Справа № 736/1443/13-ц Провадження №
22-ц/795/98/2014 Головуючий у I інстанції
-Синько О. О. Доповідач - Зінченко С.
П.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко
С.П.,суддів:Губарь В.М., Харечко Л.К.при
секретарі:Шкарупі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Приватного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить змінити
оскаржуване рішення в частині відмови
у стягненні заборгованості з
поручителів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Рішенням Корюківського районного суду
Чернігівської області від 12 листопада
2013 року позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість по
кредитному договору в сумі 6970,88 доларів
США.

Стягнуто з ОСОБА_6 - солідарно з ОСОБА_5
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість по кредитному договору
№236639-CRED від 02.07.2008 року в сумі 10000 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться
до того, що рішення суду першої
інстанції незаконне, необґрунтоване,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд помилково
дійшов висновку про припинення поруки,
оскільки кредитор протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив вимоги до поручителя, що
передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Також апелянт, вказує на те, що висновок
суду щодо пропуску шестимісячного
строку не відповідає нормам чинного
законодавства та умовам договору,
оскільки відповідно до п. 11 договору
поруки сторони дійшли згоди, що строк
позовної давності встановлений між
сторонами тривалістю 5 років.

Крім того апелянт зазначає, що судом
порушено норми матеріального права, а
саме ч. 4 ст. 559 ЦК України не підлягає
застосуванню до даних правовідносин.

ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 в судове
засідання не з»явилися, про час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, тому в порядку ч.2 ст.305
ЦПК України, їх неявка не перешкоджає
розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
просили рішення суду першої інстанції
залишити без змін, а апеляційну скаргу
ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
02.07. 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»(в
подальшому) ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_6 було укладено кредитний договір
№ №236639-CRED, згідно якого банк
зобов»язався надати позичальнику
кредит в сумі 6000 дол. США на споживчі
цілі, а позичальник в свою чергу
зобов»язався повністю погасити кредит
до 25.12..2009 року, в порядку та строки
згідно графіку погашення кредиту та
відсотків, який є невід»ємним додатком
до кредитного договору, сплатити
відсотки за користування кредитом у
розмірі 24% річних, а у випадку порушення
своїх зобов»язань -48% річних, та інші
платежі на умовах визначених кредитним
договором.

В забезпечення виконання зобов»язань
по кредитному договору №236639- CRED від
02.07.2008 року було укладено окремі
договори поруки №236639/1 CRED від 02.07.2008
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8,
№2366392 CRED від 02.07.2008 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_7, відповідно до
яких кожний із поручителів поручався
перед кредитором боржника за виконання
ними свого боргу у тому ж розмірі, що і
боржник.

02.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_5 укладено договір поруки № 02/МК
відповідно до умов якого поручитель
поручався перед кредитором за
виконання ОСОБА_6 зобов»язань за
кредитним договором №236639- CRED від 02.07.2008
року, з обмеженням розміру
відповідальності поручителя у 10000 грн.

Рішенням Амур-Ніжньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
10.11.2011 року з ОСОБА_6 стягнуто
заборгованість за кредитним договором
№236639- CRED від 02.07.2008 року, яка утворилась
станом на 16.09.2009 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходив з вимог ст..ст.525, 526, 559, 1054 ЦК
України та встановлених обставин, що
заборгованість підлягає стягненню з
ОСОБА_6 в розмірі 6970.88 дол. США та в
солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_5
в розмірі 10000 грн. Щодо стягнення
заборгованості з поручителів ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, то суд вказав, що позивачем не
надано доказів пред»явлення
кредитором протягом 6 місяців від
указаної дати вимоги про виконання
зобов»язань по кредитному договору.
Крім того, суд вказав, що такі позовні
вимоги пред»являлась до вказаних
поручителів до
Амур-Ніжнеднепровського районного
суду у 2011 році. Рішенням вказаного суду
від 10.11.2011 року позивачу відмовлено в
задоволені позовних вимог про
стягнення з поручителів ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 в солідарному порядку боргу.
Вказане рішення позивачем не
оскаржувалося.

Апеляційний суд погоджується з
висновками суду першої інстанції,
вважає їх законними та обґрунтованими
і такими, що відповідають обставинам
справи та положенням матеріального
закону.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов»язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов»язання.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно п.п.1.1 кредитного договору №236639-
CRED від 02.07.2008 року позичальник
зобов»язується повернути отриманий
кредит, сплатити відсотки, штрафи, пеню
та винагороди у строки та в обсязі,
встановлені даним договором, а також
виконати інші зобов»язання згідно
вказаного договору в повному обсязі.

Пунктом 5.7 цього договору строки
давності встановлені тривалістю 5
років.

З врахуванням зазначеного, судом вірно
встановлено, що боржник належним чином
умови кредитного договору не
виконував, згідно розрахунку позивача,
який не оспорювався боржником, виникла
заборгованість станом на 13.03.2013 року
6970.88 дол. США, що за офіційним курсом
гривні до долару встановленим
Національним банком України на 13.03.2013
року, становить 65718.21грн., в тому числі
заборгованість за відсотками та
користування кредитом.

Статтею 553 ЦК України, передбачено, що
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

За положенням ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачами
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 були укладені
окремі договори поруки, а саме: №236639/1
CRED від 02.07.2008 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_8, №2366392 CRED від
02.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_7, відповідно до яких кожний із
поручителів поручався перед
кредитором боржника за виконання ними
свого боргу у тому ж розмірі, що і
боржник.

02.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_5 укладено договір поруки № 02/МК
відповідно до умов якого поручитель
поручався перед кредитором за
виконання ОСОБА_6 зобов»язань за
кредитним договором №236639- CRED від 02.07.2008
року, з обмеженням розміру
відповідальності поручителя у 10000 грн.

Частиною. 4 ст. 559 ЦК України
встановлено, що порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що строк виконання основного
зобов»язання за кредитним договором
№236639- CRED від 02.07.2008 року настав 25.12.2009
року, позивачем не надано доказів
пред»явлення ним протягом 6 місяців від
указаної дати вимоги до поручителів
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, така вимога
пред»являлась до них в судовому
порядку в 2011 році. Рішенням
Амур-Ніжнеднепровського районного
суду м. Дніпропетровська від 10.11.2011 року
позивачу відмовлено в задоволені
позовних вимог про стягнення з
поручителів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в
солідарному порядку боргу (а.с. 53-54).
Вказане рішення позивачем не
оскаржувалося. А тому суд прийшов до
вірного висновку, що позовні вимоги до
вказаних відповідачів є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених,
у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що суд
помилково дійшов висновку про
припинення поруки, апеляційний суд не
може прийняти до уваги, оскільки з
відповідним позовом апелянт звернувся
після закінчення передбаченого ч.4 ст.559
ЦК України шестимісячного строку, дія
договору поруки на час пред»явлення
позову вважається припиненою, підстав
для стягнення боргу в солідарному
порядку не має. Така вимога, вже
пред»являлась до них в судовому
порядку до Амур-Ніжнеднепровського
районного суду м. Дніпропетровська в 2011
році. Рішенням цього суду від 10.11.2011
року позивачу відмовлено в задоволені
позовних вимог про стягнення з
поручителів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в
солідарному порядку боргу

Інші доводи апеляційної скарги також
були предметом розгляду суду першої
інстанції, висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Корюківського районного суду
Чернігівської області від 12 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: