22-ц/772/610/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бессараб Н. М.Категорія:
48Доповідач: Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі : головуючого -
судді Іванюка М.В, суддів Камзалова В.В.
та БереговогоО.Ю, при секретарі Руденко
О.М, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду від 16 січня
2014р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дружини, --

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013р. ОСОБА_3.
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2.
про стягнення аліментів на її
утримання. Зазначила, що з 1998р. по
листопад 2013р. сторони перебували в
шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення
залишився проживати з матір'ю. Під час
шлюбу ОСОБА_3. тяжко захворіла, у зв'язку
з чим 25.06.2013р. їй на строк до 01.08.2016р.
встановлена третя група інвалідності
та призначена мінімальна пенсія,
розмір якої відповідає прожитковому
мінімуму. Згідно з актом № 1543 позивачці
протипоказана важка фізична праця і
рекомендована відновлювальна терапія.
У зв'язку з цим вона не працює. Крім
пенсії по інвалідності ОСОБА_3. отримує
плату за оренду земельної ділянки, що
розташована в Липовецькому районі, у
розмірі 1000грн. на рік.

Посилаючись на те, що отримуваних
коштів ледь вистачає для придбання
самих необхідних продуктів харчування,
однак недостатньо для її лікування та
інших життєвих потреб, позивачка,
вважаючи, що відповідач за своїм
матеріальним станом спроможний
надавати їй відповідну матеріальну
допомогу, просила суд ухвалити рішення,
яким протягом часу, на який їй
встановлено інвалідність, стягувати з
нього аліменти на її утримання у
розмірі по 1 / 4 частині від усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно.

Рішенням Вінницького міського
суду від 16 січня 2014р. позов було
задоволено частково. Вирішено з 11
листопада 2013р. по 31 липня 2016р. щомісячно
стягувати з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3.
на її утримання по 1 / 8 частині від усіх
видів його доходу.

ОСОБА_2. у своїй апеляційній
скарзі просить дане рішення скасувати
і ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачці у задоволенні її вимог.
Вважає, що таке рішення суд ухвалив не
з'ясувавши обставини, які мають
значення для справи і, навіть частково
задовольняючи позов, невірно
застосував норми матеріального права,
порушив норми процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_2. підтримав апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав.

ОСОБА_3. та її представник ОСОБА_5.
просять відхилити апеляційну скаргу як
безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає з таких
підстав :

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що позивачка, яка стала
непрацездатною під час шлюбу з
відповідачем, потребує матеріальної
допомоги і що відповідач спроможний їй
таку допомогу надавати.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність рішення у зв'язку з тим, що
на момент пред'явлення позову шлюб між
сторонами ще не був розірваний, колегія
суддів до уваги не приймає. Адже у
позовній заяві ОСОБА_2. зазначала, що в
листопаді 2013р. їх шлюбні стосунки
фактично припинилися, так як
відповідач покинув сім'ю. Дана
обставина відповідачем не
заперечується. А шлюб між сторонами
розірвано згідно з рішенням
Вінницького міського суду від
05.12.2013р(а.с.74). Тому зазначена апелянтом
обставина ніяким чином не впливає на
законність і обгрунтованістиь
оскаржуваного рішення, яке ухвалено
16.01.2014р.

Посилання апеляційної скарги на
неправильність застосування судом ч.4
ст.75 СК України у зв'язку з тим, що
розмір отримуваної нею пенсії з 01.11.2013р.
становить 1049грн. на місяць і є дещо
більшим від визначеного законом
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, який з 01.12.2013р.
встановлено рівним 949грн, колегія
суддів також до уваги не приймає. Адже у
даному випадку різниця між розміром
пенсії позивачки та встановленим
прожитковим мінімумом для
непрацездатних осіб є мізерною. А
позивачка згідно ст.ст. 121, 141, 180 СК
України зобов'язана спрямовувати
частину своїх доходів на утримання
дитини, а не лише на власні потреби. При
цьому відповідачем не заперечується
той факт, що їх неповнолітній син
залишився проживати з матір'ю.

Також не заслуговують на увагу
посилання апеляційної скарги на те, що
орендна плата за земельну ділянку, яку
отримує ОСОБА_3, можливо, є більшою ніж
1000грн. на рік, оскільки відповідач
цього не довів ( а.с. 87). Дане твердження
є бездоказовим припущенням.

Посилання апелянта на те, що рішенням
Вінницького міського суду від 27.12.2013р. з
нього стягнуто на користь позивачки
аліменти на утримання неповнолітнього
сина у розмірі 1 / 5 частини від усіх
видів заробітку і що з врахуванням
стягнутої у даному випадку 1 / 8 частини
заробітку для нього втрачається сенс
працювати, колегія суддів до уваги не
бере. Адже з матеріалів справи
вбачається, що розмір заробітної плати
відповідача є достатнім для його
одночасної участі в утриманні дитини
та колишньої дружини. Загальний розмір
стягнення становитиме 1 / 8 + 1 / 5 = 13 / 40
частин від заробітку, що навіть менше,
ніж одна третя його частина.

Посилання апеляційної скарги на
наявність у відповідача батьків, яких
також необхідно утримувати, колегія
суддів до уваги не бере, так як
встановлено, що розмір пенсії, яку вони
отримують, є достатнім.

Інші доводи апелянта правового
значення не мають і до уваги не
беруться.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення не вбачається.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 303, 304, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 209, 218
ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від
16 січня 2014р. у даній справі залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :