Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1038/14
Головуючий у 1-й інстанції: Бойчева Н.В.
Суддя-доповідач: Кочеткової І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова Компанія
«Провідна», ОСОБА_4, третя особа
Експертна компанія
«Укравтоекспертиза» про стягнення
страхового відшкодування та
матеріальної шкоди, яка була
спричинена внаслідок ДТП,

за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» на додаткове
рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 20 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 14 травня 2013
року, зміненим рішенням апеляційного
суду Запорізької області від 23 жовтня
2013 Року, задоволений позов ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на
користь ОСОБА_3 49 500 грн. страхового
відшкодування, 1035 грн. пені, а також 505,35
грн. судового збору на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 12 674
грн. на відшкодування матеріальної
шкоди і 118, 68 грн. судового збору на
користь держави.

03.12.2013 року ОСОБА_3 в порядку ст.220 ЦПК
України звернувся до суду із заявою про
ухвалення додаткового рішення і
стягнення з відповідачів судових
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги адвокатом.

Додатковим рішенням Якимівського
районного суду Запорізької області від
20 грудня 2013 року заяву ОСОБА_3 про
ухвалення додаткового рішення
задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ПрАТ «СК
«Провідна» 3628 грн. , з ОСОБА_4 - 691,20 грн. в
рахунок компенсації судових витрат за
надання правової допомоги адвокатом.

В апеляційній скарзі про скасування
додаткового рішення і ухвалення нового
про відмову у відшкодуванні судових
витрат ПрАТ «СК «Провідна»
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Ухвалюючи додаткове рішення про
стягнення зі страхової компанії
грошових коштів в рахунок компенсації
витрат позивача по наданню правової
допомоги адвокатом, суд першої
інстанції виходив з того, що наявність
таких витрат і їх розмір підтверджені
належними і допустимими доказами.

Проте таких висновків суд дійшов з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому з ними не
можна погодитися.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

За змістом ст.ст.79, 84 ЦПК до витрат,
пов'язаних з розглядом судової справи,
належать, в тому числі, витрати на
правову допомогу адвоката або іншого
фахівця в галузі права.

Процесуальне становище особи, яка
надає правову допомогу, її права і
порядок вступу у процес визначені ст.56
ЦПК. Зазначені особи відносяться до
інших учасників процесу.

Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Законом України від 20 грудня 2012 року №
4191-VI «Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних
справах»встановлено граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
під час розгляду судами цивільних
справ.

В ст.1 цього Закону, зазначено, що розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

При цьому необхідно враховувати, що
правова допомога надається не тільки в
судовому засіданні, а й пов'язана зі
складанням позовної заяви, наданням
усних консультацій, ознайомленням з
матеріалами справи, проведенням
необхідних розрахунків тощо. При
обчисленні розміру компенсації
необхідно врахувати всі витрати, які
перебувають у причинному зв'язку із
наданням правової допомоги у
конкретній справі. Ці дії повинні бути
необхідними для надання правової
допомоги, а розрахована сума має бути
справедливою.

Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК
України та ст. 30 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
судові витрати на правову допомогу - це
фактично понесені стороною і
документально підтверджені витрати,
пов'язані з наданням цій стороні
правової допомоги адвокатом або іншим
спеціалістом в галузі права при
вирішенні цивільної справи в розумному
розмірі з урахуванням витраченого
адвокатом часу.

Статтею 33 Правил адвокатської етики,
схвалених Вищою кваліфікаційною
комісією адвокатури при Кабінеті
Міністрів України 01.10.99 року, єдиною
допустимою формою отримання адвокатом
за надання правової допомоги клієнту є
гонорар. Гонорар, отримуваний
адвокатом за надання правової
допомоги. Повинен бути законним за
формою і порядком внесення і розумно
обґрунтованим за розміром.

При визначенні обґрунтованого розміру
гонорару, беруться до уваги обсяг часу
і роботи, що вимагаються для належного
виконання доручення. Розмір гонорару і
порядок його внесення мають бути чітко
визначені в угоді про надання правової
допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг та ін..), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки,
посвідчення про відрядження). При цьому
недопустимими є документи, які не
відповідають встановленим вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що при
розгляді справи в суді першої
інстанції в якості представника
позивача, а не в якості особи, яка надає
правову допомогу, приймав участь
ОСОБА_5 (а.с.4,99, 105-106,133-134, 159).

