СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2/761/676/14
Головуючий у 1-ій інстанції - Мальцев
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого судді
Музичко С.Г.,

суддів
Кравець В.А., Семенюк
Т.А.

при секретарі
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 01 жовтня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про витребування безпідставно
набутого майна,

встановила:

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про витребування безпідставно
набутого майна відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києві від 01.10.2014 року та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. В
доводах апеляційної скарги зазначає,
що сплатила відповідачу 4000 грн., як
авансовий платіж за виготовлення
кухонних меблів, разом з тим договір
укладений не був. Вважає сплачену суму
авансового платежу безпідставно
набутим майном.

В судовому засіданні апеляційного суду
підтримала доводи апеляційної скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх недоведеності та безпідставності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 570 ЦК України,
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення
завдатку особі, яка його одержала, або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовується в таких
випадках, коли між сторонами укладено
договір, проте він не виконується з
вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися
укласти договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються авансом і
мають бути повернуті в тому розмірі, в
якому вони надавалися. Внесення
завдатку як способу виконання
зобов'язання може мати місце лише у
випадку, якщо таке зобов'язання
випливає із договору, укладеного
сторонами.

Судом встановлено, що позивач сплатила
відповідачу авансовий платіж в сумі 4000
грн, в якості забезпечення укладення в
майбутньому договору на придбання
кухонних меблів, в якості доказу
отримання коштів видано товарний чек.

Звертаючись до суду із даним позовом як
на підставу задоволення позовних вимог
позивач посилається на положення ст. 1212
ЦК України.

Відповідно до ст.1212особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Згідно з правовим висновком, вкладеним
у постанові Верховного Суду України
від 02.10.2013 року № 6-88цс13, яка відповідно
до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою
для всіх судів України, у разі
виникнення спору стосовно набуття
майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер спірних правовідносин
виключає можливість застосування до
них судом положень частини першої
статті 1212 ЦК України, у тому числі й
щодо зобов'язання повернути майно
позивачу.

За вказаних обставин суд першої
інстанції дійшов правильних висновків,
що отримані відповідачем кошти за
попереднім договором не є безпідставно
набутим майном та не можуть бути
витребувані від останнього.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: