Семенівський районний суд Полтавської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2014

№547/1584/13-ц

провадження по справі:

№2/547/17/14

Семенівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Любицького В.О.,

при секретарі - Вареник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Семенівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
орендної плати за користування
земельними ділянками,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись
до суду з позовом до відповідача
ОСОБА_3 про стягнення орендної плати за
передані ними останньому на підставі
письмових договорів оренди належних
їм трьох земельних ділянок розміром по
1,90 га, які відповідач використовував в
2013 році, але орендної плати за
користування ними в грошовому виразі
по 2330,90 грн. за кожну земельну ділянку
їм не виплатив.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні
вимоги та прохав стягти з відповідача
на його користь орендну плату за
користування двома земельними
ділянками за 2013 рік по 2330 грн. 90 коп. за
кожну, від виплати якої відповідач
ОСОБА_3 відмовився у зв»язку з
передачею земельних ділянок в оренду
ТОВ « Семаль», та судові витрати в
розмір 229 грн. 40 коп. по сплаті судового
збору при подачі позову до суду.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та
прохала стягнути з відповідача на її
користь оренду плату за користування
належною їй земельною ділянкою за 2013
рік в розмірі 2330 грн. 90 коп.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав з тих
підстав, що земельні ділянки позивачів
по справі в 2013 році він не
використовував, а використовував в 2012
році, оскільки позивачі по справі
являються пайовиками ТОВ «
Семаль»,якому і передали належні їм
земельні ділянки в оренду. Крім того,
договори оренди належних позивачам
земельних ділянок , які укладені між
сторонами по справі, не зареєстровані
відповідно до діючого законодавства і
відповідно не створюють будь-яких
правових підстав для пред»явлення
даного позову позивачами до
відповідача ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що
позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
являються власниками трьох земельних
ділянок розміром по 1,9 га, що
розташовані на території
Погребняківської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області, а саме: позивач ОСОБА_1 є
власником двох земельних ділянок:
ділянки відповідно до Державного акта
на право приватної власності на землю
серія РІ № 501696 та ділянки відповідно
до витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно , яку він
успадкував.

Позивач ОСОБА_2 є власником земельної
ділянки відповідно до Державного акта
на право приватної власності на землю
серія Р1 № 501697.

30 травня 2012 року між сторонами по
справі були укладені письмові
договори оренди зазначених вище
земельних ділянок з терміном дії
договорів на 1 рік та визначенням
орендної плати за кожну земельну
ділянку в грошовій формі в розмірі по
2330,9 грн. за кожну земельну

ділянку на рік, яку відповідач , як
Орендар по справі, повинен був
виплачувати позивачам ,

2

як Орендодавцям , рівними платежами
щомісячно до 25 числа кожного місяця
відповідно до п.8 зазначених договорів
оренди, які є ідентичними.

Зазначені договори оренди
зареєстровані у Погребняківській
сільській раді Семенівського району
Полтавської області 15 червня 2012 року.

Судом по справі також встановлено , що
належні позивачам по справі земельні
ділянки знаходяться за межами
населених пунктів Погребняківської
сільської ради.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Відповідно до пояснень допитаного в
судовому засіданні в якості свідка
ОСОБА_4, останній пояснив, що він
являється директором ТОВ « Семаль» і на
весні 2013 року між останнім та
позивачами по справі були укладені
попередні договори оренди належних
позивачам трьох земельних ділянок, які
в цей час використовувались
відповідачем по справі ОСОБА_3, з яким
він домовився про те, що по закінченні
збору урожаю в 2013 році ці земельні
ділянки буде використовувати ТОВ «
Семаль» , з яким позивачі по справі
уклали договори оренди. Після збирання
урожаю відповідачем ОСОБА_3 з належних
позивачкам земельних ділянок в 2013
році, ці ділянки використовує ТОВ «
Семаль».

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5,
остання в судовому засіданні пояснила,
що їй відомо про те, що відповідач
ОСОБА_3 в 2013 році користувався
земельними ділянками на умовах оренди,
які належали громадянам,в тім числі і
позивачам по справі.

Факт користування земельними
ділянками в 2013 році, що належать
позивачам по справі, підтверджується
також відповіддю начальника
Семенівського РВ УМВС України в
Полтавській області від 18.09.2013 року за
№ 4693 на заяву позивача ОСОБА_1 про
неправомірні дії відповідача ОСОБА_3
щодо невиплати орендної плати за 2013
рік, відповідно до якої дана заява
ОСОБА_1 зареєстрована 17.09.2013 року та
висновком про результати розгляду
зазначеної заяви позивача ОСОБА_1 ,
відповідно до якого відповідач ОСОБА_3
згідно ст..63 Конституції України
відмовився від дачі показань.

Відповідно до пояснень зазначених
свідків , пояснень позивачів, наявних
письмових договорів оренди, суд вважає
встановленим факт користування
відповідачем по справі ОСОБА_3
належними позивачам земельними
ділянками в 2013 році.

При цьому суд не бере до уваги надані в
судовому засіданні представником
відповідача копії накладних про
обробіток ТОВ « Семаль» та оплату
належних позивачу ОСОБА_1 земельних
ділянок, а саме: земельної ділянки 0,15
га оранки в квітні 2013 року по накладній
№ 160 ; 0,16 га оранки в квітні 2013 року по
накладній №240 та 0,25 га оранки в жовтні
2013 року по накладній №923, оскільки з
пояснень позивачів по справі,
зазначений обробіток здійснено ТОВ «
Семаль» земельних ділянок, що
розташовані біля його будинку та , як
пайщику за попереднім договором
оренди землі про передачу землі в ТОВ «
Семаль» для використання в
сільськогосподарському періоді 2014
року. Щодо накладної № 652 про оранку 1,2
га землі за вересень 2013 року, яка
належить позивачу ОСОБА_1, суд також не
бере до уваги, оскільки зазначений
обробіток землі здійснено ТОВ «
Семаль»під урожай 2014 року, як майбутнім
орендарем після збору урожаю
відповідачем по справі ОСОБА_3 в 2013
році.

У відповідності до ст..792 ЦК України
відносини щодо найму ( оренди)
земельної ділянки регулюються
законом.

У відповідності до ст..ст.18,20 Закону
України « Про оренду землі» договір
оренди землі набирає чинності після
його державної реєстрації,яка
проводиться в порядку , установленому
законом.

У відповідності до ст..17 зазначеного
Закону передача об»єкта оренди
орендарю здійснюється орендодавцем за
актом приймання-передачі.

У відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 року № 1021 «
Про затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку
та на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі»,- державна реєстрація земельної
ділянки здійснюється територіальним
органом Держземагентства за її
місцезнаходженням.

Відповідно до зазначеного
законодавства судом по справі
встановлено факт про те, що зазначені
договори оренди земельних ділянок ,
належних позивачам як орендодавцям,
укладені з відповідачем ОСОБА_3, не
зареєстровані у відповідності до вимог
законодавства.

Між тим згідно із ч.1 ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття,

3

зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до частини третьої
статті 203 ЦК України волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє
собою поєднання волі та волевиявлення.
Воля сторін полягає в їхній згоді взяти
на себе певні обов'язки, вона повинна
бути взаємною, двосторонньою і
спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої
статті 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті
638 ЦК України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

На підставі статті 20 Закону
України «Про оренду землі» (у редакції,
яка була чинною на момент виникнення
правовідносин) укладений договір
оренди землі підлягає державній
реєстрації. Право оренди земельної
ділянки виникає з дня державної
реєстрації цього права відповідно до
закону, що регулює державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Згідно зі статтею 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру, тобто
реєстрацією є запис, фіксація фактів
або явищ з метою обліку та надання їм
статусу офіційно визнаних актів,
внесення до списку або книги обліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку про те, що при вирішенні спору
по даній справі , правове значення має
наявність у сторін волі на його
укладення на момент досягнення
сторонами договору згоди в належній
формі з усіх істотних умов договору , а
не на момент його державної
реєстрації. Вчинення правочину слід
вважати момент , коли сторони свого
часу досягли згоди з усіх істотних
умов.

Одностороння незгода сторони з
реєстрацією раніше підписаного нею
договору не може визнаватися
обставиною для його недійсності.

Із зазначених підстав суд також
вважає, що відсутність актів
прийому-передачі в оренду земельних
ділянок позивачами відповідачу по
справі не може бути підставою для
відмови в задоволенні позову. При
цьому суд бере до уваги вище зазначені
висновки суду про факт користування
відповідачем по справі в 2013 році
земельними ділянками , належними
позивачам по справі.

У відповідності до ст..526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Судом по справі встановлено факт
невиконання свого зобов»язання
відповідачем по справі ОСОБА_3 щодо
невиплати орендної плати позивачам по
справі за користування належними їм
земельними ділянками в
сільськогосподарський період 2013 року
в зв»язку чим позов позивачів підлягає
до задоволення в межах заявлених ними
вимог щодо стягнення з відповідача
грошових коштів за оренду землі та
позовна вимога позивача ОСОБА_1. про
стягнення на його користь з
відповідача витрат по сплаті судового
збору при подачі позову до суду в
розмірі 229 грн. 40 коп. на підставі ст..88
ЦПК України.

З огляду на викладене,керуючись ст.ст.
10,11,204, 209,214-215 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Мирони Семенівського
району Полтавської області на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
с.Погребняки Семенівського району
Полтавської області ( ідентифікаційний
№ НОМЕР_1 ) заборгованість по орендній
платі за користування земельними
ділянками в сумі 4661, 8 грн. ( чотири
тисячі шістсот шістдесят одна гривня 80
коп.) та кошти в розмірі 229,4 грн.( двісті
двадцять дев»ять гривень 40 коп.) витрат
по сплаті судового збору при подачі
позову до суду.

4

Стягнути з ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Мирони Семенівського
району Полтавської області на користь
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки
с.Горошино Семенівського району
Полтавської області ( ідентифікаційний
№ НОМЕР_2 ) заборгованість по орендній
платі за користування земельною
ділянкою в розмірі 2330,9 грн. ( дві тисячі
триста тридцять гривень 90 коп.) .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подачі
протягом 10 днів з дня його проголошення
апеляційної скарги

Головуючий - підпис

„З оригіналом згідно"

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області

В.О.Любицький