Документів, які свідчать про те, що
представник ОСОБА_5, якому позивач
поштовими переказами від 9 січня, 13
лютого і 20 березня 2013 року переслав 18 000
російських рублів, являється фахівцем
в галузі права, в матеріалах справи не
має.

Крім того, як зазначено в заявах про
міжнародний грошовий переказ, які
надавалися позивачем на підтвердження
оплати правової допомоги, вищевказані
грошові кошти направлялися ОСОБА_5 не
як оплата за правову дорогому, а як
дарування (а.с.93,128).

Представник особи, яка бере участь у
розгляді справи за дорученням або за
договором (ордером), має процесуальний
статус саме представника цієї особи, що
передбачено ст.ст.26,42 ЦПК, відноситься
до осіб, які приймають участь у
розгляді справи, і не може одночасно
мати процесуальний статус особи, яка
надає правову допомогу. ЦПК не
відносить до судових витрат витрати за
послуги представника у суді.

Оскільки ОСОБА_6 приймав участь в
якості представника позивача, а не як
особа, яка надає правову допомогу,
відповідно до ст.85 ЦПК саме він, а не
позивач набуває право на компенсацію
витрат, пов'язаних з переїздом до
іншого населеного пункту, втраченого
заробітку або за відрив від звичайних
занять.

Клопотання про виплату компенсації
вказаних витрат представник позивача
суду не заявляв, відповідних доказів і
розрахунків не надавав.

Додані до матеріалів справи фотокопії
угоди № б/н від 01 листопада 2012 року про
надання правової допомоги адвокатом,
укладена між адвокатом ОСОБА_7 і
позивачем, і акту прийому-передачі
виконаних помічником адвоката робіт
від 19 березня 2013 року, справжність яких
належним чином не засвідчена, не
являються достатньою підставою для
стягнення з відповідачів грошової
компенсації в порядку ст.т.84,88 ЦПК
України (а.с.130-131).

За змістом ст.16 Закону України „Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
адвокат може мати помічників з числа
осіб, які мають повну вищу юридичну
освіту. Помічники адвоката працюють на
підставі трудового договору
(контракту), укладеного з адвокатом,
адвокатським бюро, адвокатським
об'єднанням, з додержанням вимог цього
Закону і законодавства про працю.
Помічник адвоката виконує доручення
адвоката у справах, що знаходяться у
провадженні адвоката, крім тих, що
належать до процесуальних повноважень
(прав та обов'язків) адвоката.

Оскільки участь адвоката у судовому
засіданні належить до процесуальних
повноважень адвоката, то підставою для
компенсації судових витрат сторони в
порядку ст.84 ЦПК України являється
надання правової допомоги саме
адвокатом, а не його помічником.

Як вбачається із матеріалів справи,
адвокат ОСОБА_7 участі у розгляді цієї
справи не приймав, усі процесуальні
документи (позовна заява, клопотання,
запити, тощо) від імені позивача
оформлені і підписані представником
останнього ОСОБА_5 (а.с.1-3,5, 90-91, 105-107, 133-134,
170).

За таких обставин додаткове рішення в
оскаржуваній частині не можна визнати
таким, що постановлено з дотриманням
норм матеріального або процесуального
права, а тому на підставі ст.309 ЦПК
України воно підлягає скасуванню, а
заява позивача про компенсацію судових
витрат в частині надання правової
допомоги його представником ОСОБА_5 -
залишенню без задоволення.

В іншій частині додаткове судове
рішення не оскаржувалося і судом
апеляційної інстанції не
переглядалося.

Клопотання про відшкодування інших
судових витрат позивач і його
представник суду не заявляли, доказів в
обґрунтування таких витрат не надавали
і питання про їх компенсацію судом не
вирішувалося.

Керуючись ст. ст.307,309,313,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» задовольнити.

Додаткове рішення Якимівського
районного суду Запорізької області від
20 грудня 2013 року по цій справі в
частині стягнення з ПрАТ «СК
«Провідна» на користь ОСОБА_8 3 628 грн. в
рахунок компенсації судових витрат за
надання правової допомоги адвокатом
скасувати.

Заяву ОСОБА_8 про стягнення з ПрАТ «СК
«Провідна» грошових коштів в рахунок
компенсації судових витрат за надання
правової допомоги адвокатом залишити
без задоволення.

В іншій частині додаткове рішення суду
першої інстанції в апеляційному
порядку не переглядалося.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: