Справа № 457/1267/14-ц
Провадження №2/457/375/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської
області

в складі: головуючої-судді
Василюк Т.В.

з участю секретаря
Луцької І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Трускавці цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Трускавецький міської ради про
визнання права власності за
набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до Трускавецького
міського суду Львівської області з
позовом до Трускавецький міської ради
про визнання права власності за
набувальною давністю.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_2,
починаючи з 1992 року безперервно,
відкрито володіє та користується
приміщенням одноповерхової нежитлової
будівлі (торговий кіоск) по АДРЕСА_1.
Характеристика даного нерухомого
майна згідно технічного паспорту:
фундамент - бетон, підлога - бетон, стіни
- металеві каркасно-щитові, покрівля -
залізо, загальна площа - 18,9 кв.м.,
вартість - 47 548 грн. Вказане нерухоме
майно вона отримала в порядку
спадкування від чоловіка ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 з 1988 року до
смерті здійснював у ньому ремонт
взуття. Про факт прийняття спадщини
свідчить Свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 06.03.2008 року.
ОСОБА_4 ще 03 грудня 1991 року уклав
договір на оренду нежитлових приміщень
з ЖЕК №2. Термін дії договору - один рік
з моменту укладення. ЖЕК №2 володів
даним майном на праві повного
господарського відання. Після смерті
ОСОБА_4 ні особа, яка надавала в оренду
нерухоме майно - ЖЕК №2, ні власник
майна - Трускавецька міська рада не
витребовувала цього майна. ЖЕК №2 був
ліквідований у 2003 році, правонаступник
відсутній. ОСОБА_2 добросовісно,
безперервно володіє та відкрито
користується даним нерухомим майном
та земельною ділянкою понад 20 років
після смерті чоловіка, доглядає за ним,
утримує його, постійно робить в ньому
поточний та капітальний ремонт. Інших
осіб, які б мали право на дане нерухоме
майно, крім неї немає. Цей факт
підтверджується також тим, що
відповідач, на території якого
розташоване це нерухоме майно і яке
йому належало, знає про титульне
володіння цим майном позивачки,
оскільки Трускавецька міська рада
своїм рішенням №647 від 28.04.2006 року
надала дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення
проекту відведення земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
торгового кіоску. ОСОБА_2 було
розроблено та погоджено з усіма
уповноваженими органами ( у
відповідності до діючого на той час
земельного законодавства) проект
відводу земельної ділянки площею 20
кв.м. Категорія земель - землі
громадської та житлової забудови.
Проте, поки позивач отримувала
висновки, змінилося законодавство і
міська рада зобов'язала позивача
отримувати повторний дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою, а
опісля у наданні такого дозволу
відмовила через відсутність
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно. Вважає, що вона набула
права власності на майно на підставі ч.
3 ст. 344 ЦК України, так як якщо особа
заволоділа майном на підставі договору
з його власником, який після закінчення
строку договору не пред'явив вимоги про
його повернення, вона набуває право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно через п'ятнадцять, а на
рухоме майно - через п'ять років з часу
спливу позовної давності. Оскільки
починаючи з моменту відкриття спадщини
після смерті чоловіка ОСОБА_4, тобто з
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно ст.ст.1220, 1221, 1261, 1268
ЦК України, ОСОБА_2, як спадкоємець, яка
прийняла спадщину, фактично
добросовісно, відкрито, безперервно
володіла та користувалася цим майном,
заявляє про застосування ч.2 ст. 344 ЦК
України. Просила визнати за нею право
власності за набувальною давністю на
приміщення одноповерхової нежитлової
будівлі (торговий кіоск) по АДРЕСА_1
загальною площею 18,9 кв.м.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала та просила
його задовольнити з підстав,
викладених у позові.

Представник відповідача Трускавецької
міської ради в судовому засіданні
пояснив, що Трускавецька міська рада не
заперечує щодо задоволення позовних
вимог ОСОБА_2, про що скерувала
відповідний лист на адресу суду за
підписом міського голови Р.Козира.

Будучи допитаною в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 показала, що вона є
знайомою ОСОБА_2 Їй відомо, що приблизно
у 1982-1985 рр. по АДРЕСА_1 працював шевцем
ОСОБА_4 Після його смерті ОСОБА_2
здійснювала утримання кіоску, платила
усі належні податки і збори. Вона
завжди думала, що вищевказаний кіоск є
власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Будучи допитаною в судовому засіданні
свідок ОСОБА_7 показала, що вона є
знайомою ОСОБА_2 Вона пригадує, що в м.
Трускавці по вул. Річки в кіоску
працював шевцем ОСОБА_4 Разом із ним в
кіоску його дружина ОСОБА_2 продавала
землю для рослин, засоби гігієни.
ОСОБА_4 вищевказаний кіоск викупив, але
у кого -їй не відомо. Після смерті
чоловіка ОСОБА_2 займалася
благоустроєм кіоску. Вона завжди
думала, що це їх приватна власність.

Заслухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення із наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, починаючи
з 1992 року безперервно, відкрито володіє
та користується приміщенням
одноповерхової нежитлової будівлі
(торговий кіоск) по АДРЕСА_1.
Характеристика даного нерухомого
майна згідно технічного паспорту (а.с.
13-17): фундамент - бетон, підлога - бетон,
стіни - металеві каркасно-щитові,
покрівля - залізо, загальна площа - 18,9
кв.м., вартість - 47 548 грн. Вказане
нерухоме майно вона отримала в
порядку спадкування від чоловіка
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4
з 1988 року до смерті здійснював у ньому
ремонт взуття. Про факт прийняття
спадщини свідчить Свідоцтво про право
на спадщину за законом, видане 06.03.2008
року. (а.с. 5).

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 549 ЦК УРСР спадщина вважається
прийнятою, якщо спадкоємець фактично
вступив в управління чи володіння
спадковим майном.

ОСОБА_4 03 грудня 1991 року уклав договір
на оренду нежитлових приміщень з ЖЕК
№2. Термін дії Договору - один рік з
моменту укладення (а.с. 44-45). ЖЕК № 2
володів даним майном на праві повного
господарського відання. Після смерті
ОСОБА_4 ні особа, яка надавала в оренду
нерухоме майно - ЖЕК № 2, ні власник
майна - Трускавецька міська рада не
витребовувала цього майна.

ОСОБА_2 добросовісно, безперервно
володіє та відкрито користується
даним нерухомим майном та земельною
ділянкою понад 20 років після смерті
чоловіка, доглядає за ним, утримує
його, постійно робить в ньому поточний
та капітальний ремонт, інших осіб, які б
мали право на дане нерухоме майно, крім
неї немає. Цей факт підтверджується
також тим, що відповідач, на території
якого розташоване це нерухоме майно і
яке йому належало, знає про титульне
володіння цим майном позивачки,
оскільки Трускавецька міська рада
своїм рішенням №647 від 28.04.2006 року
надала дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення
проекту відведення земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
торгового кіоску (а.с. 6).

ОСОБА_2 було розроблено та погоджено з
усіма уповноваженими органами (у
відповідності до діючого на той час
земельного законодавства) проект
відводу земельної ділянки площею 20
кв.м. Категорія земель - землі
громадської та житлової забудови (а.с.
7).

Згідно із ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 344 ЦК України, якщо
особа заволоділа майном на підставі
договору з його власником, який після
закінчення строку договору не
пред'явив вимоги про його повернення,
вона набуває право власності за
набувальною давністю на нерухоме майно
через п'ятнадцять, а на рухоме майно -
через п'ять років з часу спливу
позовної давності.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст. 344 ЦК
України, особа, яка заявляє про
давність володіння, може приєднати до
часу свого володіння увесь час,
протягом якого цим майном володіла
особа, чиїм спадкоємцем вона є.

Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Оскільки починаючи з моменту
відкриття спадщини після смерті
чоловіка ОСОБА_4, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1,
згідно ст.ст.1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України,
ОСОБА_2, як спадкоємець, яка прийняла
спадщину, фактично добросовісно,
відкрито, безперервно володіла та
користувалася цим майном, заявляє про
застосування ч.2 ст. 344 ЦК України.

Як зазначено в постанові Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України у
своїй постанові №5 від 07.02.2014 № 5 «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
зазначає, при вирішенні спорів,
пов'язаних із набуттям права власності
за набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке: володіння є
добросовісним, якщо особа при
заволодінні чужим майном не знала і не
могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;
володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні; володіння
визнається безперервним, якщо воно не
переривалось протягом всього строку
набувальної давності.

Відповідно до п.10 Постанови, якщо
особа, яка заявляє про давність
володіння, заволоділа чужим майном на
підставі договору з його власником
(оренди, зберігання тощо), який після
закінчення строку договору не
пред'явив вимоги про його повернення,
вона набуває право власності за
набувальною давністю на нерухоме майно
через п'ятнадцять, а на рухоме майно -
через п'ять років з часу спливу
позовної давності за відповідними
вимогами (частина третя статті 344 ЦК).
При цьому строк позовної давності
починає обчислюватись з моменту
закінчення строку дії договору, якщо
інший строк повернення речі не був
установлений самим договором.

Відповідно до пунктів 13, 14 вказаної
Постанови Пленуму можливість
пред'явлення до суду позову про
визнання права власності за
набувальною давністю випливає з
положень статей 15, 16 ЦК України, а також
частини четвертої статті 344 ЦК України,
згідно з якими захист цивільних прав
здійснюється судом шляхом визнання
права. У зв'язку з цим, особа, яка
заявляє про давність володіння і
вважає, що у неї є всі законні підстави
бути визнаною власником майна за
набувальною давністю, має право
звернутися до суду з позовом про
визнання за нею права власності.

Застосування набувальної давності
передбачає відсутність титулу
(підстави) для виникнення права
власності в момент захоплення
(заволодіння) чужою річчю.
Добросовісність як одна із загальних
засад цивільного судочинства означає
фактичну чесність суб'єктів у їх
поведінці, прагнення сумлінно
захистити цивільні права та
забезпечити виконання цивільних
обов'язків. При вирішенні даного спору
про набувальну давність суд врахувує
добросовісність саме на момент
передачі позивачу майна (речі), тобто на
початковий момент, який включається в
повний строк давності володіння,
визначений законом. Позивач, як
незаконний володілець, протягом всього
часу володіння майном був впевнений, що
на це майно не претендують інші особи, і
він отримав це майно з підстав,
достатніх для того, щоб мати право
власності на нього відповідно до ч.3 ст.
344 ЦК України.

Відповідачем за позовом про визнання
права власності за набувальною
давністю є попередній власник майна
або його правонаступник. У разі якщо
попередній власник нерухомого майна не
був і не міг бути відомим давнісному
володільцю, то відповідачем є орган,
уповноважений управляти майном
відповідної територіальної громади,
відтак Трускавецька міська рада є
належним відповідачем у вказаному
позові. Окрім того, Трускавецька міська
рада не заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до переконання, що існують
обставини, які є підставою для визнання
за позивачем права власності на
вищевказане нерухоме майно.

Суд вірить здобутим доказам, бо вони
нічим не спростовані і не викликають
сумніву в своїй об'єктивності,
грунтуються на законі.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 344 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10,
60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, с у д, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за
набувальною давністю на приміщення
одноповерхової нежитлової будівлі
(торговий кіоск) по АДРЕСА_1 загальною
площею 18,9 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 475,48 грн. судового
збору в користь держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Трускавецький міський суд Львівської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: Т. В. Василюк