Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року Добропільський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючий суддя Лаврушин О.М.

за участю секретаря Верній М.Г.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Добропіллі цивільну
справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства „Райффайзен
Банк Аваль", в особі Донецької обласної
дирекції Публічного Акціонерного
Товариства „Райффайзен Банк Аваль" до
ОСОБА_1, про дострокове стягнення
заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", в особі
Донецької обласної дирекції
Публічного Акціонерного Товариства
„Райффайзен Банк Аваль», звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, про
дострокове стягнення суми боргу за
кредитним договором, мотивуючи тим, що
22 серпня 2012 року між ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №014/0766/82/0120881 згідно
якого, відповідачу було надано кредит у
вигляді не відновлюваної кредитної
лінії у сумі 62866.72 грн. строком до 22
серпня 2016 року зі сплатою 39,9% річних.

Надання проводилося згідно з вимогами
п.1.3 Кредитного договору, шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок позичальника.

Отже, відповідно до умов кредитного
договору, відповідач зобов'язався
щомісячно, починаючи з місяця
наступного за місяцем надання кредиту,
здійснювати погашення кредиту, згідно
з графіком погашення кредитної
заборгованості та погашати проценти за
користування цим кредитом.

Однак, відповідачем не виконуються
вищезазначені умови, а саме не
здійснюється помісячна сплата кредиту,
в зв'язку з чим станом на 24 жовтня 2013
року заборгованість по кредиту
становить 55187.38 грн., по сплаті
відсотків становить 13078.10 грн. і пеня за
невчасну сплату кредиту та погашення
відсотків становить 17020.32 грн., а всього
85285.80 грн.

Представник позивача Куров В.Г., який
діє на підставі довіреності підтримав
позовні вимоги і надав заяву про
розгляд справи у його відсутність.

Відповідач позов не визнав і пояснив,
що дійсно мав заборгованість за
кредитом на час подання заяви, яку не
сплачував у зв'язку з крутним
матеріальним становищем.

В теперішній час кредит сплачує
своєчасно.

Вислухавши пояснення відповідача та
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22
серпня 2012 року між ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №014/0766/82/0120881 згідно
якого, відповідачу було надано кредит у
вигляді не відновлюваної кредитної
лінії у сумі 62866.72 грн. строком до 22
серпня 2016 року зі сплатою 39,9% річних.

Надання проводилося згідно з вимогами
п.1.3 Кредитного договору, шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок позичальника.

Отже, відповідно до умов кредитного
договору, відповідач зобов'язався
щомісячно, починаючи з місяця
наступного за місяцем надання кредиту,
здійснювати погашення кредиту, згідно
з графіком погашення кредитної
заборгованості та погашати проценти за
користування цим кредитом.

Однак, відповідачем не виконуються
вищезазначені умови, а саме не
здійснюється помісячна сплата кредиту,
в зв'язку з чим станом на 24 жовтня 2013
року заборгованість по кредиту
становить 55187.38 грн., по сплаті
відсотків становить 13078.10 грн. і пеня за
невчасну сплату кредиту та погашення
відсотків становить 17020.32 грн., а всього
85285.80 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний виплачувати відсотки від
суми займу щомісячно до дня повернення
позики, при відсутності домовленості.

Згідно ст.624 Цивільного кодексу
України, якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
божник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України
визначено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись залежним чином і у
встановлений строк згідно з вимогами
договору. Невиконання
відповідачем умов кредитного договору
щодо повернення кредитних коштів у
встановлений кредитним договором
термін, надає право позивачу вимагати
від нього вчинення цих дій у судовому
порядку.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На підставі пункту 1 статті 612 ЦК
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Крім того, частиною другою статті 1050 ЦК
встановлено, що коли договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати відсотків, належних йому.

2 вересня 2013 року Банком відповідачу
було направлено вимогу про дострокове
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором та встановлено
30-ти денний термін протягом якого
відповідач мав можливість звернутися
до Банку з метою досягнення згоди про
врегулювання заборгованості, але
отримавши вимогу Банку 20 вересня 2013
року, відповідач своїм правом не
скористався, питання по кредиту з
банком не врегулював внаслідок чого
Банком 12 листопада 2013 року було подано
позовну заяву, про дострокове
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

До теперішнього часу відповідач не
врегулював всі питання з Банком
пов'язані з кредитним договором, тому
представник Банку наполягає на
задоволенні позову.

Отже з вказаного вбачається, що
відповідач на час подання позову мав
прострочення по поверненню чергової
частини кредиту і позивач скористався
правом, передбаченим ст.1050 ч.1 ЦК
України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

При поданні позовної заяви позивач
сплатив на користь держави судовій
збір у розмірі 852.86 грн., який слід
стягнути з відповідача.

Керуючись ст.526,610-612,1048,1050 ЦК України,
ст.212-215,60,88 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(іпн.НОМЕР_1) на користь Публічного
Акціонерного Товариства „Райффайзен
Банк Аваль", 83086 м.Донецьк, вул.Ф.Зайцева,
б.46 в МФО 300335, код по ЕДРПОУ 23346741, р/р
290975320 заборгованість по кредиту у
розмірі 85285 (вісімдесят п'ять тисяч
двісті вісімдесят п'ять) гривень 80
копійок і судовий збір у розмірі 852
(вісімсот п'ятдесят дві) гривні 86
копійок.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в Апеляційний суд Донецької
області через Добропільський
міськрайонний суд, позивачем протягом
10 днів з дня отримання його копії, а
відповідачем в цей же строк з дня
проголошення рішення.

Надруковано в нарадчій кімнаті у
одному примірнику.

Головуючий

Суддя О.М. Лаврушин

17.02.2014