АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/869/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ільєва Т.Г.
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Шкоріної О.І., Слюсар Т.А.

при секретарі
Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
14 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної
казначейської служби України, про
відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконними діями та
бездіяльністю Державної казначейської
служби України.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди, завданої незаконними діями та
бездіяльністю, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що державною казначейською
службою України не виконуються судові
рішення, позивач не може на власний
розсуд розпорядитися коштами у розмір
41 000,00 грн., що свідчить про грубе
порушення п. 1 ст.6,ст.13 та ст.1 Протоколу
№1 Європейської Конвенції з прав
людини. Посилаючись на ст.56 Конституції
України, ст.1173 ЦК України, позивач
просив стягнути з Державного бюджету
України шляхом безспірного списання
коштів з єдиного рахунку Державна
казначейська служби України на його
користь моральну шкоду у розмірі15 000,00
грн., яку завдану незаконними діями та
бездіяльністю Державної казначейської
служби України при виконанні рішень
Білогірського районного суду від 23
серпня 2012 року та 03 грудня 2012 року.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 14 листопада 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної
казначейської служби України, про
відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконними діями та
бездіяльністю Державної казначейської
служби України, відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції позивач подаа
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач порушує
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового,
яким стягнути з Державного бюджету
України шляхом безспірного списання
коштів з єдиного рахунку Державної
казначейської служби України на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі 15000 гривень, яку завдано
незаконними діями та бездіяльністю
Державної казначейської служби
України при виконанні рішень
Білогірського районного суду від 23
серпня 2012 року та 03 грудня 2012 року,
мотивуючи тим, що рішення суду ухвалено
з порушенням норм матеріального,
процесуального та міжнародного
публічного права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що судом першої інстанції при
вирішення спору не враховано, що
внаслідок протиправних дій та
бездіяльності Державної казначейської
служби України щодо невиконання
судових рішень було суттєво порушене
його право, як стягувача, тривалості
таких дій та бездіяльності, постійної
непевності та невизначеності щодо
виконання судових рішень, він не може
домогтися остаточного виконання
рішення суду. Вважає, що йому заподіяно
моральну шкоду, яка виразилася в тому
числі у душевних стражданнях з приводу
несвоєчасних та неправильних дій ДКС
України. Виходячи з цих фактів моральна
шкода оцінюється у 15000грн.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду
справи судом повідомлені у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомили. У
відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи, а тому колегія
суддів вважає можливим слухати справу
у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із
того, що вимоги не знайшли своє
підтвердження в судовому засідання, не
встановлено що дії відповідача визнані
неправомірними щодо виконання рішень
суду, що спричинили моральну шкоду
позивачу.

Колегія суддів вважає, що такі висновки
суду першої інстанції зроблені на
підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідають вимогам
закону.

Судом встановлено, що 03 грудня 2012
року рішенням Білогірського районного
суду Автономної Республіки Крим,
залишеним без змін ухвалою від 11.02.2013
року Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим було стягнуто з
Державного бюджету України шляхом
безспірного списання коштів з єдиного
рахунку Державної казначейської
служби України на користь ОСОБА_2 у
відшкодування моральної шкоди 40 000,00
грн. В решті позовних вимог відмолено
(а.с. 19-20, 21-22). Листом Управління
державної казначейської служби
України у Білогірському районі
Автономної Республіки Крим від 12.03.2013
№02.-0-12/211 за підписом начальника С.А.
Новак позивача було повідомлено про те,
що згідно п.42,43 Постанови Кабінету
Міністрів України №845 «Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників» від
03.08.2011 зміни (30.01.2013 р.), до прокуратури
Білогірського району (вих..№02.0-06/204) від
12.03.2013, та до Білогірського РВ ГУ МВС
України в Автономній Республіці Крим
(вих. №02.0-06/205) від 12.03.2013 були надіслані
запити про надіслання інформації, яка
може бути підставою для зупинення
безспірного списання коштів та
перерахування їх на рахунок стягувача.
після закінчення встановленого строку,
всі документи будуть надіслані до ГУ
ДКСУ в Автономній Республіці Крим для
подальшого розгляду (а.с.23). Листом
Управління державної казначейської
служби України у Білогірському районі
Автономної Республіки Крим від 05.04.2013
№02.0-02/272 за підписом начальника С.А.
Новака, ОСОБА_2 було проінформовано, що
Управління державної казначейської
служби України у Білогірському районі
Автономної Республіки Крим направило
документи ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди до Державної
казначейської служби України в
Автономній Республіці Крим для
подальшого виконання (а.с.24). Листом
Головного управління державної
казначейської служби України в
Автономній Республіці Крим від 24.04.2013
№11.0-01.2/242-2940 за підписом начальника Ж.А.
Заєвської, ОСОБА_2 було проінформовано,
що Головне управління державної
казначейської служби України в
Автономній Республіці Крим направило
документи ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди до Державної
казначейської служби України (а.с.25).
03.05.2013 позивач звернувся до відповідача
з листом №Р88-111 щодо інформації про
перерахування йому моральної шкоди у
розмірі 40 000,00 грн. (а.с.27), але до цього
часу відповіді не отримав. 03.05.2013
позивач звернувся до відповідача з
проханням надіслати на його адресу
інформації щодо перерахування йому
моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн.,
але до цього часу відповіді не отримав.

23 серпня 2012 року рішенням
Білогірського районного суду АРК,
залишеним без змін ухвалою від 29.10.2012
року Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим було стягнуто з
Державної казначейської служби
України на користь ОСОБА_2 1 000, 00 грн.
моральної шкоди, завданої відділом ДВС
Білогірського РУЮ при виконанні
судового рішення. В решті позовних
вимог було відмовлено (а.с.9-10, 11-12).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ було відмовлено у відкритті
касаційного провадження (а.с.13).

Листом Державної казначейської служби
України від 19.03.2013 року позивача було
повідомлено, що після виконання
виконавчих документів, які надійшли
раніше виконавчого листа
Білогірського районного суду АРК від
14.11.2012 року №104/2130/12, Державною
казначейською службою України буде
здійснено заходи щодо перерахування
коштів на рахунок ОСОБА_2 відповідно до
законодавства України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги,
надаючи оцінку зібраним у справі
доказам в межах заявлених позивачем
вимог щодо відшкодування моральної
шкоди, завданої незаконними діями та
бездіяльністю Державної казначейської
служби України, колегія суддів
виходить із такого:

Конституція України (стаття 56)
проголошує право кожного на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній або юридичній
особінезаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядуванняпри здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів 1173 ЦК
України.

З огляду на підстави заявленого позову
- статті 1173 ЦК України (спеціальна
норма), встановленню підлягають
наступні юридичні факти, як наявність
шкоди внаслідок незаконної дії або
бездіяльності чи незаконного рішення
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядуванняпри
здійсненні ними своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування та причинного зв'язку
між протиправною поведінкою особи та
завдання шкоди. Незаконними діяннями
органів державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування вважаються
діяння, які суперечать приписам
законів та інших нормативних актів або
здійсненні поза межами компетенції
вищезазначених органів. Незаконність
рішення, дії чи бездіяльності
завдавача шкоди повинна бути доведена.

Як свідчать матеріали справи, що на
виконанні Державної казначейської
служби України знаходяться виконавчі
листи: Білогірського районного суду АР
Крим від 27.02.2012 №104/2535/12 про стягнення з
Державного бюджету України шляхом
безспірного списання коштів з єдиного
рахунка Державної казначейської
служби України на користь ОСОБА_2 у
відшкодування моральної шкоди 40 000,00
грн.; Білогірського районного суду АР
Крим від 14.11.2012 №104/2130/12 про стягнення з
Державної казначейської служби
України на користь ОСОБА_2 моральної
шкоди у розмірі 1 000,00 грн.

Порядок виконання рішення про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 року № 845, стаття 25 Бюджетного
Кодексу України визначає, що державна
казначейська служба України здійснює
безспірне списання коштів державного
бюджету для відшкодування шкоди,
завданої фізичним та юридичним особам
внаслідок незаконно прийнятих рішень
діяльності чи бездіяльності органів
державної влади, їх посадових чи
службових осіб під час стягнення ними
своїх повноважень - п. 41. Відповідно до
п.44 вказаного порядку в Казначействі
відкривається в установленому порядку
відповідний рахунок. Безспірне
списання коштів державного бюджету
здійснюється Казначейством за рахунок
і в межах бюджетних призначень,
передбачених у державному бюджеті на
зазначену мету.

Згідно абзацу 2 підпункту 1 пункту 9
розділу VI «Прикінцеві та перехідні
положення», статті 23 Бюджетного
кодексу України та пункту 3 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011
№845 (зі змінами), рішення про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників виконується на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства в порядку
черговості надходження таких
документів лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.

Із відповіді Державної казначейської
служби України від 14.11.2013 №5- 12/2014 на
запит Печерського районного суду м.
Києва від 08.11.2013 №757/14838/13-ц щодо стану
виконання виконавчих листів
Білогірського районного суду
Автономної Республіки Крим від 27.02.2013
№104/2535/12 та від 14.11.2012 №104/2130/12
вбачається, що на момент надходження
зазначених виконавчих документів суду
у Державній казначейській службі
України знаходились на виконанні
судові рішення на суму, яка суттєво
перевищує суму бюджетних призначень,
передбачених бюджетною програмою КПКВ
3504030, встановлених Законом України «Про
державний бюджет України на 2013 рік».
Враховуючи викладене, після виконання
виконавчих документів, які надійшли
раніше виконавчих листів
Білогірського районного суду
Автономної Республіки Крим від 27.02.2013
№104/2535/12 та від 14.11.2012 №104/2130/12, Державною
казначейською службою України буде
здійснено заходи щодо перерахування
коштів на користь ОСОБА_2 відповідно до
законодавства України.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку про те, що
правові підстави для застосування
порядку відшкодування шкоди відсутні,
оскільки покладаючи на відповідача
відшкодування шкоди, позивач, не довів
у відповідності 60 ЦПК України склад
цивільного правопорушення за
наявності якого наступає
відповідальність заподіювача шкоди, а
саме те, що шкода стала об'єктивним
наслідком неправомірних дій
відповідача (незаконності рішення, дії
чи бездіяльності) між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 14 листопада 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: