Справа № 2-3712/11
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Бірси О.В.

при секретарі Куса Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» про заміну сторони виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про зміну сторони у виконавчому провадженні посилаючись на те, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва позов Публічного акціонерного товариства "Ересте Банк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Ересте Банк"суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 191644,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (станом на 01 грудня 2011 року) еквівалентно 1531182 гривням 94 копійкам, 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1533002 гривні 94 копійки. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У подальшому Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Ересте Банк" грошових коштів.

07.04.2014 року до суду надійшла заява ПАТ «Фідокомбанк» про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого відповідно до виконавчого листа №2/3712/2011 р. виданого 29 серпня 2012 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, (НОМЕР_1) на користь ПУАТ «Фідокомбанк», а саме змінити Стягувача, на користь якого Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2/3712/2011 р виданий 14 серпня 2013 р, з ПУАТ «ФІДОКОМБАНК» () на ПУАТ «ФІДОБАНК» ().

В судове засідання сторони та заінтересовані особи не з'явилися, однак суд, виходячи з положень ч. 2 ст. 378 ЦПК України, вважає за можливе розглянути заяву заявника у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Ересте Банк"суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 191644,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (станом на 01 грудня 2011 року) еквівалентно 1531182 гривням 94 копійкам, 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1533002 гривні 94 копійки.

З постанови про відкриття виконавчого провадження № 34296912 від 10.09.2012 року слідує, що згідно з виконавчим листом №2/3712/2011 року виданим 29 серпня 2012 р. Дніпровським районним судом м. Києва відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Київ здійснюється примусове стягнення на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості з ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Підставою для зміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних відносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і перехід до іншої особи її прав та обов'язків. За загальним правилом суть правонаступництва полягає у переході прав та обов'язків, що особисто не пов'язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

30 жовтня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів ПУАТ «ФІДОБАНК» (Протокол №68) був затверджений передавальний акт (Копія додається), у відповідності до якого ПУАТ «ФІДОБАНК» було передано усе майно, права та обов'язки ПУБЛІЧНОГО акціонерного ТОВАРИСТВА «ФІДОКОМБАНК» (ідентифікаційний код 34001693), зареєстрованого Національним банком України 25 січня 2006 року (реєстраційний №303). ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВА «ФІДОКОМБАНК» був правонаступником прав і зобов'язань Акціонерного комерційного банку «ПРЕСТИЖ», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, Відкритого акціонерного товариства «Ерсте банк», а також Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк». Внаслідок цього, ПУАТ «ФІДОБАНК» є також правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «ПРЕСТИЖ», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, Відкритого акціонерного товариства «Ерсте банк», а також Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» та ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОКОМБАНК».

Вищезазначене підтверджується положеннями ст.1.1. Розділу 1 нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», зареєстрованої 30 грудня 2013 року державним реєстратором Кучерявим Романом Тарасовичем реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Київ ПУАТ «ФІДОБАНК» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ФІДОКОМБАНК».(витяг з Статуту додається).

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Стаття 59 Господарського кодексу України визначає, що реорганізація може проводитися шляхом: злиття; приєднання; поділу; перетворення.

Відповідно до п. 4 інформаційного листа Вищого Господарського суду України від13.05.2013 № 01-06/796/2013 «Про деякі питання реорганізації банків та розгляду справ у спорах, що виникають у виконанні господарських договорів», належними та допустимими доказами правонаступництва щодо окремого зобов'язання є відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт / розподільчий баланс та статут правонаступника. При цьому положення передавального акта / розподільчого балансу підлягають дослідженню судами на предмет визначення суб'єкта, до якого в результаті реорганізації перейшли права та обов'язки у відповідному зобов'язанні, а не на предмет закріплення того чи іншого договірного зобов'язання в передавальному акті/розподільчому балансі.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи, на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно частини 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України N 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За таких обставин, суд вважає за необхідне, враховуючи вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, заяву заявника задовольнити часткового та замінити сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» на ПУАТ «ФІДОБАНК», (), оскільки невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Однак, суд не вбачає підстав замінювати сторону ВП з ПУАТ «ФІДОКОМБАНК» () на ПУАТ «ФІДОБАНК» (), оскільки в ході судового розгляду не було встановлено відомостей, що первинним стягувачем є ПУАТ «Фідокомбанк», або ж, що його було замінено з ПАТ «Ерсте Банк», а з судового рішення слідує, що стягнення було звернуто саме на користь останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 208, 209, 378 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву - задовольнити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» на ПУАТ «ФІДОБАНК», () у справі № 2-3712/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Ересте Банк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Бірса