У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І.,

Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І.,

Остапчук Д.О.,

розглянувши клопотання представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про поновлення строку
для подачі заяви та його заяву про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ 27 червня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа
- приватний нотаріус Попільнянського
районного нотаріального округу
Житомирської області ОСОБА_9, ОСОБА_10,
про визнання договору іпотеки та
кредитного договору недійсними; за
зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_10
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що відповідно до умов кредитного
договору від 30 листопада 2007 року ОСОБА_7
отримав кредитні кошти у розмірі 49 700
доларів США. На забезпечення виконання
умов кредитного договору публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») того ж дня уклало із позивачем
та ОСОБА_10 договори поруки, а також
уклало 12 грудня 2007 року із його
дружиною - ОСОБА_8 - договір іпотеки,
предметом якого є будинок АДРЕСА_1.
Посилаючись на те, що згоди на
укладення договору іпотеки він як
співвласник житлового будинку не
давав, а також згоди не давали органи
опіки і піклування, так як у житловому
будинку зареєстрована та проживає їхні
малолітня онука та син, позивач просив
визнати кредитний договір від 30
листопада 2007 року та договір іпотеки
від 12 грудня 2007 року недійсними.

У квітні 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулося до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4 та
ОСОБА_10, в якому послався на те, що у
зв'язку з порушенням умов кредитного
договору від 30 листопада 2007 року, який
забезпечений порукою, утворилась
заборгованість у розмірі 364 788 грн 85 коп.
Враховуючи викладене, позивач за
зустрічним позовом просив стягнути
солідарно з відповідачів кредитну
заборгованість у розмірі 364 788 грн 85 коп.

Рішенням Попільнянського районного
суду Житомирської області від 28 січня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 17 квітня 2013 року, у
задоволенні первісного позову ОСОБА_4
відмовлено. Зустрічний позов ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено.
Стягнуто солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 364 788 грн 85 коп. Розподілено
судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Попільнянського районного
суду Житомирської області від 28 січня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 17 квітня 2013
року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема ст. 177 СК України, ст. 17 Закону
України «Про охорону дитинства», ст. 32
ЦК України, що потягло ухвалення різних
за змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Одночасно заявник просить поновити
строк на звернення до суду із заявою,
посилаючись на поважність причин його
пропущення, зокрема, на те, що як
приклад неоднаково застосування норм
матеріального права є ухвала колегії
суддів судової палати Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, яка постановлена 30 жовтня 2013
року, тобто ухвала яка постановлена
протягом трьох місяців з дня
ухваленого судового рішення, на яке
здійснюється посилання та яке ухвалено
не пізніше одного року з дня ухвалення
судового рішення, про перегляд якого
подано заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд
поновлює строк, встановлений законом,
за клопотанням сторони або іншої особи
у разі його пропущення з поважних
причин, такі ж вимоги передбачені ч. 3
ст. 356 цього Кодексу.

Клопотання підлягає задоволенню, а
пропущений строк - поновленню, оскільки
наведена заявником причина пропущення
строку для подання заяви є поважною.

Як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 12
лютого 2010 року у справі за позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом про
визнання недійсним договору іпотеки,
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 квітня 2011 року у справі за
позовом про визнання договору іпотеки
недійсним, ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 грудня 2012 року у справі за
позовом про визнання недійсним
договору іпотеки, ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року
у справі за позовом про визнання
договору іпотеки недійсним.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п. 7
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

Проте, як вбачається із наданої
заявником копії ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року у справі за
позовом про визнання договору іпотеки
недійсним, то нею остаточно не вирішено
спір, тому на неї не може здійснюватись
посилання, як на підтвердження підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Разом з тим, як роз'яснено у п. 6
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини 1 статті
355 ЦПК України, може бути подана за
сукупністю таких умов: судом
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні і ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зміст заяви та додані до неї копії
ухвали Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 12
лютого 2010 року у справі за позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом про
визнання недійсним договору іпотеки,
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 квітня 2011 року у справі за
позовом про визнання договору іпотеки
недійсним, ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 грудня 2012 року у справі за
позовом про визнання недійсним
договору іпотеки, не можуть свідчити
про наявність підстав для задоволення
заяви, оскільки із неї не вбачається
різного тлумачення судами змісту і
сутності правових норм, що призвело до
різних висновків про наявність чи
відсутність суб'єктивних прав та
обов'язків учасників відповідних
правовідносин; відсутнє різне
застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; відсутнє різне
визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
спірних правовідносин або поширення
дії норми на певні правовідносини в
одних випадках і незастосування цієї
самої норми до аналогічних відносин в
інших випадках, тобто різне
застосування закону, який не підлягав
застосуванню; відсутнє різне
застосування правил аналогії права чи
закону у подібних правовідносинах.

За таких обставин наведені заявником
доводи не містять сукупність вказаних
умов та ознак неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
тому у допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Клопотання представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 про поновлення строку на
подання заяви про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2013 року
задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_5
строк на подання заяви про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 червня 2013
року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа - приватний
нотаріус Попільнянського районного
нотаріального округу Житомирської
області ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання
договору іпотеки та кредитного
договору недійсними; за зустрічним
позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за заявою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ 27 червня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
О.І. Євтушенко

О. В. Кадєтова

Г.І. Мостова

Д. О. Остапчук