АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/449/14
інстанції: Мусулевський Я.А.
Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 28 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.при
секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 11 грудня
2013 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Фідокомбанк»
до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство "Фідокомбанк"
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6,
третя особа: ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
посилаючись на те, що між відкритим
акціонерним товариством «Ересте Банк»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_5 22 червня 2007 року та 20 травня 2008
року укладені кредитні договори, за
умовами яких останній отримав кредит у
розмірі 45000 дол. США зі сплатою
відсотків за користування кредитним
коштами 13,5 % річних строком до 21.06.2017
року та 5000 дол. США зі сплатою 14,5 %
річних строком до 19.05.2018 року,
відповідно.

22 червня 2007 року та 20 травня 2008 року між
відкритим акціонерним товариством
«Ересте Банк», правонаступником якого
є позивач, та ОСОБА_6 в забезпечення
виконання зобов'язання за
вищевказаними кредитними договорами
укладені договори іпотеки, за умовами
яких відповідачкою в іпотеку передано
належне їй на праві власності нерухоме
майно, а саме: житловий будинок та
земельна ділянка площею 0,0581 гектарів,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на невиконання
відповідачем та третьою особою
договірних зобов'язань, позивач в
рахунок погашення заборгованості
просив суд звернути стягнення на
предмет іпотеки для задоволення вимог
банку за кредитними договорами на суму
22732, 84 доларів США (181 703,60 грн.) та 3
085,58 доларів США ( 24 663,04 грн.), шляхом
його продажу на прилюдних торгах з
встановленням початкової вартості
нерухомого майна відповідно до оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності, також просив суд стягнути з
ОСОБА_6 понесені судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 11 грудня 2013 року
позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, зазначаючи, що рішення
постановлено без врахування положень
ст. 39 Закону України «Про іпотеку» щодо
співмірності невиконаних за
кредитними договорами зобов'язань та
вартості предмета іпотеки, а звідси -
відсутності у позивача збитків, як у
іпотекодержателя.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7 доводи скарги не
визнав, рішення суду просив залишити
без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відкрите
акціонерне товариство «Ересте Банк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство "Фідокомбанк", та
ОСОБА_5 22 червня 2007 року та 20 травня 2008
року уклали кредитні договори.

За умовами кредитного договору від 22
червня 2007 року ОСОБА_5 отримав кредит в
сумі 45 000 доларів США зі сплатою 13,5
відсотків річних строком до 21 червня 2017
року, який разом з процентами
зобов'язався повертати шляхом
щомісячного внесення на рахунок банку
платежу у сумі 375 доларів США (а.с.16).

Відповідно до умов кредитного договору
від 20 травня 2008 року ОСОБА_5 отримав
кредит у розмірі 5000 дол. США зі сплатою
14,5 % річних строком до 19.05.2018 року.

За вказаним договором ОСОБА_5
зобов'язувався повертати кредит та
сплачувати проценти за користування
грошовими коштами шляхом щомісячного
внесення на рахунок банку платежу
згідно з визначеним графіком (а.с. 23).

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаними кредитними договорами між
банком та ОСОБА_6, як майновим
поручителем ОСОБА_5, 22 червня 2007 року та
20 травня 2008 року укладені договори
іпотеки належного відповідачці на
праві власності нерухомого майна -
житлового будинку та земельної ділянки
площею 0,0581 гектарів, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

За умовами цих договорів банк має право
у випадку невиконання зобов'язань за
договорами іпотеки або кредитними
договорами задовольнити у повному
обсязі свої вимоги шляхом дострокового
звернення стягнення на предмет іпотеки
(п. 3.1.4, п. 3.1.5 договорів іпотеки).

Порядок звернення стягнення на предмет
іпотеки визначений розділом 5
договорів іпотеки, згідно якого банк у
разі порушення основного зобов'язання,
умов кредитних договорів або умов
договорів іпотеки, має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання (п. 5.1 договорів іпотеки), а
якщо його вимога не буде задоволена -
звернути стягнення на предмет іпотеки
(п. 5.3 договорів іпотеки). Вимоги
іпотекодержателя за договорами
іпотеки та кредитними договорами
задовольняються за рахунок предмета
іпотеки у випадку невиконання
боржником та іпотекодавецем письмової
вимоги іпотекодержателя про усунення
порушень зобов'язань за цими або
кредитними договорами (п. 5.5 договорів
іпотеки).

