Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/843/14
Головуючий у 1 інстанції: Парій О.В.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів: Коваленко А.І.,

Дашковської О.В.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 06 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, діючої в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
доньки ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про зміну
договору найму житлового приміщення,
треті особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Керуюча компанія
«Коменерго-Бердянськ», орган опіки та
піклування в особі виконавчого
комітету Бердянської міської ради, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
в інтересах ОСОБА_7 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_3 про зміну договору
найму житлового приміщення.

У позові зазначалось, що 09 грудня 1977
року було видано ордер ОСОБА_5, родина
якої складається з трьох чоловік на
право заселення у трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1. На даний момент у квартирі
зареєстровані позивачі та відповідач.
Квартира складається з: ізольованої
кімнати 6 площею 8,5 кв.м., кімнати 7
площею 11,25 кв.м., кімнати 8 площею 14,33
кв.м., коридору площею 6,83 кв.м., кухні
площею 5,51 кв.м., санвузла.

Між мешканцями склалися конфліктні
стосунки, які перешкоджають
нормальному користуванню квартирою,
внаслідок чого виникла необхідність
змінити договір найму жилого
приміщення. Позивачі вважають, що на
кожного мешканця квартири припадає 7,1
кв.м. жилої площі.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачі просили суд виділити їм у
користування кімнату №7 площею 11,25 кв.м.
та кімнату №8 площею 14,33 кв.м.; виділити
відповідачу ізольовану кімнату 6
площею 8,5 кв.м.; коридор 1 площею 6,83 кв.м.
кладове приміщення 2 площею 0,45 кв.м.,
вбиральню 3 площею 0,45 кв.м., ванну
кімнату 4 площею 1,96 кв.м., кухню 5 площею
5,51 кв.м., кладове приміщення 9 площею 0,42
кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 залишити у
загальному користуванні.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 06 грудня
2013 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
яка діє в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_3
про зміну договору найму житлового
приміщення задоволено.

Змінено договір найму житлових
приміщень - квартири АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 в користування кімнату №7
площею 11,25 кв.м. та кімнату №8 площею 14,33
кв.м.

Виділено ОСОБА_3 в користування кімнату
№6 площею 8,5 кв.м.

Залишено в спільному користуванні
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3
коридор №1 площею 6,83 кв.м., кладове
приміщення №2 площею 0,45 кв.м., вбиральню
№3 площею 0,45 кв.м., ванну кімнату №4
площею 1,96 кв.м., кухню №5 площею 5,51 кв.м.,
кладове приміщення №9 площею 0,42 кв.м.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Позивач у відповідності до вимог ст.ст.
74, 76 ЦПК України належним чином
повідомлений про місце та час судового
розгляду, про що в матеріалах справи
містить поштове повідомлення про
вручення йому 28 січня 2014 року судової
повістки.

Судова колегія вважає можливим
розглядати справу за відсутності
позивача, належним чином повідомленого
про місце та час судового розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
позивачки ОСОБА_6 та її представника,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 09 грудня 1977 року
було видано ордер №3424 на право
заселення в квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5 на
сім'ю з трьох осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_4
-доньку та ОСОБА_9 - сина. Квартира не
приватизована та складається з трьох
кімнат, дві з яких ізольовані (№6 площею
8,5 кв.м. та №7 площею 11,25 кв.м.), одна
прохідна (№8 площею 14,33 кв.м.). загальна
житлова площа складає 34,08 кв.м. На час
розгляду справи в квартирі
зареєстровані та проживають ОСОБА_5
квартиронаймач, ОСОБА_4- донька
квартиронаймача, ОСОБА_6 - онука
квартиронаймача з малолітньою донькою
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 син
квартиронаймача.

Відповідач користується прохідною
кімнатою №8 площею 14,33 кв.м., позивачі -
кімнатою №6 площею 8,5 кв.м. та кімнатою
№7 площею 11,25 кв.м., допоміжні кімнати
перебувають у спільному користуванні.

Між позивачами ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6
та відповідачем ОСОБА_3 склалися
неприязнені відносини у зв'язку з тим,
що останній захаращує займану ним
прохідну кімнату металобрухтом,
постійно приводить до кімнати п'яні
компанії, неодноразово приїздила
міліція, що підтверджується
поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Згідно з актом обстеження умов
проживання сторін, складеного
спеціалістами служби у справах дітей
виконавчого комітету Бердянської
міської ради 16.09.2013 року (а.с.133), кімнати
обладнанні необхідними меблями, але
захаращені зайвими речами, присутній
неприємний запах, квартира потребує
капітального ремонту (ремонт стелі,
стін, заміна шпалер).

Статтею 63 ЖК України
передбачено, що предметом договору
найму жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового
фонду є окрема квартира або інше
ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. 104 ЖК
Української РСР член сім'ї наймача
вправі вимагати за згодою інших членів
сім'ї, які проживають разом з ним,
укладення з ним окремого договору
найму, якщо жилу площу, що припадає на
нього, може бути виділено у вигляді
приміщення, яке відповідає вимогам ст.
63 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України в п. 16 постанови від 12
квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" в силу ст. 104
Житлового кодексу України суд вправі
задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за
вимогою члена сім'ї наймача йому може
бути виділено ізольоване жиле
приміщення розміром меншим за жилу
площу, що припадає на нього. Однак поділ
не може бути допущений, коли це
призведе до штучного погіршення
житлових умов позивача і викличе
необхідність постановки його на облік,
як такого, що потребує поліпшення
житлових умов.

Суд повно і всебічно дослідив
обставини справи, пояснення та
заперечення сторін, дав належну оцінку
всім наданим суду доказам в сукупності
та дійшов правильного висновку про
можливість зміни договору найму жилого
приміщення та виділення у користування
відповідача окремої кімнати площею 8,5
кв. м., хоча на кожного із сторін в
спірній квартирі припадає частка в
розмірі 6,81кв.м.

Виходячи з фактичних обставин справи
та взаємовідносин сторін, така зміна
договору найму жилого приміщення в
даній квартирі не погіршить житлові
умови як відповідача, так і позивачів з
врахуванням інтересів малолітньої
дитини та не призведе до штучного
істотного погіршення їхніх житлових
умов та не викличе необхідність
постановки на облік як таких, що
потребують поліпшення житлових умов.

Доводи апелянта про те, що він не може
знаходитися в окремій кімнаті із за
своєї хвороби об'єктивно не
підтверджені. Відповідач є інвалідом 2
групи загального захворювання. Його
проживання в прохідній кімнаті може
негативно відбиватися на психіці та
здоров'ї малолітньої дитини, оскільки
він перебуває на обліку в КУ
«Бердянський психоневрологічний
диспансер» з діагнозом розладу
особистості та поведінки внаслідок
органічного враження та дисфункції
головного мозку та на обліку у
лікаря-нарколога з діагнозом психічні
та поведінчеські розлади внаслідок
вживання психостимуляторів (а.с.151).
Також, відповідач перебував на обліку в
КУ «Бердянський протитуберкульозний
диспансер» з 16.03.2004 року по 27.07.2011 року
(а.с.149).

Доводи апеляційної скарги про
необхідність допитати в якості свідків
лікарів Психоневрологічного
диспансеру без зазначення їх прізвища
та місця проживання не підлягають
задоволенню, оскільки суд першої
інстанції належним чином розглядав
заявлені відповідачем клопотання і
відхилив їх, так як не вбачив підстав
для задоволення.

До того ж, судом першої інстанції були
належним чином витребувані відомості
про хворобу відповідача із КУ
«Бердянський психоневрологічний
диспансер» та КУ «Бердянський
протитуберкульозний диспансер», які
досліджені в судовому засіданні та
долучені до матеріалів справи.

За таких обставин рішення суду
відповідає обставинам справи та
закону. Підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 06 грудня
2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: