Справа № 657/1870/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.01.2014
Каланчацький районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого судді
Скригун В. В.

при секретарі
Лебедєвій А.С., Ройченко А.О.,

за участю:

представника позивачів
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

представника третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Каланчак цивільну
справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представник позивачів: ОСОБА_1 до
Каланчацької районної державної
адміністрації, третя особа: Відділ
Держземагенства у Каланчацькому
районі Херсонської області про
усунення перешкод в праві користування
майном,

В с т а н
о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом,
в якому просять скасувати
розпорядження Каланчацької районної
державної адміністрації № 317 від 03
вересня 2003 року.

Мотивуючи свої вимоги позивачі
вказують, що їм на праві приватної
власності належать земельні ділянки
для ведення товарного сільського
господарського виробництва загальною
площею 4,98 га. та 4,80 га. В 2003 році ними
було написано заяву про добровільну
відмову від права власності на вказані
земельні ділянки, оскільки на той час у
них було скрутне матеріальне
становище і їм було необхідно
оформлювати субсидію, як
малозабезпеченій сім»ї. 03 вересня 2003
року розпорядженням № 317 Каланчацькою
РДА було припинено, на підставі
добровільної відмови, право власності
на їх земельні ділянки. Між ними та
відповідачем не було укладено договору
про перехід права власності, земельні
ділянки до земель запасу передані не
були. Проте відділ Держземагенства
відмовляється віддати державні акти,
мотивуючи своє рішення існуванням
спірного розпорядження. На даний час
вони не бажають відмовлятися від права
власності та хочуть безперешкодно
володіти та розпоряджатися земельною
ділянкою, яка перебуває у їхній
власності. В зв»язку з тим, що вони
вважають розпорядження Каланчацької
РДА № 317 від 03.09.2003 року таким, що
перешкоджає їм на даний момент
користуватися та розпоряджатися
земельними ділянками, вони звернулися
до суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні пояснив, що дійсно з
їх боку було допущено помилку, а саме: в
розпорядженні вказано, що право
власності припинено на підставі ст. 141
ЗК України, але норма вказаної статті
передбачає підстави припинення права
користування земельної ділянки. Таким
чином право власності на землю
вказаним розпорядженням не було
припинено. Крім того, припинення права
власності на земельну ділянку у разі
добровільної відмови власника на
користь держави здійснюється за їх
заявою і вразі згоди на його одержання -
укладається угода про передачу права
власності на земельну ділянку. Однак,
така угода не була укладена.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в
судовому засіданні пояснила, що дійсно
позивачі зверталися з вказаним
питанням ще в 2004 році. Також пояснила,
що в той час, коли вони зверталися до
нотаріуса з заявою про відмову від
права власності на земельну ділянку,
необхідну угоду не було укладено та
перехід права власності земельної
ділянки до земель запасу не було
передано. Таким чином, право власності
позивачів на земельні ділянки не
припинялося.

Судом встановлені слідуючі обставини
та відповідні їм правовідносини.

Згідно Державного акту на право
приватної власності на землю IV-XC № 033532
ОСОБА_4 належить земельна ділянка
площею 4,80, що знаходиться в межах
Олександрівської сільської ради
Каланчацького району Херсонської
області та Державного акту на право
приватної власності на землю IV-XC № 033533;
ОСОБА_5 належить земельна ділянка
площею 4,98, що знаходиться в межах
Олександрівської сільської ради
Каланчацького району Херсонської
області. В 2003 році ними було подано
заяви про добровільну відмову від
права власності на вказані земельні
ділянки, оскільки на той час у
позивачів було скрутне матеріальне
становище і їм було необхідно
оформлювати субсидію, як
малозабезпеченій сім»ї. 03 вересня 2003
року розпорядженням № 317 Каланчацькою
РДА було припинено, на підставі
добровільної відмови, право власності
на зазначені земельні ділянки. На даний
час позивачі не бажають відмовлятися
від права власності та хочуть
безперешкодно володіти та
розпоряджатися земельними ділянками,
які перебувають у їхній власності.

Статтею 142 ЗК України передбачено, що
припинення права власності на земельну
ділянку у разі добровільної відмови
власника землі на користь держави або
територіальної громади здійснюється
за заявою до відповідного органу.
Органи виконавчої влади або місцевого
самоврядування у разі згоди на
одержання права власності на земельну
укладають угоду про передачу права
власності на земельну ділянку. Угода
про передачу права власності на
земельну ділянку підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Судом було встановлено, що між
позивачами та відповідачем не було
укладено угоду про перехід права
власності, земельні ділянки до земель
запасу передані не були.

Згідно розпорядження, право власності
припинено на підставі ст. 141 ЗК України,
але норма вказаної статті вказує на
підстави припинення користування
земельною ділянкою, а не на підстави
припинення права власності на неї, які
передбачені ст. 142 ЗК України. Таким
чином, право власності вказаним
розпорядженням припинено не було.

Згідно ч. 3 ст. 347 ЦК України, у разі
відмови від права власності на майно,
права на яке підлягають державній
реєстрації, право власності на нього
припиняється з моменту внесення за
заявою власника відповідного запису до
державного реєстру, що зроблено не
було, а тому право власності не
припинялося.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 347, 391 ЦК України, ст.
141 - 142 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 42, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати розпорядження Каланчацької
районної державної адміністрації
Херсонської області № 317 від 03 вересня
2003 року.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня винесення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Скригун В. В.