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050
Цивільного кодексу України наслідками
порушення боржником зобов'язання щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право кредитора достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту.

ОСОБА_5 свій обов'язок щодо повернення
кредиту і сплати процентів за
користування грошовими коштами не
виконує, зокрема, з грудня 2010 року
припинив внесення щомісячних платежів
на рахунок банку за кредитним
договором від 20 травня 2008 року, а з
травня 2011 року - за кредитним договором
від 22 червня 2007 року.

В результаті чого станом на 01.11.2013 року
утворилась заборгованість, а саме: за
кредитним договором від 22.06.2007 року на
суму 22732, 84 доларів США (181 703,60 грн.),
яка складається з заборгованості за
кредитом - 20 318, 69 доларів США,
заборгованості зі сплати процентів -
1498,95 доларів США, пені за порушення
строків платежів по кредиту - 769,94
доларів США та процентам - 145,26 доларів
США; за кредитним договором від 20.05.2008
року на суму 3 085,58 доларів США ( 24 663,04
грн.), яка складається з заборгованості
за кредитом - 2749,82 доларів США,
заборгованості зі сплати процентів -
217,91 доларів США, пені за порушення
строків платежів по кредиту - 96,69
доларів США та процентам - 21,16 доларів
США.

Письмові вимоги банку про усунення
порушень зобов'язань за кредитними
договорами та договорами іпотеки
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залишилась без
задоволення (а.с. 33, 34).

Зазначені факти сторони визнають і не
спростовують.

За таких обставин суд, на думку колегії
суддів, прийшов до правильного
висновку про те, що позивач відповідно
до ст.ст. 1050, 1054 ЦК України має право
вимагати від позичальника
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилась та слати
процентів, а також враховуючи
невиконання боржником та
іпотекодавцем письмової вимоги
іпотекодержателя про усунення
порушень зобов'язань, обґрунтовано, з
підстав, передбачених умовами
укладених договорів та відповідно до
вимог Закону України «Про іпотеку»
задовольнив вимоги позивача за
основним зобов'язанням шляхом
дострокового звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами і
досліджених в судовому засіданні
доказів та нормам матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду по суті спору не спростовують і, як
такі, що не ґрунтуються на законі та
доказах, підлягають відхиленню.

Так, посилання ОСОБА_5 на те, що судом
неповно встановлені обставини, що
мають значення для справи, зокрема, не
застосовані до спірних правовідносин
положення ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», згідно ч. 3 якої суд вправі
відмовити у задоволенні позову
іпотекодержателя про дострокове
звернення стягнення на предмет
іпотеки, якщо допущене боржником або
іпотекодавцем, якщо він є відмінним
від боржника, порушення основного
зобов'язання чи іпотечного договору не
завдає збитків іпотекодержателю і не
змінює обсяг його прав, до уваги не
приймаються, оскільки невиконання
боржником протягом тривалого періоду
часу договірних зобов'язань щодо
повернення кредитних коштів та сплати
процентів за користування ними
призводить до неотримання
кредитодавцем очікуваних грошових
коштів, що відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч. 1
ст. 33 Закону України « Про іпотеку» дає
йому право задовольнити свої вимоги за
основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

При цьому, не мають правового значення
обставини щодо сплати ОСОБА_5 після
ухвалення судом рішення 2110 доларів США
в рахунок погашення заборгованості,
оскільки не свідчать про виконання
боржником основного зобов'язання у
відповідності до умов кредитних
договорів навіть на час звернення
кредитодавця до суду з вимогою щодо
дострокового повернення грошових
коштів за кредитними зобов'язаннями.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення ухвалено судом
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування та ухвалення нового
рішення про задоволення позову
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: