№ /637/1452/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд Харківської області в
складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в селищі Шевченкове цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
малолітньої дитини, третя особа - орган
опіки і піклування Шевченківської
районної державної адміністрації, -

в с т а н о в и в:

20 грудня 2013 року позивач
звернувся до Шевченківського
районного суду Харківської області із
позовом до ОСОБА_2 про встановлення
місця проживання їх малолітньої доньки
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ним за
адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування доводів зазначає,
що перебував в громадянському шлюбі з
відповідачем. Від даного шлюбу сторони
мають доньку - ОСОБА_3. У вересні 2012 року
сторони розійшлися через різні погляди
на життя та виховання доньки, при цьому
донька залишилася проживати з
позивачем за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач по справі проживає в місті
Чугуїв, де працює.

У вересні місяці 2013 року
відповідач забрала дитину та мешкає
зараз в місті Чугуїв, працює в магазині
ТОВ «ДАРС-Д» продавцем позмінно. При
цьому дитина відвідує группу дитячого
садка № 8 міста Чугуїв при
Клугіно-Башкирівській школі. До
теперішнього часу позивач з
відповідачем не дійшли згоди щодо
місця проживання доньки. Позивач не
згоден, щоб малолітня дитина проживала
з відповідачем по справі та наполягає
на визначенні місця проживання разом з
ним, оскільки дитина не отримує від
матері належної уваги та піклування,
харчування та турботи, не зважає на
інтереси дитини, її бажання,
прихильності та душевний стан.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю позов
підтримала в повному обсязі та
наполягала на його задоволенні.

Відповідач та її представник за
довіреністю в ході судового розгляду
подали зустрічну позовну заяву
(а.с.60-64), в прийнятті якої до спільного
розгляду судом було відмовлено (а.с.69),
в судовому засіданні заперечували
проти позову та пояснили, що дитині з
матір'ю жити краще, оскільки дочка
отримує любов і підтримку, вона
постійно займається її вихованням,
духовним розвитком, забезпечує
матеріальні потреби. При цьому сама
відповідач працює, дочка відвідує
дитячий садок, до садочку її приводять
та забирають відповідач та бабуся з
боку відповідача. Відповідач,
посилаючись на Декларацію прав дитини,
стверджує, що малолітня дитина, крім
випадків, коли є виняткові обставини,
не повинна бути розлучена з матір'ю.

Представник третьої особи -
органу опіки та піклування
Шевченківської районної державної
адміністрації в судовому засіданні
пояснив, що ніяких виняткових обставин
для розлучення малолітньої дитини з
рідною матір'ю немає, мати опікується
донькою, займається вихованням,
піклується про її здоров'я. Отже, вважає
за доцільне визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_3 разом з матір'ю.

Суд, перевіривши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін їх
представників, показання свідків,
третьої особи вважає, що у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити з
наступних підстав.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків, статтею 161 цього Кодексу
визначено, що якщо мати та батько , які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Позивач з 2007 року по вереснь 2012 року
проживав в громадянському шлюбі з
відповідачкою по справі - ОСОБА_2.

Від даного шлюбу сторони мають
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського районного
управління юстиції Харківської
області від 28.04.2009 року, згідно якого
позивач записаний батьком дитини.

Під час проживання в
громадянському шлюбі весь час сторони
проживали за адресою: АДРЕСА_1 разом із
матір'ю позивача - ОСОБА_4 та її
чоловіком ОСОБА_5.

У вересні 2012 року сторони
розійшлися через різні погляди на
життя та виховання доньки, при цьому
позивач в позові і його представник
стверджує, що донька залишилася
проживати з позивачем, однак з довідки
ОСББ «Вітязь-126» № 48 від 24.01.2013 року
вбачається, що позивач і її дочка
постійно проживає в АДРЕСА_2, однак не
зареєстровані (а.с.59). З довідки
Шевченківської селищної ради
Харківської області від 08.10.2013 року
вбачається, що сторони та їх дочка
зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с 9)

Позивач звертався до органу опіки
та піклування Шевченківської районної
державної адміністрації з приводу
визначення місця проживання
малолітньої доньки разом з ним, але
розпорядженням голови Шевченківської
районної державної адміністрації від
04.12.2013 року № 420 йому було відмовлено в
задоволенні даних вимог та
рекомендовано визначити спосіб участі
у вихованні доньки (а.с.25), в судовому
засіданні представник третьої особи
також заперечував проти позову
позивача.

Судом встановлено, що відповідач
працює продавцем ТОВ «ДАРС-Д» і
отримує стабільну заробітну плату, за
місцем роботи характеризується
позитивно (а.с.50,53), дочка відвідує
Чугуївський дошкільний навчальний
заклад (ясла-садок) № 8 з 17.09.2013 року по
теперішній час (а.с. 52, 57) З
характеристики, наданої завідувачем
дитячого садку, вбачається, що дівчинку
регулярно приводять до садочку та
забирають її мати та бабуся з боку
матері, дівчинка завжди охайна і чисто
одягнена.

З акту обстеження умов проживання
відповідача від 25.11.2013 року,
проведеного спеціалістами служби у
справах дітей Чугуївської міської
адміністрації, вбачається, що
відповідачем створено всі необхідні
умови для проживання та розвитку
дитини (а.с. 49).

Викладене також підтверджено в
судовому засіданні показаннями свідка
ОСОБА_6, яка зазначила, що дитиною
опікується тільки мати, батько її
вихованням не займається, інколи
відповідач надає дитину матері
позивача за її проханням.

Свідки зі сторони позивача
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
пояснили, що знають позивача і його
матір - ОСОБА_12 і малолітня онука ОСОБА_3
періодично проживає як з нею, так і зі
своєю матір'ю . В період, коли дівчинка
проживала у АДРЕСА_1 в бабусі ОСОБА_12 ,
до дитячого садку її водили та забирали
лише бабуся та матір - відповідач за
справою, а не батько.

Декларація прав дитини від 20
листопада 1959 року містить принцип 6, за
яким дитина може бути розлучена з
матір'ю лише у винятковій ситуації ,
тобто перевага надається матері.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачем не доведено , що в даному
випадку існує виняткова ситуація, за
якої малолітня дитина повинна бути
розлучена з матір'ю. Посилання позивача
на те, що він має кращі
матеріально-побутові умови, ніж
відповідач, яка проживає в орендованій
квартирі, судом не сприймаються до
уваги з вищевикладеного, крім того, у
його особистій приватній власності
будь-якого житла також не має і як доказ
своє матеріальної спроможності він
надає як свою довідку про заробітну
плату, так і довідки про заробітну
плату своєї матері ОСОБА_12 та її
чоловіка ОСОБА_5

Згідно норм статті 161 СК
України, суд не може передати дитину
для проживання з тим із батьків, хто не
має самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, може своєю аморальною
поведінкою зашкодити розвиткові
дитини.

Суду не доведено, що відповідачка
по справі зловживає спиртними напоями
або наркотичними засобами чи має
аморальну поведінку, тому суд з
врахуванням обставин по справі, думки
представника органа опіки і піклування
Шевченківської РДА вважає за необхідне
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Враховуючи зазначене, керуючись
Декларацією прав дитини від 20
листопада 1959 року, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст.ст. 160, 161 СК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
малолітньої дитини, третя особа - орган
опіки і піклування Шевченківської
районної державної адміністрації -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
С.М. Стеганцов