У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «БМ Банк»,
треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист
прав споживача та розірвання договору
та за позовом публічного акціонерного
товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
касаційними скаргами представника
публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» - Мандзюка Максима
Вячеславовича на рішення
Євпаторійського міського суду
Автономної республіки Крим від 9 липня
2013 року та рішення Апеляційного суду
Автономної республіки Крим від 6
листопада 2013 року та ОСОБА_4 на рішення
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 6 листопада 2013 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом про захист прав
споживача та розірвання договору, в
обґрунтування якого зазначив, що 28
березня 2008 року між ним та публічним
акціонерним товариством «БМ Банк»
(далі - ПАТ «БМ Банк») укладено
кредитний договір № 11/03/280308, відповідно
до умов якого ОСОБА_4 отримав кредит на
споживчі цілі в розмірі
100 000 доларів США зі сплатою 12 % річних
для придбання квартири АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобов`язань
за кредитним договором, 28 березня 2008
року між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_4
укладено договір іпотеки, відповідно
до умов якого в іпотеку банку передано
квартиру АДРЕСА_1, а також між ним, ПАТ
«БМ Банк» та ОСОБА_5 - договір поруки №
11/03/280308/2.

19 листопада 2008 року між ним та ПАТ «БМ
Банк» укладено додаткову угоду, згідно
якої відсоткову за кредитним договором
збільшено з 12% до 14,5 % з 5 листопада 2008
року.

Вважаючи настання світової фінансової
кризи істотною зміною обставин
укладеного договору, а також
посилаючись на ведення банком нечесної
підприємницькою практики в частині
встановлення відсоткової ставки та
виконання зобов`язання у доларах США,
що порушує вимоги Закону України «Про
захист прав споживачів», позивач,
уточнивши позовні вимоги, просив суд
розірвати кредитний договір.

В свою чергу ПАТ «БМ Банк» звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,
зазначивши в його обґрунтування, що у
зв'язку з неналежним виконанням
позичальником зобов'язань за кредитним
договором від 28 березня 2008 року станом
на 8 липня 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 88269 доларів 87
центів, що еквівалентно 705 541 гривні 07
копійкам, яку ПАТ «БМ Банк» просив
стягнути на свою користь солідарно з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Євпаторійського міського
суду АР Крим від 9 липня 2013 року позов
ПАТ «БМ Банк» про стягнення
заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ «БМ Банк»
заборгованість за кредитним договором
№11/01/280308 від 28 березня 2008 року в
розмірі 705 541 гривні 07 копійок.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

Позовні вимоги ОСОБА_4 про захист прав
споживача та розірвання договору
задоволено.

Розірвано кредитний договір № 11/03/280308
від 28 березня 2008 року, укладений між
ОСОБА_4 та ПАТ «БМ Банк».

Визнано наслідком розірвання
кредитного договору виплату ПАТ «БМ
Банк» залишку боргу по кредиту в
розмірі 705 541 гривні 07 копійок у строк до
27 травня 2022 року включно солідарно
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом здійснення
ними щомісячних платежів в розмірі 6472
гривні 85 копійок.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 6 листопада 2013 року
рішення суду першої інстанції в
частині встановлення строку та
порядку повернення залишку кредиту
скасовано та ухвалено нове про відмову
у задоволені позовних вимог в цій
частині.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами інстанції
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У касаційній скарзі ПАТ «БМ Банк»
просить скасувати судові рішення у
справі та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами інстанції норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційні скарги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ПАТ «БМ Банк», суд першої
інстанції, з висновком якого в цій
частині погодився й апеляційний суд,
правильно виходив з того, що ОСОБА_4
належним чином не виконував умови
кредитного договору, а тому з
урахуванням вимог ст. 554 ЦК України
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення з відповідачів в солідарному
порядку заборгованості за кредитним
договором.

Вирішуючи спір в частині вимог про
розірвання кредитного договору, суди
вірно встановили, що настання
фінансової світової кризи, падіння
курсу долара є істотною зміною
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, тому на підставі
ст. 652 ЦК України дійшли обґрунтованого
висновку про розірвання кредитного
договору, а як наслідок розірвання
договору визначили виплату залишку
боргу по кредиту.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині встановлення
строку та порядку повернення залишку
кредиту шляхом здійснення щомісячних
платежів, апеляційний суд зазначив, що
визначення порядку виконання рішення
суду, надання відстрочки або
розстрочки виконання зазначається
безпосередньо в рішення за наявності
для цього підстав, а тому обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову у цій
частині.

Оскільки доводи касаційних скарг не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційні скарги.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги публічного
акціонерного товариства «БМ Банк» та
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Євпаторійського міського суду
Автономної республіки Крим
від 9 липня 2013 року та рішення
Апеляційного суду Автономної
республіки Крим від 6 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна Ю.Г.
Іваненко