УХВАЛА

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Леванчука А.О.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Країна», третя
особа - ОСОБА_5, про відшкодування
моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Херсонської області від 8 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3, звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 8 вересня 2013 року, об 11 год. 30 хв., у
м. Херсоні на 3 км автодороги с. Сонячне -
с. Богданівка, ОСОБА_4, керуючи
автомобілем Форд Сієра, державний
номер НОМЕР_1, не вибравши безпечної
швидкості руху та дистанції, здійснив
зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099,
державний номер НОМЕР_2, що
знаходився під його керуванням,
внаслідок чого було пошкоджено його
автомобіль, а йому було завдано
моральну шкоду, яку він оцінив у
15 тис. грн.

Ураховуючи наведене, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
завдану моральну шкоду.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 22 серпня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 500 грн в
рахунок відшкодування моральної шкоди
та сплачений судовий збір у розмірі 37
грн 50 коп. Стягнуто з ПАТ «СК «Країна»
на користь ОСОБА_3 5 тис. грн в рахунок
відшкодування моральної шкоди та
сплачений судовий збір у розмірі 37 грн
50 коп. У задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 8 жовтня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ПАТ «СК «Країна» на
користь ОСОБА_3 моральної шкоди у
розмірі 5 тис. грн та судового збору у
розмірі

37 грн 50 коп. скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено. Рішення районного суду в
частині стягнення з ОСОБА_4 судового
збору змінено, зменшено стягнуту суму
пропорційно до задоволених вимог з 37
грн 50 коп. до 24 грн 99 коп. В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із
відповідності розміру відшкодування у
сумі 7 500 грн душевним стражданням
позивача, яких він зазначав у зв'язку з
ушкодженням автомобіля, порушенням
нормальних життєвих зв'язків. Також суд
першої інстанції вважав, що слід
стягнути моральну шкоду в межах ліміту,
встановленого страховим полісом у
розмірі 5 тис. грн з ПАТ «СК «Країна», з
якою ОСОБА_4 уклав договір
обов'язкового страхування.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог до ПАТ «СК «Країна», апеляційний
суд виходив із того, що подані
позивачем докази дають підстави для
визначення розміру моральної шкоди в
сумі 2 500 грн які стягнуті з винного у
ДТП, тому підстав стягувати моральну
шкоду і з страховика немає.

Проте погодитись із таким висновком
апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до постанови Дніпровського
районного суду м. Херсона від
11 жовтня 2013 року ОСОБА_4 було визнано
винним у скоєнні ДТП, а саме в тому, що
він 8 вересня 2013 року, об 11 год. 30 хв. у м.
Херсоні на автодорозі с.
Сонячне - с. Богданівка 3 км, керуючи
автомобілем Форд Сієра, державний
номер НОМЕР_1 не вибравши безпечної
швидкості руху та безпечної дистанції,
здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ 21099,
державний номер НОМЕР_2, власником
якого є ОСОБА_5 та яким на підставі
довіреності від 16 вересня 2013 року
керував ОСОБА_3

Судами встановлено, що внаслідок ДТП
було пошкоджено автомобіль, яким
керував позивач, внаслідок чого він був
позбавлений можливості належним чином
користуватись цим майном, нести
додаткові витрати та нервувати, чим
йому завдано моральну шкоду.

Також судами встановлено, що 19 серпня
2013 року між ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_4
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Суд першої інстанції, врахувавши
наведене, пославшись на положення
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» вважав, що
оскільки відповідно до полісу від 19
серпня 2013 року, на підставі якого було
укладено зазначений договір
добровільного страхування від 19 серпня
2013 року, розмір моральної шкоди у
даному випадку становить 5 тис. грн, то
страховик має відшкодувати моральну
шкоду саме у такому розмірі.

Проте апеляційний суд відмовив у
стягненні моральної шкоди з
ПАТ «СК «Країна».

Разом із тим, рішення апеляційного суду
не відповідає вимогам
ст. ст. 292, 316 ЦПК України, оскільки у
вступній частині зазначено, що рішення
суду оскаржив ОСОБА_4, в описовій
частині, що рішення суду оскаржив
ОСОБА_3, а в резолютивній частині
фактично задовольнив заперечення
проти позову ПАТ «СК «Країна», яке
апеляційну скаргу не подавало.

При цьому згідно зі ст. 11, ч. 1 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги. Установивши, що
апеляційної скарги
ПАТ «СК «Країна» не було, апеляційний
суду не навів правових підстав для
скасування рішення суду в частині, що
стосується страховика.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлено, його рішення не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування з передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 8 жовтня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д.
Луспеник

Судді:
А.О. Леванчук

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко