Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року Суворовський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення

Установив:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»
звернулось до ОСОБА_1 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення, мотивуючи свої
вимоги наступним:.

Відповідно до укладеного
договору ODА0GК01420025 від 03.08.2005 року
Відповідач 03.08.2005 року отримала кредит
в розмірі 25 000,00 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 11,04% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 03.07.2020 року.

Згідно умов зазначеного договору
погашення заборгованості повинно
здійснюватись в наступному порядку :
щомісяця в період сплати Позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати.

Відповідно до статей 526,527,530
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

У порушення зазначених норм
Відповідач зобов'язання належним чином
не виконав, що призвело до збитків
Позивача, які виражаються у залученні
Позивачем вільних коштів до страхового
резерву, створеного в забезпечення
простроченої заборгованості
позичальника та нести витрати по
сплаті податків та інших обов'язкових
платежів з цих коштів.

Згідно ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК
України наслідками порушення
Боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
Заявника достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

У зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором Відповідач станом на 18.07.2013
року згідно розрахунку має
заборгованість - 38928.27 доларів США, яка
складається з наступного:

31246.97 доларів США - заборгованість за
кредитом;

1813.11 доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

270.00 доларів США - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

5598.19 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором. За курсом НБУ станом на
18.07.2013 року - еквівалент 311 036,88 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК
України позови, що виникають з приводу
нерухомого майна пред'являються за
місцезнаходженням майна, (виключна
підсудність),

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
Позивач і Відповідач 03.08.2005 року уклали
договір іпотеки (надалі - договір
іпотеки). Згідно з договором іпотеки
Відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: будинок загальною площею
44.70 кв.м., житловою площею 24.40 кв.м, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить Відповідачеві на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 03.08.2005 року.
Обумовлені сторонами договору іпотеки
ціна предмету іпотеки дорівнює 126250,00
грн.

Вищевказані обставини
підтверджуються кредитним договором,
договором іпотеки, іншими документами
вказаними в додатках до цієї заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ст. 38
цього Закону, як передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Названі та інші повноваження надані
іпотекодержателю іпотекодавцем на
здійснення дій з продажу предмету
іпотеки від імені іпотекодавця
будь-якій особі-покупцеві у разі
порушення основного зобов'язання
містяться у договорі іпотеки,
укладеному між Відповідачем та
Позивачем, у розділі, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя. На момент укладення
договору іпотеки сторони прийшли до
взаєморозуміння, що перелік зазначених
у договорі іпотеки повноважень з
продажу предмету іпотеки
іпотекодержателем не є вичерпним.

Договором іпотеки, укладеним між
Відповідачем та Позивачем, передбачене
право іпотекодавця на реєстрацію у
предметі іпотеки інших осіб лише при
умові отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Враховуючи
той факт, що іпотекодержатель не
надавав своєї згоди на відповідну
реєстрацію осіб за адресою предмету
іпотеки, позивач вважає, що реєстрація
осіб у предметі іпотеки є порушенням
умов цивільно-правового договору та
статті 629 ЦК України і зняття таких осіб
з реєстраційного обліку є захистом
прав іпотекодержателя та повинне
відбуватись на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. І ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України -
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців. Відповідач підлягає
виселенню з житла, яке є предметом
іпотеки, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ст. 6
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства реєструють своє міс
проживання. В статті 3 вказаного Закону
встановлено, що реєстрація - це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесенням цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу. Таким чином,
реєстрація фіксує офіційне місце
проживання особи. За цією адресою особа
має право проживати, на неї
надсилаються усі офіційні документи,
відповідно до даних про реєстрацію
нараховуються усі комунальні послуги і
таке інше. Наявність осіб,
зареєстрованих по квартирі, на яку
звертається стягнення, негативно
відобразиться на її ціні, а також буде
перешкоджати реалізації цього
предмета іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання е Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Відповідно до п. 37 постанови № 5
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
невиконання вимог частини першої
статті 35 Закону України «Про іпотеку»
про надіслання іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення
(частина третя статті 33 цього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотекодержателя. Також,
згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення. При цьому, відповідно до
положень ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», яка регулює порядок
виселення при позасудовій процедурі
звернення стягнення (згідно з ст. 33 це
звернення стягнення на підставі
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя), та порядок
виконання рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
задоволеними вимогами про виселення,
встановлено: перед примусовим
виконанням рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів
направляє вимогу про добровільне
звільнення житла, і тільки якщо такого
звільнення приміщення не відбулось,
звертається до органів ДВС за
примусовим виселенням.

Таким чином, законодавцем не
встановлено для іпотекодержателя
обов'язку направлення будь-яких
претензій іпотекодавцю перед
зверненням до суду з позовними
вимогами про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення, що
відповідає положенням статті 124
Конституції України.

Слід додатково зауважити, що
Позивач, до звернення із позовом до
суду, з метою надання можливості
відновити платіжну дисципліну за
кредитним зобов'язанням, надіслав
повідомлення боржнику (іпотекодавцю,
якщо він є відмінним від боржника) про
порушення основного зобов'язання
та/або іпотечного договору з вимогою
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення у разі
продовження порушення. Відповідні
повідомлення та докази, що
підтверджують їх направлення подані
разом з даним позовом у якості
відповідних додатків.

Позивач просить звернути
стягнення на будинок загальною площею
44,70 кв.м., житловою площею 24,40 кв.м.,
розташований за адресою :
АДРЕСА_1-ашляхом продажу вказаного
предмету іпотеки з укладанням від
імені Відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
Витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Позивачем всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Позивач також просить виселити
Відповідача та співвідповідачів , які
зареєстровані та проживають у
житловому будинку (предмету іпотеки) за
зазначеною адресою зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі Державної
міграційної служби, а також стягнути з
Відповідача судові витрати.

В судове засідання Відповідач та
співвідповідачі не з'явилися, причина
неявки невідома, заяв або клопотань не
надходило, сповіщені про день та час
слухання справи належним чином.

Позивач надав заяву про розгляд
справи в його відсутності, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення позову
в повному обсязі.

Встановлено, що 03.08.2005 року
сторони уклали кредитний договір
№ ODА0GК01420025, відповідно до
якого Відповідач отримала кредит в
розмірі 25 000,00 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 11,04% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 03.07.2020 року (а.с.15-17).

Відповідно до умов договору
Позичальник повинен здійснювати
щомісячний платіж для погашення
заборгованості за кредитом, який
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати.

Відповідач належним чином свої
зобов'язання за договором не виконав,
що призвело до збитків Позивача Згідно
Розрахунку заборгованості Відповідача
(а.с. 7-10) сума боргу складає 38 928,27
доларів США (в еквіваленті 311 036,88 грн).

Згідно ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК
України наслідками порушення
Боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
Заявника достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором Позивач і
Відповідач03.08.2005 року уклали договір
іпотеки (надалі - договір іпотеки).
Згідно з договором іпотеки Відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
будинок загальною площею 44.70 кв.м.,
житловою площею 24.40 кв.м, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить Відповідачеві на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 03.08.2005 року.
Обумовлені сторонами договору іпотеки
ціна предмету іпотеки дорівнює 126250,00
грн (аа.с.18-20).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ст. 38
цього Закону, як передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Названі та інші повноваження надані
іпотекодержателю іпотекодавцем на
здійснення дій з продажу предмету
іпотеки від імені іпотекодавця
будь-якій особі-покупцеві у разі
порушення основного зобов'язання
містяться у договорі іпотеки,
укладеному між Відповідачем та
Позивачем, у розділі, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя. На момент укладення
договору іпотеки сторони прийшли до
взаєморозуміння, що перелік зазначених
у договорі іпотеки повноважень з
продажу предмету іпотеки
іпотекодержателем не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. І ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України -
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

За довідкою ЖКО «Пересипський»
від 22.06.2012 року в будинку по АДРЕСА_1
проживають за зареєстровані, крім
Відповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 (а.с.39).

Таким чином, Відповідач та
співвідповідачі підлягають виселенню
з житла, яке є предметом іпотеки,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ст. 6
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства реєструють своє міс
проживання. В статті 3 вказаного Закону
встановлено, що реєстрація - це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесенням цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу. Таким чином,
реєстрація фіксує офіційне місце
проживання особи. За цією адресою особа
має право проживати, на неї
надсилаються усі офіційні документи,
відповідно до даних про реєстрацію
нараховуються усі комунальні послуги і
таке інше. Наявність осіб,
зареєстрованих по квартирі, на яку
звертається, негативно відобразиться
на її ціні, а також буде перешкоджати
реалізації цього предмета іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання е Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Відповідно до п. 37 постанови № 5
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
невиконання вимог частини першої
статті 35 Закону України «Про іпотеку»
про надіслання іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення
(частина третя статті 33 цього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотекодержателя.

Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя вправі винести
рішення про виселення мешканців, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення. При цьому,
відповідно до положень ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», яка регулює
порядок виселення при позасудовій
процедурі звернення стягнення (згідно
з ст. 33 це звернення стягнення на
підставі виконавчого напису нотаріуса
або згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя), та порядок
виконання рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
задоволеними вимогами про виселення,
встановлено: перед примусовим
виконанням рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів
направляє вимогу про добровільне
звільнення житла, і тільки якщо такого
звільнення приміщення не відбулось,
звертається до органів ДВС за
примусовим виселенням.

Позивач, до звернення із позовом
до суду, з метою надання можливості
відновити платіжну дисципліну за
кредитним зобов'язанням, надіслав
повідомлення Відповідачу
(іпотекодавцю, якщо він є відмінним від
боржника) про порушення основного
зобов'язання та/або іпотечного
договору з вимогою добровільно
звільнити житловий будинок чи житлове
приміщення у разі продовження
порушення (а.с.12).

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.526,527,530, ч.2 статей 1050 та
1054 Цивільного кодексу України,
ст.ст.12,33,38-40 Закону України «Про
іпотеку», ст.109 Житлового кодексу
України, ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст..ст.169,
208-210, 213, 214, 216, 221
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов Публічного Акціонерного
Товариства «ПриватБанк» (адреса для
листування : 49094 м.Дніпропетровськ, а/с
1800) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення
та виселення задовольнити.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ ODА0GК01420025 від 03.08.2005 року, в розмірі
311036.88 грн.:

Звернути стягнення на будинок
загальною площею 44.70 кв.м., житловою
площею 24.40 кв.м., який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки від 03.08.2005 р.)
Публічним Акціонерним Товариством
Комерційний Банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладанням від імені Відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
проведенням дій щодо коригування
технічної документації відповідно до
поточного стану нерухомості, її
перепланування та перебудови, з
проведенням дій щодо оформлення та з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Позивачем всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 з житлового будинку
(предмету іпотеки), розташованому за
адресою : АДРЕСА_1-а зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі Державної
міграційної служби.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі
3225,07 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в 10
денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя-