Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/3513/14
Головуючий у 1 інстанції: Беспалько
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі:
Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на рішення Вільнянського районного
суду Запорізької області від 26 червня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення
порядку користування квартирою, розділ
особових рахунків по сплаті
житлово-комунальних послуг, усунення
перешкод у користуванні квартирою та
вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про встановлення порядку користування
квартирою, розділ особових рахунків по
сплаті житлово-комунальних послуг,
усунення перешкод у користуванні
квартирою та вселення.

В обґрунтування позову зазначав, що він
з 06.11.1974 року по 26.09.2013 року перебував у
шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, від якого
мають двох дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 06.01.1998 року їм на
праві спільної часткової власності
належить квартира АДРЕСА_1 в рівних
частках по ? частці кожному.

Спірна квартира складається з чотирьох
жилих кімнат: під літерою « 5» площею 8,5
кв.м., під літерою « 7» площею 12,0 кв.м.,
під літерою « 8» площею 10,9 кв.м., під
літерою « 9» площею 18,8 кв.м., а також
допоміжних приміщень: кухні під
літерою « 10» площею 8,4 кв.м., ванної
кімнати під літерою « 4» площею 2,8 кв.м.,
туалету під літерою « 3» площею 1,3 кв.м.,
двох коридорів під літерами « 1» та « 2»
площею 4,7 кв.м. та 7,8 кв.м. відповідно,
комори під літерою « 6» площею 0,9 кв.м.,
балкону площею 0,84 кв.м. та лоджії площею
1,53 кв.м. Загальна площа квартири
складає 78,44 кв.м., жила - 50,2 кв.м. Квартира
має один вхід. Усі кімнати в квартирі є
ізольованими та кожна з житлових
кімнат має окремий вхід з коридорів.

На даний час в квартирі
зареєстровані він та відповідачі по
справі.

У зв'язку з тим, що між ним та
відповідачем ОСОБА_4 склались
неприязні відносини, постійно
виникають сварки і суперечки з приводу
користування квартирою, він
позбавлений можливості виділити
належну йому частку у спірній квартирі
в натурі, оскільки квартира є
неподільною річчю, а тому виникла
необхідність у визначенні порядку
користування квартирою.

Окрім того, на початку 2012 року ОСОБА_4
змінила вхідні двері та замки. Ключів
від нових замків позивачу на надала, що
унеможливлює його доступ до квартири
та грубо порушує його права, як
співвласника цього майна, щодо
володіння та користування квартирою.
На неодноразові його прохання пустити
до квартири відповідач ОСОБА_4
відмовляла у цьому. Будь-якого іншого
житла для постійного проживання у
позивача немає.

Посилаючись на зазначені обставини
просив суд встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,
виділивши в користування:

- ОСОБА_3 житлову кімнату літера «
8» житловою площею 10,9 кв.м. з лоджією
площею 1,53 кв.м. (відповідно до плану в
технічному паспорті);

- ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 житлові
кімнати під літерами « 5», « 7» та «9»
площею 8,5 кв.м., 12,0 кв.м. та 18,8 кв.м.
відповідно та балконом площею 0,84 кв.м.
(згідно плану);

- підсобні приміщення: коридор під
літерою «1» площею 4,7 кв.м., коридор під
літерою «2» площею 7,8 кв.м., кухню під
літерою « 10» площею 8,4 кв.м., ванну
кімнату під літерою « 4» площею 2,8 кв.м.,
туалет під літерою « 3» площею 1,3 кв.м. та
комору під літерою « 6» площею 0,9 кв.м.
залишити в загальному користуванні між
співвласниками квартири: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

2. Розділити особовий рахунок,
відкритий на ім'я ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_3 окремий
особовий рахунок на кімнату під
літерою « 8» площею 10,9 кв.м. квартири
АДРЕСА_1.

3. Усунути перешкоди в здійсненні
ОСОБА_3 права користування квартирою
АДРЕСА_1, шляхом вселення ОСОБА_3 в
спірну квартиру та надання йому
дублікату ключів від вхідних дверей
квартири.

4. Стягнути з відповідачів
понесені судові витрати у сумі 114 грн.70
коп.

Рішенням Вільнянського
районного суду Запорізької області від
26 червня 2014 року позовні вимоги
задоволені частково.

Встановлено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши в
користування:

- ОСОБА_3 житлову кімнату літера «
8» житловою площею 10,9 кв.м. (відповідно
до плану в технічному паспорті);

- ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 житлові
кімнати під літерами « 5», « 7» та « 9»
площею 8,5 кв.м., 12,0 кв.м. та 18,8 кв.м.
відповідно (згідно плану);

- підсобні приміщення: коридор під
літерою «1» площею 4,7 кв.м., коридор під
літерою «2» площею 7,8 кв.м., кухню під
літерою « 10» площею 8,4 кв.м., ванну
кімнату під літерою « 4» площею 2,8 кв.м.,
туалет під літерою « 3» площею 1,3 кв.м. та
комору під літерою « 6» площею 0,9 кв.м.
залишити в загальному користуванні між
співвласниками квартири: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

2. Розділено особовий рахунок,
відкритий на ім'я ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_3 окремий
особовий рахунок на кімнату під
літерою « 8» площею 10,9 кв.м. квартири
АДРЕСА_1.

3. Усунуто перешкоди в здійсненні
ОСОБА_3 права користування квартирою
АДРЕСА_1, шляхом вселення ОСОБА_3 в
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, та надання йому дублікату
ключів від вхідних дверей квартири.

4. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_3
понесені судові витрати у сумі 114,70
гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
зазначає, що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позов в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
зазначає, що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Задовольняючи заявлений ОСОБА_3 позов
про усунення перешкод у користуванні
квартирою, суд виходив з того, що
відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Місце проживання власника та
місцезнаходження майна на зміст права
власності не впливають, а право
власника майна вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування і розпорядження своїм
майном передбачено ст. 391 ЦК України.

За вказаних обставин заявлені до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вимоги позивача
як іншого співвласника спірної
квартири про вселення у цю квартиру з
метою усунення перешкод у здійсненні
ним права користування спільним житлом
суд визнав правомірними.

Вказаний висновок суду ґрунтується на
матеріалах справи і відповідає вимогам
закону.

Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_4
доводи про відсутність у позивача
фактичних перешкод у користуванні
квартирою, що належить сторонам на
праві спільної часткової власності, на
висновок суду про право ОСОБА_3 на
вселення у цю квартиру не впливають і
підстав для скасування в цій частині
ухваленого по справі рішення не
містять.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про
те, що позивач не користується спірною
квартирою, не спростовують висновків
суду, оскільки це не може бути
підставою для порушень
Конституційного права власності
останнього.

За змістом ст.ст.319,358 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитись
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Пленум Верховного Суду України в п.14
постанови від 22 грудня 1995 року № 20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист приватної власності"
роз'яснив, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Із матеріалів справи видно, що на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 06.01.1998 року, виданого
Вільнянською міською радою народних
депутатів, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 на праві спільної часткової
власності належить квартира АДРЕСА_1 в
рівних частках по ? частці кожному. (
а.с.9)

Відповідно до технічного паспорту,
спірна квартира розташована на другому
поверсі п"ятиповерхового будинку та
складається з 4-х кімнат, загальною
площею 78,47 кв.м, житловою площею 50,2 кв.м,
з яких одна кімната - 8,5 кв.м, друга - 12,0
кв.м, третя кімната 10,9 кв.м., четверта
кімната 18,8 кв.м. На кожного зі
співвласників припадає по 12,55 кв.м
житлової площі. Кімната, яку позивач
просить виділити йому в користування
загальною площею 10,9 кв.м є прохідною
кімнатою та має вихід на лоджію площею
1,53 кв.м.

Визначаючи порядок користування
приміщеннями квартири, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що
житлова кімната, площею 10,9 кв.м не є
ізольованою, як і лоджія, яку позивач
просив виділити йому у користування,
оскільки з технічного паспорту
вбачається, що лоджія площею 1,53 кв.м.
має вихід, як з кімнати 10,9 кв.м., так і з
кімнати № 7( площею 12 кв.м.), що
унеможливлює одноособове користування
кімнатою 10,9 кв.м. та лоджією.

Посилання представника позивача на те,
що в квартирі були зроблені
переобладнання та перепланування
після яких кімната 10,9 кв.м. є
ізольованою не ґрунтуються на
матеріалах справи і додаткових доказів
зазначеним обставинам ні суду першої
інстанції ні апеляційної інстанції не
надано.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в частині встановлення
порядку користування приміщеннями
квартири в запропонований позивачем
варіанті необхідно скасувати, та в
задоволенні цих позовних вимог
відмовити.

Не можливо погодитися і з висновками
суду про розділ особових рахунків по
оплаті комунальних послуг та інших
послуг, оскільки розділ особових
рахунків по оплаті комунальних послуг
та інших послуг здійснюється
уповноваженими на це органами в
позасудовому порядку, а при наявності
спору судом з залученням до участі у
справі вказаний уповноважений орган.

Проте у відповідності до вимог ст. 33 ЦПК
України в якості співвідповідача не
був залучений уповноважений орган в
повноваження якого входить обов'язок
по розділу особових рахунків по оплаті
комунальних послуг. Тому рішення суду і
в цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 209,218,307,308,309, ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26 червня 2014
року по цій справі в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1 та розділу особових
рахунків скасувати і в задоволенні
вказаних вимог відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: