ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/663/14-ц
провадження №
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"13" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Комунального підприємства «Дирекція
реставраційно-відновлювальних робіт»
про стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати при
звільненні, середнього заробітку за
час затримки розрахунку, вихідної
допомоги й відшкодування моральної
шкоди, суд -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до КП «Дирекція
реставраційно-відновлювальних робіт»
про стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати при
звільненні, середнього заробітку за
час затримки розрахунку, вихідної
допомоги й відшкодування моральної
шкоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що він
працював на зазначеному підприємстві
з 01 листопада 2012 року на посаді
бухгалтера, й наказом від 16 жовтня 2013
року був звільнений за власним
бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України,
але відповідач всупереч ст. 116 КЗпП
України не здійснив виплату належних
йому всіх коштів при звільненні, які
складаються із заборгованості по
заробітній платі за період з 01
листопада 2012 року по день звільнення - 29
634 грн. 50 коп., вихідної допомоги - 10 698
грн. 08 коп. згідно ст. 44 вказаного
Кодексу. Вважає, що оскільки з вини
відповідача йому не виплачено при
звільнені всіх сум у строки, визначені
ст. 116 КЗпП України, він вправі згідно
ст. 117 КЗпП України вимагати стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, що становить 45 905 грн. 68 коп.
та відшкодування моральної шкоди, яку
він оцінює в 25 000 грн. 00 коп., що й стало
підставою звернення до суду з даним
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримав з тих же
підстав, просив їх задовольнити:
стягнути з КП «Дирекція
реставраційно-відновлювальних робіт»
на його користь 29 634 грн. 50 коп. -
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати при звільненні; 45 905
грн. 68 коп. - середнього заробітку за час
затримки розрахунку; 10 698 грн. 08 коп. -
вихідної допомоги; 25 000 грн. 00 коп. -
Відповідач в судове засідання не
з»явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений згідно чинного
законодавства належним чином -
рекомендованою поштою з повідомленням
про вручення (а.с. 21).
За таких підстав судом відповідно до
положень статті 224 ЦПК України визнано
за можливе ухвалити по даній справі
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів та заяви позивача.
Судом встановлено, що позивач працював
на зазначеному підприємстві з 01
листопада 2012 року на посаді бухгалтера,
й наказом від 16 жовтня 2013 року був
звільнений за власним бажанням на
підставі ст. 38 КЗпП України, але
відповідач всупереч ст. 116 КЗпП України
не здійснив виплату належних йому всіх
коштів при звільненні, які складаються
із заборгованості по заробітній платі
за період з 01 листопада 2012 року по день
звільнення - 29 634 грн. 50 коп., вихідної
допомоги - 10 698 грн. 08 коп. згідно ст. 44
Відповідно до ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов»язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, визначені в статті
При звільненні працівника, згідно до
ст. 116 КЗпП України, виплати всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред»явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівникові перед виплатою
Таким чином, відповідач зобов»язаний
був в день звільнення позивача, але не
пізніше наступного дня після
пред»явлення звільненим працівником
вимоги про розрахунок, а саме з 16 жовтня
2013 року провести з ним розрахунок та
виплатити всі суми, що належать йому,
які на сьогодні відповідачем не
виплачені, що не спростовується
З вини відповідача ОСОБА_2 не виплачено
при звільнені всіх сум у строки,
визначені ст. 116 КЗпП України.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 117 КЗпП України у
разі невиплати з вини власника, або
уповноваженого ним органу належних
працівникові сум у строки, зазначені в
статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. Такий розмір визначає
орган, який виносить рішення по суті
Згідно п.20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24
грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» при розгляду справи про
стягнення заробітної плати у зв»язку
із затриманням розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, організації суми в день
звільнення, коли ж він у цей день не був
на роботі, - наступного для після
пред»явлення ним роботодавцеві вимог
про розрахунок, суд на підставі ст. 117
КЗпП України стягує на користь
працівника середній заробіток за весь
період затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи -
по дань постановлення рішення.
Згідно п.21 взаканої Постанови при
визначенні середньої заробітної плати
слід виходити з того, що в усіх
випадках, коли за чинним
законодавством вона зберігається за
працівниками підприємств, установ,
організацій, це слід робити відповідно
до Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 100 від 8 лютого 1995 року. Обчислення
середньої заробітної плати у випадку
її збереження, остання обчислюється
виходячи з виплат за останні 2
календарні місяці роботи, що передують
події, з якою пов»язана виплата,
включаючи усі виплати у тому розмірі, в
якому вони нараховані, без виключення
сум відрахування на податки, стягнення
аліментів тощо, та проводиться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
плати за фактично відпрацьовані
протягом двох місяців роботі
(календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
Нарахована, але не виплачена заробітна
плата при звільненні позивача за
період з 01 листопада 2012 року по
день звільнення складає 29 634 грн. 50 коп.,
45 905 грн. 68 коп. - середнього заробітку за
час затримки розрахунку (241 робочих
днів за вказаний перірод часу х 190 грн. 48
коп. (середньоденної заробітної плати) =
45 905 грн. 68 коп.).
Окрім того, обгрутованоми вимоги
позивача є в частині вимог про
стягнення вихідної допомоги згідно ст.
44 вказаного Кодексу, що становить 10 698
грн. 08 коп. (3566 грн. 01 ко. х 3 місяці = 10 698
Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача про стягнення нарахованої,
але не виплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, стягнення вихідної
допомоги при звільненні є
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню; обставини,
що спростовують позовні вимоги, судом
Згідно діючого законодавства особа
несе відповідальність за заподіяну
моральну шкоду у випадках, коли право
на її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції
України або у випадках, передбачених
відповідними статтями Цивільного
кодексу України, а також іншими нормами
законодавства, які встановлюють
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди, у тому числі ст. 2371
Так, вказана норма КЗпП України
передбачає, що відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв»язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
Суд, надавши оцінку поясненням
позивача, письмовим доказам в частині
вирішення спору про відшкодування
моральної шкоди, характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, ступеню вини
відповідача, який завдав моральної
шкоди позивачу, погіршення здібностей
позивача та позбавлення можливості їх
реалізації, вважає за необхідне
задовольнити позов в цій частині вимог
частково на підставі принципу
розумності та справедливості.
Позивач оцінює оцінює моральну шкоду в
сумі 25 000 грн., які суд вважає
необгруновано завещеними.
Проте, суд приймає до уваги й ті
обставини, які мають суттєве значення
та впливають на задоволення вимог
відшкодування моральної шкоди, а саме
те, що невиплата заробітної плати
сталася з вини відповідача, тобто при
наявності причинного зв»язку між
шкодою і протиправним діянням
відповідача та вини останнього в її
Відповідно до пункту 2 частини 2, частин
першої, 4 статті 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів сім»ї
чи близьких родичів.
Таким чином, судом встановлений факт
понесеної моральної шкоди позивачем,
що виявився у душевних стражданнях,
яких він зазнав у зв»язку із невиплатою
йому відповідачем заробітної плати,
виходячи із принципу розумності та
справедливості, та оцінює її у розмірі
1 000 грн., що підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.
Приймаючи до уваги предмет даного
спору, наслідки його розгляду судом,
суд вважає за необхідне застосувати
положення частини третьої статті 88 ЦПК
України. Так, якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави.
Позивач при зверненні до суду
звільнений від сплати судового збору
згідно Закону України «Про судовий
збір». Зважаючи на викладене з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 872 грн. 38 коп.
Згідно ст. 237 ЦПК України суд вважає за
необхідне допустити негайне виконання
рішення суду в частині виплати
заробітної плати за один місяць.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 44, 47,
116, 117, 2371 КЗпП України, з урахуванням
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці»,
керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 15, 57, 60, 81, 88,
195,196, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 174, 130, 222, 293, 294, 367
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Дирекція
реставраційно-відновлювальних робіт»
про стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати при
звільненні, середнього заробітку за
час затримки розрахунку, вихідної
допомоги й відшкодування моральної
шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Дирекція
реставраційно-відновлювальних робіт»
на користь ОСОБА_2 29 634 грн. 50 коп. -
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати при звільненні; 45 905
грн. 68 коп. - середнього заробітку за час
затримки розрахунку; 10 698 грн. 08 коп. -
вихідної допомоги; 1 000 грн. 00 коп. -
моральної шкоди, а всього - 87 238
(вісімдесят сім тисяч двісті тридцять
вісім) грн. 26 (двадцять шість) коп.

Стягнути з Комунального підприємства
«Дирекція
реставраційно-відновлювальних робіт»
на користь держави 872 (вісімсот
сімдесят дві) грн. 38 (тридцять вісім)
коп. - судового збору.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині виплати заробітної
плати за один місяць.

За письмовою заявою відповідача, яку
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії заочного рішення до
суду першої інстанції, заочне рішення
може бути переглянуто судом, який
постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Строк, протягом якого розглядатиметься
заява відповідача про перегляд
заочного рішення не включається до
строку на апеляційне оскарження
рішення.

Позивач вправі оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
передбаченому ЦПК України, подавши до
апеляційного суду м. Києва апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня його
проголошення через Дарницький
районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Копію заочного рішенні невідкладно
направити відповідачу після його
проголошення рекомендованою поштою (зі
зворотнім повідомленням).

Суддя:

Коренюк А.М.