Провадження № 2/742/1658/14
унікальний № 742/4775/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого судді Ільченка О.І., при
секретарі Голушко Н.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Прилуки цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - службу у справах дітей
Прилуцької районної державної
адміністрації про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з
позовом, у якому просить визнати
відповідачів такими, що втратли право
користування будинком АДРЕСА_1. Свої
вимоги обгрунтовує тим, що вона
переглядаючи будинкову книгу
довідалася, що з 03.11.2000 року
відповідачі, проживаючи однією родиною
з її сином ОСОБА_4 без її дозволу
зареєструвалися в належному їй
житловому будинку №21, тим самим увівши
її в оману, оскільки ніякого дозволу на
реєстрацію вона їм не давала. З 12.03.2014
відповідачі забравши свої речі виїхали
з її будинку на інше постійне місце
проживання.

У судове засідання позивачка не
з»явилася проте подала заяву, в якій
позовні вимоги підтримує та просить
розглядати справу у її відсутності.

Відповідачі у судове засідання не
з»явилися також, однак ОСОБА_2 подала
письмове заперечення про невизнання
даного позову та пояснила, що на
пропозицію ОСОБА_1 вона з чоловіком в
травні 1997 року переїхала до
буд.АДРЕСА_1. Вказаний будинок є
сільська хата, а тому вони з чоловіком з
самого початку проживання почали
облаштовувати будинок, щоб були
належні умови для проживання, а сама
позивачка ніякої участі по благоустрою
будинку не приймала навіть не
навідувала свою оселю, оскільки
проживала окремо в АДРЕСА_2. Після
розірвання шлюбу з сином ОСОБА_1 26.12.2013
власниця будинку всіма шляхами
намагалась висилити її з донькою, але
так як донці не виповнилось 18 років і
власного помешкання не мали, то змушені
були 12.03.2014 року виїхати на найману
квартиру.

Представник третьої особи - служба у
справах дітей Прилуцької районної
державної адміністрації, до суду
направив заяву, в якій просить слухати
справу у його відсутності та
задовольнити позовні вимоги частково,
оскільки ОСОБА_3 є неповнолітньою.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі розгляд
справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
переконання про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
21 листопада 1997 року виданого Державним
нотаріусом Прилуцької державної
нотаріальної контори, ОСОБА_1 є
власницею житлового будинку АДРЕСА_1
(а.с.7).

Відповідно до рішення Прилуцького
міськрайонного суду від 26 грудня 2013
року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було
розірвано (а.с.8).

Реєстрація відповідачів за вказаною
адресою з 03.11.2000 року підтверджується
відповідним штампом у копії домової
книги, даними Прилуцького МВ УДМС
України в Чернігівській області (а.с.
9-10, 17-18).

Згідно висновку Прилуцького МВ УМВС
України в Чернігівській області від
20.03.2014 вбачається, що ОСОБА_2 12.03.2014
забрала свої речі та переїхала на інше
місце проживання, що вона також
підтверджує в своєму
запереченні(а.с.12,20-21).

Згідно акту про фактичне проживання (не
проживання)та реєстрацію осіб у
житловому будинку від 07.10.2014р. вказано,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_3,
фактично не проживають з березня 2014
року (а.с. 11).

Стаття 150 Житлового кодексу України
передбачає, що громадяни, які мають у
приватній власності будинок
користуються ним для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

В силу ст. 392 Цивільного кодексу України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

За таких обставин, коли ОСОБА_2, як
особа, яка розірвала шлюб з сином
власниці будинку АДРЕСА_1 з 12.03.2014
переїхала на інше місце проживання, то
суд вважає її такою, що втратила право
користування вказаним будинком.

Позовні вимоги в частині визнання
неповнолітньої ОСОБА_3,1997 року
народження такою що втратила право
користування спірним житлом не може
бут задоволено оскільки згідно ст..160 СК
України місце проживання дитини
визначається нею самою.

Вимоги ж позивача щодо примусового
зняття з реєстрації відповідача не
можуть бути задоволені, оскільки
визнання особи, такою що втратила право
користування житлом - є вже підставою
для зняття такої особи з реєстрації
місця проживання.

Задовольняючи таким чином позовні
вимоги згідно ст. 88 ЦПК України суд
вважає, що судові витрати в розмірі 243,60
грн., які складаються зі сплати
судового збору підлягають стягненню в
відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212 - 215, 224, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - службу у справах дітей
Прилуцької районної державної
адміністрації про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - задовольнити
частково.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -
243,60 грн. судових витрат у справі.

В іншій частині позову - відмовити.

Копію рішення не пізніше трьох днів з
дня його проголошення направити
відповідачу рекомендованим листом із
повідомленням, що заочне рішення може
бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
заочного рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачами
до апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали учать у справі але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:

О.Ільченко