкоди - це відповідальність, а не
боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду
не повинні заховуватись проценти за
користування чужими грошовими коштами,
що теж є відповідальністю. Отже,
нарахування процентів на суму шкоди є
фактично подвійною мірою
відповідальності, таким чином, дія
частини другої статті 625 ЦК про
обов'язок боржника, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
сплатити вимогу кредитора суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, не поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
із завданням шкоди.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК про
обов'язок боржника, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
сплатити на вимогу кредитора суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, не
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку із завданням шкоди
(позиція викладена у інформаційному
листі Вищого щіалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
застосування статті 625 ЦК України» №10-
0/4-13 від 16.01.2013 року).

Оскільки, між сторонами до ухвалення
рішень договірних зобов'язань не
існувало, а існували деліктні
правовідносини, пов'язані з
відшкодуванням шкоди, суд не вбачає
підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного,керуючись
ст.ст.625,509 ЦК України,ст.ст.212-215 ЦПК
України,суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2, про відшкодування моральної
шкоди - спричинення фізичних, моральних
страждань та збитків простроченням
поверненням матеріальної шкоди-
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Житомирського апеляційного суду через
Радомишльськи районний суд на протязі
десяти днів з часу отримання повного
тексту рішення.

Суддя
Свінцицький Леонід Валентинович