У х в а л а

іменем україни

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Коротуна В.М.,Штелик
С.П.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з
обмеженою відповідальністю «Комплекс»
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 24 квітня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
13 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_5 та
товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс» (далі - ТОВ
«Комплекс»), мотивуючи його тим, що
відповідачка у кімнаті АДРЕСА_1,
самовільно встановила санвузол, в
результаті чого залила кімнату АДРЕСА_2
знаходиться на балансі ТОВ «Комплекс».
У зв'язку із залиттям в кімнаті
позивачки були пошкоджені стелі, стіни
та шпалери на стінах. Крім майнової
шкоди, ОСОБА_4 вважає, що внаслідок
залиття її кімнати їй було завдано
моральної шкоди.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивачка просила суд зобов'язати
ОСОБА_5 та ТОВ «Комплекс» демонтувати
санвузол, який розміщений в житловій
кімнаті АДРЕСА_1, стягнути солідарно з
відповідачів на її користь 5 000 грн на
відшкодування матеріальної шкоди та 25
000 грн на відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 24 квітня 2013 року
провадження у справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_5, ТОВ «Комплекс» про
зобов'язання демонтувати санвузол,
який розміщений в житловій кімнаті
АДРЕСА_1 закрито з підстав,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 24 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області від 13 листопада 2013 року,
в задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди дійшли обґрунтованого висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_4 не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проживає
у кімнаті АДРЕСА_2.

ОСОБА_5 проживає у кімнаті АДРЕСА_1
вищезазначеного гуртожитку. Кімната
АДРЕСА_1 розташована поверхом вище, над
кімнатою позивачки (а.с. 64).

Балансоутримувачем гуртожитку,
розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, є ТОВ «Комплекс», що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а.с. 7).

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 2 квітня 2013
року задоволено адміністративний
позов Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_5, треті особи: ТОВ «Комплекс»,
ОСОБА_4, про приведення об'єкту
самочинного будівництва у первісний
стан відповідно до технічної
документації.

Зобов'язано ОСОБА_5 провести за власний
рахунок демонтаж санвузла та привести
житлову кімнату АДРЕСА_1 відповідно до
технічної документації (а.с. 86-87).

Частиною 1 статті 3 ЦПК України
встановлено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Із акта огляду приміщення від 31 жовтня
2013 року вбачається, що в місцях огляду
кімнати АДРЕСА_2 відсутні ознаки
вологи. Будь-яких новоутворених
потьоків води не було виявлено (а.с.156).

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_4, суди обґрунтовано виходили із
того, що позивачкою не надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
розміру завданої їй матеріальної
шкоди. Жодних розрахунків вартості
пошкодженого майна матеріали справи не
містять та судами не встановлено.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами вірно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 24 квітня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
13 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: В.М.
Коротун С.П. Штелик