Справа № 159/8093/13-ц
Провадження № 2/159/136/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
05 лютого 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

в складі : головуючого-судді
Бондара В.М.

з участю секретаря
Рижко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ковелі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що з відповідачем
по справі перебувають у шлюбі з 01.06.2002
року, від шлюбу мають двоє
неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Одруження з відповідачем виявилося
невдалим. Причиною розірвання шлюбу є
те, що з відповідачем вони мають різні
погляди на життя, між ними склалися
погані стосунки, що призвело до
фактичного розпаду сім'ї, через що вони
не підтримують шлюбних відносин та
проживають окремо більше двох років.
Просить розірвати шлюб.

У судове засідання позивач не
з'явилася, подала суду заяву, з якої
слідує, що позов підтримує повністю та
просить його задовольнити з викладених
підстав, а справу слухати у її
відсутності.

Відповідач по справі у судове
засідання не з'явилася, подав суду
заяву з якої слідує, що позовні вимоги
визнає повністю та просить справу
розглядати у його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про одруження серії
НОМЕР_1, виданого 01.06.2002 року
стверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружилися
01.06.2002 року, актовий запис № 382, вчинений
відділом РАГСу Луцького міського
управління юстиції Волинської області,
та після одруження стали носити
спільне прізвище Косянчук.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому
засіданні, сторони протягом тривалого
часу не підтримують подружніх
стосунків, спільне господарство не
ведуть, в сім'ї втрачена взаємоповага
та розуміння, таким чином, шлюб існує
формально й зберегти сім'ю неможливо.
На подальше примирення сторони не
погоджуються.

Зважаючи на те, що сторони виявили
спільне бажання розірвати шлюб, не
виявили бажання зберегти сім'ю та не
вчинили дій до налагодження стосунків,
тому суд вважає за недоцільне надавати
подружжю строк для можливого
примирення.

Судові витрати слід залишити за
позивачем.

На підставі ст. 112 СК України,
керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України,
СУД, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити повністю позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
укладений 01.06.2002 року, актовий запис №
382 вчинений відділом РАГСу Луцького
міського управління юстиції
Волинської області.

Судові витрати по справі залишити
за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі скарги про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий: В. М. Бондар