Справа № 452/3585/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"23" грудня 2014 р.
м.Самбір

Самбірський
міськрайонний суд

Львівської
області

в складі: головуючої судді Карнасевич
Г.І.

секретаря Зельмана С.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Самборі Львівської
області цивільну справу за позовом
Самбірського міжрайонного прокурора
до ОСОБА_1, Монастирецької сільської
ради Самбірського району Львівської
області, третя особа без самостійних
вимог: Управління Держземагенства у
Самбірському районі Львівської
області про визнання незаконним
рішення Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області, визнання недійсним Державного
акту на право власності на земельну
ділянку та визнання недійсним
Державного акту на право власності на
земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Самбірський міжрайонний прокурор
звернувся до суду з даним позовом.

В підтвердження заявлених позовних
вимог посилається на те, що досудовим
розслідуванням у кримінальному
провадженні № 0000013 було
встановлено, що ОСОБА_3 перебуваючи на
посаді спеціаліста - землевпорядника
Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області, тимчасово з 21.09.2009 року по
05.10.2009 року виконуючи обов'язки
Монастирецького сільського голови,
згідно рішення сесії Монастирецької
сільської ради № 248 від 17.07.2009 року, в
силу чого тимчасово обіймала посаду,
пов'язану з виконанням організаційно -
розпорядчих функцій, являючись
службовою особою, умисно у вересні 2009
року у приміщенні Монастирецької
сільської ради склала та видала
прохання ОСОБА_1 завідомо
недостовірний офіційний доумент.

Так, ОСОБА_3 з метою передачі земельних
ділянок у приватну власність
ОСОБА_1, всупереч встановленому законом
порядку склала два аналогічні рішення
Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області № 249 від 25.09.2009 року «Про
уточнення цільового призначення
земельних ділянок та їх розміру»,
згідно якого було передбачено уточнити
цільове призначення в рішенні 3 - ої
сесії 2 демократичного скликання
Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області від 14.06.1995 року № 4 «Про
передачу земельних ділянок у приватну
власність і користування» в частині
зміни «для ведення особистого
підсобного» на «ведення особистого
селянського господарства» та уточнити
площі земельних ділянок відповідно до
їх цільового призначення, які
розташовані в межах населених пунктів
с. Монастирець Самбірського району
Львівської області згідно додатку, а
також склала два аналогічні додатки до
вказаного рішення - списки громадян с.
Монастирець Самбірського району
Львівської області, яким передаються
земельні ділянки у власність, згідно
яких було уточнено місцезнаходження
земельних ділянок та їх розміри та
передбачено передачу ОСОБА_1 двох
земельних ділянок у власність для
особистого селянського господарства,
зокрема, площею 0,1922 га в урочищі «Лан»,
площею 0,2113 га в урочищі «Лан». Вказані
рішення Монастирецької сільської ради
та додатки до них ОСОБА_3, підписала
особисто та завірила гербовою печаткою
Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області та видала ОСОБА_1

Внаслідок чого, на підставі рішення
Монастирецької сільської ради від
14.06.1995 року № 4 та рішення № 249 від 25.09.2009
року на замовлення ОСОБА_1 управлінням
Держкомзему виготовлено
правовстановлюючі документи (Державні
акти) на вищевказані земельні ділянки.

Проте, фактично на сесії
Монастирецької сільської ради 25.09.2009
року рішення № 249 «Про уточнення
цільового призначення земельних
ділянок та їх розміру» не розглядалось
та не приймалось, а під вказаним
номером рішення є зовсім інше, яке
прийнято 17.07.2009 року.

Тому вважає, що внаслідок незаконних
дій та прямого умислу вищевказаної
посадової особи Монастирецької
сільської ради Самбірського району
Львівської області було незаконно
вилучено та передано у власність
ОСОБА_1 вищевказані земельні ділянки.

Дані факти були визнані судом під час
судового розгляду, у зв'язку з чим
постановлено ухвалу Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 10.10.2014 року у справі за
№ 452/2958/14 - к, якою
вищезазначену осробу визнано винною у
вчиненні злочинів, передбачених
ч.1 ст. 366 КК України, на підставі п.1 ч.2
ст. 284 КПК України провадження закрито
та на підставі ст. 49 КК України
ОСОБА_3 звільнено від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності.

Водночас звільнення від кримінальної
відповідальності не є виправданням
особи та не вважається реабілітуючою
обставиною.

А тому просить постановити рішення,
яким:

- визнати незаконним рішення ХVІІ - ї
сесії V - го демократичного скликання
Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області від 25.09.2009 року № 249 «Про
уточнення цільового призначення
земельних ділянок та їх розміру»;

- визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 266838 від 22.10.2009 року,
виданий ОСОБА_1 Управлінням
Держкомзему у Самбірському районі та
зареєстрований в книзі реєстрації
Державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за №79;

- визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 268834 від 22.10.2009 року,
який виданий ОСОБА_1 Управлінням
Держкомзему у Самбірському районі та
зареєстрований в книзі реєстрації
Державних актів на про власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 80,

У судовому засіданні прокурор Сітек
В.І. позов підтримав, посилаючись на
обставини, зазначені у позовній заяві,
просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник
відповідача Монастирецької сільської
ради Самбірського району Львівської
області ОСОБА_3 позов визнали, не
заперечили щодо його задоволення.

Представник третьої особи без
самостійних вимог Управління
Держземагенства у Самбірському району
Марців С.І. не заперечила щодо
задовлення позову.

Заслухавши пояснення сторін, та
представника третьої особи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 81 Земельного
кодексу України ( надалі - ЗК України)
громадяни набувають право власності на
земельні ділянки на підставі
придбання: за договором купівлі -
продажу, ренти, дарування, міни, іншими
цивільно - правовими угодами;
безплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування;
прийняття спадщини; виділення в натурі
(на місцевості) належної їм земельної
частки (паю).

Частинами першою та другою статті 116 ЗК
України визначено, що громадяни і
юридичні особи набувають право
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Статтею 118 цього Кодексу визначено
порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами.

Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку та право
постійного користування нею виникає
після одержання її власником або
користувачем документу, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації, яким згідно
ст. 126 цього кодексу є Державний акт, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку, передану у власність на
підставі відповідного рішення органу
влади.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акту, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК
України).

Судом установлено, що досудовим
розслідуванням у кримінальному
провадженні № 0000013
було встановлено, що ОСОБА_3,
перебуваючи на посаді спеціаліста -
землевпорядника Монастирецької
сільської ради Самбірського району
Львівської області, тимчасово з 21.09.2009
року по 05.10.2009 року виконуючи обов'язки
Монастирецького сільського голови,
згідно рішення сесії Монастирецької
сільської ради № 248 від 17.07.2009 року, в
силу чого тимчасово обіймала посаду,
пов'язану з виконанням організаційно -
розпорядчих функцій, являючись
службовою особою, умисно, у вересні 2009
року у приміщенні Монастирецької
сільської ради склала та видала на
прохання ОСОБА_1 завідомо
недостовірний офіційний доумент.

Так, ОСОБА_3, з метою передачі земельних
ділянок у приватну власність
останнього, усупереч встановленому
законом порядку, склала два аналогічні
рішення Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області № 249 від 25.09.2009 року «Про
уточнення цільового призначення
земельних ділянок та їх розміру»,
згідно якого було передбачено уточнити
цільове призначення в рішенні 3 - ої
сесії 2 демократичного скликання
Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області від 14.06.1995 року № 4 «Про
передачу земельних ділянок у приватну
власність і користування» в частині
зміни «для ведення особистого
підсобного» на «ведення особистого
селянського господарства» та уточнити
площі земельних ділянок відповідно до
їх цільового призначення, які
розташовані в межах населених пунктів
с. Монастирець Самбірського району
Львівської області згідно додатку, а
також склала два аналогічні додатки до
вказаного рішення - списки громадян с.
Монастирець Самбірського району
Львівської області, яким передаються
земельні ділянки у власність, згідно
яких було уточнено місцезнаходження
земельних ділянок та їх розміри та
передбачено передачу ОСОБА_1 двох
земельних ділянок у власність для
особистого селянського господарства,
зокрема, площею 0,1922 га в урочищі «Лан»,
площею 0,2113 га в урочищі «Лан». Вказані
рішення Монастирецької сільської ради
та додатки до них ОСОБА_3, підписала
особисто та завірила гербовою печаткою
Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області та видала ОСОБА_1

Внаслідок чого, на підставі рішення
Монастирецької сільської ради від
14.06.1995 року № 4 та рішення № 249 від 25.09.2009
року на замовлення ОСОБА_1 управлінням
Держкомзему виготовлено та останнім
отримано правовстановлюючі документи
(Державні акти) на вищевказані земельні
ділянки.

Як було встановлено в судовому
засіданні, фактично на сесії
Монастирецької сільської ради 25.09.2009
року рішення № 249 «Про уточнення
цільового призначення земельних
ділянок та їх розміру» не розглядалось
та не приймалось, а під вказаним
номером рішення є зовсім інше, яке
прийнято 17.07.2009 року.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на терит орії сіл,
селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад.

Разом з тим, ст. 116 ЗК України визначено,
що громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим кодексом або за
результатом аукціону.

Однак усупереч вимогам ст.ст. 12, 116 ЗК
України, а саме, без волі органу
місцевого самоврядування -
Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області ОСОБА_1 було безоплатно
передано у власність вищевказані
земельні ділянки у с.
Монастирець Самбірського району
Львівської області загальною площею 0,
4035 га.

Отже, внаслідок незаконних дій, та
прямого умислу вищевказаної посадової
особии Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області було незаконно вилучено та
передано у власність ОСОБА_1
вищевказані земельні ділянки.

Дані факти були визнані судом під час
судового розгляду, у зв'язку з читм
постановлено ухвалу Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 10.10.2014 року у справі за
№ 452/2958/14 - к, якою
вищезазначену особу визнано винною у
вчиненні злочинів, передбачених
ч.1 ст. 366 КК України, та на підставі п.1 ч.2
ст. 284 КПК України провадження закрито.
Згідно ст. 49 КК України
ОСОБА_3 звільнено від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності.

Згідно положень ст.21 ЗК України
порушення порядку встановлення та
зміни цільового призначення земель є
підставою для визначення недійсними
рішень органів державної влади,
Верховної ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам.

Відповідно до ст. 126 ЗК України
Державний акт на право власності на
земельну ділянку є документом, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку, передану у власність на
підставі відповідного рішення органу
влади, місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй зем ельною
ділянку, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права про особу, яка його порушила.
Оскільки ухвалою № 452/2958/14 - к якою
вищезазначену особу визнано винною у
вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.
366 КК України на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК
України провадження закрито та на
підставі ст. 49 КК України ОСОБА_3
звільнено від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності, відповідно саме із
моменту набрання вищевказаної ухвали
законної сили міжрайонній прокуратурі
стало відомо про порушення прав та
інтересів держави.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України
обставини визнані судом
загальновідомими, не потребують
доказуванню.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної стили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно - правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

У відповідності до ст.144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Беручи до уваги, що передана
відповідачу ОСОБА_1 у приватну
власність земельна ділянка, всупереч
встановленому законом порядку, рішення
ХVІІ -ї сесії V - го демократичного
скликання Монастирецької сільської
ради від 25.09.2009 року № 249 « Про уточнення
цільового призначення земельних
ділянок та їх розміру» слід визнати
незаконним.

Також суд вважає, що підлягає
задоволенню позов прокурора про
визнання недійсним Державного акту на
право власності на земельну ділянку,
оскільки він виданий на підставі
вищевказаного рішення, яке судом
визнано незаконним.

Частиною 3 ст. 88 ЦПК України
передбачено, що у випадку звільнення
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

А відтак, з урахуванням того, що
відповідно до п.11 ч.1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» від сплати судового
збору звільнені органи прокуратури при
здійсненні своїх повноважень, та таких
обставин судовий збір слід стягнути
солідарно з Самбірської міської ради
Львівської області та ОСОБА_1 в рівних
частках по 121 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 174, 209, 212, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним рішення ХVІІ - ї
сесії V - го демократичного скликання
Монастирецької сільської ради
Самбірського району Львівської
області від 25.09.2009 року № 249 «Про
уточнення цільового призначення
земельних ділянок та їх розміру»;

Визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 266838 від 22.10.2009
року, виданий ОСОБА_1 Управлінням
Держкомзему у Самбірському районі
Львівської області та зареєстрований в
книзі реєстрації Державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №79;

Визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 268834 від 22.10.2009 року,
виданий ОСОБА_1 Управлінням
Держкомзему у Самбірському районі та
зареєстрований в книзі реєстрації
Державних актів на про власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 80.

Стягнути з ОСОБА_1 та Монастирецької
сільської ради Самбірського району
Львівської області по 121 грн 80 коп.
судових витрат в користь держави.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня його
проголошення в Апеляційний суд
Львівської області через Самбірський
міськрайонний суд Львівської області.

Суддя - підпис -

Згідно з оригіналом

Суддя

Г.І.Карнасевич