Провадження № 2/641/189/2014
29 січня 2014 року Комінтернівський
районний суд м.Харкова у складі:
головуючого: судді - Богдан М.В.
при секретарі - Коваленко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в м.Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виселення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом в якому просив виселити
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 як тимчасову
мешканку без надання їй іншого
житлового приміщення.
В обґрунтування позову ОСОБА_1
посилався на те, що є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 17.09.1996р., але у
вказаній квартирі не проживає та не
зареєстрований, оскільки з 1995 року
Також позивач вказав, що він
дозволив тимчасово мешкати у спірній
квартирі відповідачу ОСОБА_2 без
реєстрації та оплати за користування
квартирою до виникнення у нього
необхідності продати квартиру.
Зараз позивач має намір продати
спірну квартиру, але відповідач
відмовляється добровільно виселитись
з квартири, чим порушує його права,
передбачені ст.ст.319, 391 ЦК України.
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги та вказав, що позивач ОСОБА_1
ніколи не проживав разом з ОСОБА_2 та не
вів спільне господарство.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не зявилась, про час і місце розгляду
справи повідомлялась належним чином.
Зі згоди представника позивача суд
вважає за можливе ухвалити рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові
матеріали у справі, приходить до
Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
17.09.1996р. зареєстрованого 18.09.1996р. в КП
Згідно довідки КП «Жилкомсервіс»
дільниця № 22 від 22.08.2013р. у квартирі
АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований.
Відповідно до ст.. 316, 317, 319, 321 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування і розпорядження
належним йому майном на власний розсуд,
право приватної власності є
непорушним, незалежним від волі інших
Права власника житлового
будинку визначені ст.383 ЦК України та
ст.150 Житлового кодексу УРСР, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання в право власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.
Згідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення всяких порушень його права та
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
Оцінюючи встановлені у
справі обставини, суд дійшов висновку
про доведеність неправомірного
обмеження позивача в доступі в
належну йому квартиру.
Обраний позивачем спосіб
захисту прав власності шляхом
виселення з квартири відповідача
відповідає вимогам ст. 20 ЦК України та
ст. ст. 3,4 ЦПК України.
Судом встановлено,
підтверджується матеріалами справи
порушення відповідачем ОСОБА_2 права
власності позивача на квартиру, що є
Згідно чинного законодавства,
обов'язком власника не є доказування
неправомірності дій відповідача.
Дії вважаються неправомірними доки
сам відповідач не доведе правомірність
Відповідачем не доведено
правомірність проживання у спірній
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215,
217, 218 ЦПК України, ст.ст.316,317,319,321,383,386,391
ЦК України, ст. 150 ЖК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1
Виселити ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд
м.Харкова протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: М. В. Богдан