Справа № 765/7301/13-ц
№ 276522414
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

13 лютого 2014 року Нахімовський районний
суд міста Севастополя в складі:

Головуючого: судді Пекарініної І.А.

при секретарі: Лахіні Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Качинської
селищної Ради міста Севастополя про
визнання права власності на земельну
ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до Качинської селищної Ради
про визнання права власності на
земельну ділянку площею 0,0284 га за
адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, мотивуючі вимоги тим,
що рішенням Качинської селищної Ради
від 25.06.2013 року спадкодавцеві ОСОБА_3
передано у власність земельну ділянку
в ГО «Пилот-2» площею 0,0284 га, але у
зв'язку зі смертю, останній не зміг
отримати свідоцтво про право власності
на земельну ділянку, а також позивач
відповідно до листа нотаріуса
позбавлена можливості оформити
земельну ділянку у власність.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримала,
просила суд про його задоволення.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, надав суду заяву
з проханням про розгляд справи за його
відсутність, просить прийняти рішення
на розгляд суду.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та надані докази в їx сукупності, суд
вважає, що у задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на ім'я позивача,
30.06.2009 року ОСОБА_3 заповідано все його
майно, що буде належати йому на час
смерті.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно наданої копії рішення № 738 від
06.12.2012 року, Качинською селищною Радою
прийнято рішення про передання у
приватну власність громадянам - членам
ГО «Пилот-2» згідно наданого додатку
земельні ділянки, що перебувають в їх
фактичному користуванні для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
споруд з віднесенням до категорії
земель сільськогосподарського
призначення, згідно додатку ОСОБА_3
передано земельну ділянку площею 0,0284
га.

Також зазначено в рішенні, що
громадянам членам ГО «Пилот-2» в строк
до 01.05.2013 року необхідно через
ліцензовану землевпорядну організацію
оформити бланки державного акту на
право власності на земельну ділянку и
провести їх державну реєстрацію у
встановленому порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року заповідач ОСОБА_3
помер.

Як вбачається з матеріалів справи,
державний акт на право власності на
земельну ділянку не оформлявся та
державну реєстрацію не проходив, тобто
рішення Качинської селищної Ради не
виконане, а тому суд вважає його таким,
що втратило силу у частині, яка
стосується ОСОБА_3

Згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Статтею 126
Земельного Кодексу України
передбачено, що право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом.

Відповідно до п. 3.5. листа Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори
про визнання права власності на
земельну ділянку та права на земельну
частку (пай) в порядку спадкування,
зокрема у випадках, якщо відсутній
отриманий спадкодавцем державний акт
про право власності на земельну
ділянку, зареєстрований належним
чином, якщо спадкодавцем не був
отриманий державний акт про право
власності на земельну ділянку, або в
державному акті є неточності, які
підлягають виправленню, розглядаються
судами з урахуванням вимог закону та
роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11
ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що
відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом. У
порядку спадкування можуть
передаватися також право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і
ч. 2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації
на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в
натурі;

- погодження із суміжними
землевласниками та
землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку
Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не
дотримано - право власності на
конкретні земельні ділянки не виникає
та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить
до спадкоємців у порядку спадкування,
за винятком встановлених випадків, на
які поширюється дія п. 1 розділу X
"Перехідні положення" ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права
власності на земельну ділянку згідно
зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру
приватизації земельної ділянки
відповідно до чинного законодавства
України, а органами місцевого
самоврядування відмовлено спадкоємцям
у завершенні процедури приватизації,
то спадкоємці мають право звертатися
до суду із позовами про визнання
відповідного права в порядку
спадкування - права на завершення
приватизації та одержання державного
акта про право власності на землю на
ім'я спадкоємця, а не права власності на
земельну ділянку.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 за життя
своє право власності на земельну
ділянку у встановленому законом
порядку не оформив, документ, який
підтверджує зареєстроване право
власності (державний акт на право
власності на земельну ділянку) не
отримав, безпідставними є вимоги
ОСОБА_2 про визнання права власності на
земельну ділянку в судовому порядку з
підстав визначених нею у позові.

Беручи до уваги ті обставини, що
державний акт на спірну земельну
ділянку відповідно до ст. 125, 126
Земельного Кодексу України не
оформлявся і не зареєстрований за
покійним ОСОБА_3, відповідно до
позивача не може перейти право на
успадкування земельної ділянки,
оскільки таке право не набув
спадкодавець відповідно до ст. 125
Земельного Кодексу України, у зв'язку з
чим, суд вважає, що вимоги позивача є
необґрунтованими, та задоволенню не
підлягають. Також суд зазначає, що
позивач не позбавлена можливості
набути право власності на земельну
ділянку, у порядку передбаченому ст.
116,118 Земельного Кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що з позовом до суду вона
звернулась до закінчення
шестимісячного строку для прийняття
спадщини після смерті батька, у зв'язку
з чим неможливість отримання свідоцтва
про право на спадщину в позасудовому
порядку, та звернення з позовом до суду
у даному випадку є передчасним.

На підставі ст. 16, 1216, 1225 ЦК України, ст.
125, 126 Земельного Кодексу України,
керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218
ЦПК| України суд

В И Р І Ш И В|розв'язав|:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Качинської селищної Ради міста
Севастополя про визнання права
власності на земельну ділянку,
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Севастополя через
суд першої інстанції шляхом подачі
протягом 10 днів з моменту оголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя підпис

КОПІЯ ВІРНА

Суддя Нахімовського районного

суду міста Севастополя І.А. Пекарініна