АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1744/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/653/14
Головуючий у 1-й інстанції Івко В. М.
Доповідач Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Винниченка Ю.М. Корнієнка В.І.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новосанжарського
районного суду Полтавської області
від 30 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Малоперещепинської сільської ради
Новосанжарського району Полтавської
області про стягнення збитків

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, зазначав, що
він є спадкоємцем за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, якій за
життя належала земельна ділянка 9
пай) площею 3,99 умовних кадастрових
одиниць.

Рішенням Новосанжарського районного
суду від 6.03.2008 року ця земельна
ділянка була визнана відумерлою. В
подальшому це судове рішення було
скасовано.

Починаючи з 2001 року сільська рада
здавала від свого імені земельну
ділянку в оренду та отримувала кошти
за орендую

Вважав, що ці кошти повинен
отримувати він як спадкоємець , тому
у відповідності до вимог ст. 22 ЦК
України вважав, що йому заподіяно
збитки на суму 16998 грн. 87 коп., які він
прохав стягнути на його користь.

Рішенням Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 30 грудня
2013 року в задоволенні позовних вимог
було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав
рішення суду скасувати, вказуючи на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про її відхилення .

З матеріалів справи вбачається , що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, , за життя
якій належав земельний пай площею 3,99
умовних кадастрових одиниць, та який
знаходився на території
Малоперещепинської сільської ради, та
який вона заповідала позивачу у
справі - ОСОБА_1

За свого життя ОСОБА_2 земельний пай
не витребувала.

Згідно зі ст. 13 Закону України від 05.06.2003
року «Про порядок виділення в натурі
(на місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
нерозподілені (не витребувані)
земельні ділянки за рішенням
відповідної сільської, селищної,
міської ради чи районної державної
адміністрації можуть передаватися в
оренду для використання за цільовим
призначенням на строк до моменту
отримання їх власниками державних
актів на право власності на земельну
ділянку, про що зазначається у договорі
оренди земельної ділянки, а власники
земельних часток (паїв) чи їх
спадкоємці, які не взяли участь у
розподілі земельних ділянок,
повідомляються про результати
проведеного розподілу земельних
ділянок у письмовій формі, у разі якщо
відоме їх місцезнаходження.

Із Порядку організації робіт та
методики розподілу земельних ділянок
між власниками земельних часток (паїв),
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 4 лютого 2004 року
№ 122 вбачається, що земельна частка
(пай) залишається не витребуваною, коли
особа, якій належить зазначене право,
не реалізує його. Виходячи з цього, не
витребувана земельна ділянка - це
ділянка, щодо якої її власник або
користувач не реалізує належні йому
права, тобто не оформлює право
власності на неї шляхом виділення в
натурі (на місцевості) належної йому
земельної частки (паю) і отримання
державного акта на право приватної
власності на землю.

Оскільки зазначений вище земельний
пай не був витребуваний,
Малоперещепинська сільська рада у
відповідності з зазначеними вище
вимогами закону, правомірно
розпоряджалася земельний паєм
передавши його в оренду та отримуючи
орендну плату. ( а. с. 39- 54 )

В установлений законом строк
позивач ОСОБА_1 не звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
вступ у спадщину.

Також в ході судового розгляду справи
не надано доказів щодо фактичного
вступу ОСОБА_1 у спадщину , згідно
вимог ЦК УРСР 1963 року.

Рішенням Новосанжарського районного
суду від 6.03.2008 року зазначена
спадщина, спірна земельна ділянка,
визнана відумерлою та право
власності на неї перейшло до
територіальної громади.

Рішенням Новосанжарського районного
суду від 10.08.2012 року ОСОБА_1
відмовлено у поновленні строку для
вступу у спадщину.

Цим же рішенням суду зобов'язано
Малоперещепинську сільську раду
Новосанжарського району повернути
ОСОБА_1 спірну земельну ділянку.

Таким чином даним судовим рішення
право власності за ОСОБА_1 на спірну
земельну ділянку, як за спадкоємцем
за заповітом, не визнавалося.

Право власності у ОСОБА_1 на спірну
земельну ділянку виникло лише з
17.09.2013 року.

( Матеріали справи не містять
інформацію щодо підстав для
виникнення у ОСОБА_1 права власності
на цю земельну ділянку, та дане
питання не є предметом розгляду
даної справи) ( а. с. 70- 73)

Таким чином саме з даної дати у
ОСОБА_1 виникли підстави для захисту
його права власності.

В ході судового розгляду справи
місцевий суд правомірно виходив з
того , що для відшкодування збитків
передбачених ст. 22 ЦК України
позивачу необхідно було довести факт
заподіяння шкоди, протиправне діяння
особи, котра її завдала, причинний
зв'язок між ними, а також вину
заподіювача шкоди.

В поданому до суду позові взагалі
відсутні обставини щодо незаконності
чи неправомірності дій відповідача у
справі.

Також позивачем у справі не доведено
факт порушення його прав, які б
призвели до можливості втрати ним
реально отриманих доходів ( упущеної
вигоди ).

Звернення відповідача до суду з
позовом про визнання спадщини
відумерлою не свідчить про порушення
прав позивача. Звернення до суду є
Конституційним правом особи.

Спадщина визнавалася відумерлою
саме за рішенням суду, яке є чинним і
на даний час.

Встановивши факт відсутності
неправомірних дій відповідача
місцевий суд правомірно відмовив у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновків
місцевого суду не спростували.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 30 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

Копія згідно: