№ 2/257/597/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Київський районний
суд м. Донецька

у складі: головуючого судді
Чальцевої Т. В.

при секретарі:
Буховець А. Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ
«Укртелеком», Київської районної у м.
Донецьку ради про визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В

20 грудня 2013 р. позивач звернулась із
позовом до суду про визнання права
власності. В обґрунтування позову
зазначив, що ОСОБА_1 разом із своїм
чоловіком ОСОБА_3 зареєстровані та
постійно проживають у житловому
будинку АДРЕСА_1 з 13.06.1986 року. Право на
проживання та реєстрацію позивачка із
чоловіком отримала відповідно до того,
що із 02.03.1983 року працювала у Донецькому
експлуатаційно-технічному вузлі
зв'язку. В теперішній час житловий
будинок перебуває на балансі ПАО
"Укртелеком".

На сьогоднішній день позивачка
продовжує добросовісно, безперервно та
відкрито володіти зазначеним
нерухомим майном та земельною
ділянкою, доглядає за ним та утримує
його.

Із 2003 року позивачка неодноразово
зверталась до відповідачів, управління
житлового господарства Донецької
міської ради, Фонду державного майна
України, управління комунальних
ресурсів, адміністрації з проханням
розглянути питання про передачу
будинку АДРЕСА_1 до комунальної
власності з наступною приватизацією
житла на зазначених підставах.

Рішенням Донецької міської ради № 42/14
від 26.02.2010 року дано згоду на прийняття
у комунальну власність територіальної
громади міста квартир АДРЕСА_1

Фонд державного майна повідомив, що
відповідно до діючого законодавства у
процесі корпоратизації було створено
ВАТ "Укртелеком" на базі цілісного
майнового комплексу Українського
державного підприємства
електрозв'язку "Укртелеком".
Засновником товариства виступив
Державний комітет зв'язку та
інформації України.

За результатами інвентаризації ПАТ
"Укртелеком" та Територіальною
комісією по Донецькій області складено
відомість про державне майно, згідно
яких ідентифіковане спірне нерухоме
майно, а саме квартира АДРЕСА_1 у якій
позивачка проживає. Прокуратурою
Ворошиловського району м. Донецька
позивачці було запропоновано
звернутись до Донецького окружного
адміністративного суду. Постановою
суду у позові позивачки було
відмовлено та роз'яснено, що вказаний
позов повинен вирішуватись відповідно
до приписів Цивільного процесуального
кодексу України. Також рішенням
Донецького окружного
адміністративного суду встановлено, що
спірне нерухоме майно було залишено у
державній власності і перебуває на
балансі ПАТ "Укртелеком".

У зв'язку із тим, що правове становище
квартири, у якій проживає позивачка, до
теперішнього часу суперечливе, просила
визнати право власності за ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
просила задовільнити позов в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності
відповідно до вимог діючого
законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом із
своїм чоловіком ОСОБА_3 зареєстровані
та постійно проживають у житловому
будинку АДРЕСА_1 з 13.06.1986 року.

Право на проживання та реєстрацію вони
отримали відповідно до того, що із
02.03.1983 року позивачка працювала у
Донецькому експлуатаційно-технічному
вузлі зв'язку.

В теперішній час житловий будинок
перебуває на балансі ПАО "Укртелеком".
(а. с. 20)

Підтвердженням зазначеного є паспорти
громадянина України, домової книга,
трудова книжка, протокол загальних
зборів працівників технічної
експлуатації сільських з'єднувальних
ліній Донецького філіалу ВАТ
"Укртелеком" від 01.02.2005 року, відповідь
ПАО "Укртелеком" № 14890/2-712 від 15.07.2013
року. (а. с. 4-17)

На сьогоднішній день позивачка разом
зі своїм чоловіком продовжує
добросовісно, безперервно та відкрито
володіти зазначеним нерухомим майном
та земельною ділянкою, доглядають за
ним та утримуємо його.

Із 2003 року позивачка неодноразово
зверталась до відповідачів, управління
житлового господарства Донецької
міської ради, Фонду державного майна
України, управління комунальних
ресурсів, адміністрації з проханням
розглянути питання про передачу
будинку АДРЕСА_1 до комунальної
власності з наступною приватизацією
житла на зазначених підставах.

Рішенням Донецької міської ради № 42/14
від 26.02.2010 року дано згоду на прийняття
у комунальну власність територіальної
громади міста квартир АДРЕСА_1 (а. с. 7)

Фонд державного майна повідомив, що
відповідно до діючого законодавства у
процесі корпоратизації було створено
ВАТ "Укртелеком" на базі цілісного
майнового комплексу Українського
державного підприємства
електрозв'язку "Укртелеком".
Засновником товариства виступив
Державний комітет зв'язку та
інформації України.

За результатами інвентаризації ПАТ
"Укртелеком" та Територіальною
комісією по Донецькій області складено
відомість про державне майно, згідно
яких ідентифіковане спірне нерухоме
майно, а саме квартира АДРЕСА_1 у якій
проживає позивачка.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу
України набувачеві достатньо володіти
чужим майноміз дотриманням вимог,
встановлених законом Частиною 1 ст. 344
Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито і безперервно володіти чужим
майном протягом 10 років набуває право
власності на це майно (набувальна
давність).

Згідно із ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу
України право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно набувається
за рішенням суду.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України
встановлено, що Правила статті 344
Цивільного кодексу України про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом, тобто із 01.01.2001
року.

Залишкова балансова вартість
нерухомого майна по АДРЕСА_1 станом на
01.04.2013 року складає 70,00 гривень
відповідно до довідки ПАТ "Укртелеком"
від 02.04.2013 року.

Статтею 83 Земельного кодексу України
передбачено, що усі землі в межах
населених пунктів перебувають у
комунальній власності за виключенням
ділянок приватної та державної
власності, таким чином земельна
ділянка на якій розташований житловий
будинок по АДРЕСА_1 є комунальною
власністю. До повноважень міських рад у
містах відноситься розпорядження
землями територіальних громад.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу
України у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Статтею 114 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, що позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна пред'являються за
місцезнаходженням майна.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. 16, 114, 344, 377, 391, 392, 1216, 1218, 1261
ЦК України, ст.ст. 83, 120 ЗК України, ст.ст.
267, 274-278 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ
«Укртелеком», Київської районної у м.
Донецьку ради про визнання права
власності - задовольнити.

Визнати право власності
за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1
за набувальною давністю

Апеляційна скарга на
рішення Київського районного суду м.
Донецька може бути подана протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя