Справа № 577/566/14-ц
Провадження № 6/577/104/14
У Х В А Л А

"29" січня 2014 р.
м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд
Сумської області

в складі головуючого судді
Ярмак О.М.,

за участі секретаря
Зимовець В.О.,

державного виконавця
Шешені Л.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Конотопі подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області Шешені Л.В. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України,-

В С Т А Н О
В И В:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
Шешеня Л.В. звернулася до суду з
поданням, яке погоджене з начальником
відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа до
виконання ним зобов»язань за рішенням
суду. Своє подання обґрунтовує тим, що
на виконанні у відділі ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист № 2-1060/2003, виданий
Конотопським міським судом 25 квітня 2003
року з метою виконання рішення суду про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання доньок ОСОБА_4,
яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5,
яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі
1/3 частини від усіх видів його
заробітку щомісячно до досягнення
дітьми повноліття. Постановою
державного виконавця від 6 травня 2003
року було відкрите виконавче
провадження та копія постанови була
направлена боржнику для виконання.
Станом на 1 січня 2014 року боржник має
заборгованість зі сплати аліментів в
розмірі 47 868 грн. 91 коп. Державному
виконавцю стало відомо, що боржник має
намір виготовити закордонний паспорт
та виїхати за межі України. Тому,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в»їзду в
Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК
України, прохає тимчасово обмежити
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документа.

В судовому засіданні державний
виконавець відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Шешеня Л.В. подання підтримала та
пояснила, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду про стягнення з
нього аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, він самостійно не
сплачує аліменти, даних щодо місця
перебування боржника у неї не має. Зі
слів матері ОСОБА_2, останній
знаходиться на заробітках в м. Києві .
На даний час ОСОБА_2 перебуває у
розшуку, тому його слід тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
до погашення заборгованості зі сплати
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей за рішенням суду.

Суд, вислухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши матеріали справи
та матеріали виконавчого провадження
№7328371, вважає, що подання не підлягає
задоволенню.

Встановлено, що рішенням місцевого
Конотопського міського суду від 25
квітня 2003 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки
ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі 1/3 частини від усіх видів його
заробітку щомісячно до досягнення
дітьми повноліття ( а.с. 3).

З метою виконання вищевказаного
рішення суду, місцевим Конотопським
міським судом 29 квітня 2003 року виданий
виконавчий лист № 2-1060/2003 (а.с. 3 ).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції від
6 травня 2003 року за виконавчим листом №
2-1060/2003, виданим місцевим Конотопським
міським судом Сумської області 29
квітня 2003 року, відкрите виконавче
провадження (а.с. 2), яке в подальшому
було зареєстроване в Єдиному
державному реєстрі виконавчих
проваджень за № 7328371.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов»язаний вживати
передбачених цим законом заходів
виконання рішення, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 вищевказаного
закону передбачено, що у разі ухилення
боржника від виконання зобов»язань,
покладених на нього рішенням державний
виконавець звертається до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов»язання за рішенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 313 ЦК України
фізична особа має право на свободу
пересування і може бути обмежена у
здійсненні такого права лише у
випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997,
кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров»я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб. Права,
викладені в пункті 1, також можуть у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України за поданням державного
виконавця за умови доведення та
документального підтвердження факту
ухилення боржника від виконання
зобов»язань, покладених рішенням суду
чи іншого органу (посадової особи).
Застосування таких обмежень може мати
місце тільки у виключних випадках і
повинно використовуватися лише як
крайній захід після реалізації усіх
можливих та передбачених законом
засобів примусового виконання
судового рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Як пояснила в судовому засіданні
державний виконавець Шешеня Л.В.,
боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду про стягнення з
нього аліментів на утримання
неповнолітніх дітей тим, що він не
сплачує аліменти, ніде не працює, не має
заробітку та доходу, з якого міг би
сплачувати аліменти, а також тим, що у
нього відсутнє майно, на яке може бути
звернуте стягнення.

Як вбачається із квитанцій щодо сплати
аліментів на утримання дітей, ОСОБА_2 у
2003 - 2007 роках сплачував аліменти.

Будь-яке майно, на яке може бути
звернуте стягнення, у боржника
відсутнє (матеріали виконавчого
провадження).

В матеріалах виконавчого провадження
№ 7328371 дані про те, що ОСОБА_2 ухилився
від виконання рішення суду, не
з»являвся на виклики державного
виконавця, перешкоджав державному
виконавцю вчиняти виконавчі дії,
пов»язані з встановленням належного
йому майна чи доходів, мав реальні
можливості виконати рішення місцевого
Конотопського міського суду від 25
квітня 2003 року про стягнення з нього
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей також відсутні.

Ухвалою Конотопського міськрайонного
суду від 16 вересня 2013 року ОСОБА_2
оголошений в розшук.

В судовому засіданні державний
виконавець відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Шешеня Л.В. пояснила, що вона не володіє
даними про те чи має боржник
закордонний паспорт, чи були у нього
останнім часом виїзди за кордон та чи
має він намір найближчим часом виїхати
за межі України

Державним виконавцем не надано доказів
того, що ОСОБА_2 на даний час перебуває
на території України та має намір
виїхати за кордон.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що державним виконавцем не надано
доказів того, що ОСОБА_2 свідомо
ухиляється від виконання рішення
місцевого Конотопського міського суду
від 25 квітня 2003 року та з метою ухилення
від виконання рішення суду має намір
виїхати за межі України.

Керуючись ст. 377-1, п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК
України, -

У Х
В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області Шешені Л.В. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської області
через Конотопський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п»яти днів з дня проголошення
ухвали, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали -
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СуддяО. М. Ярмак