У х в а л а

іменем україни

3 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Наумчука М.І.,

Мостової Г.І.,
Олійник А.С.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» до Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, приватного підприємства «Нива
- В.Ш.», ОСОБА_3 про визнання аукціону
недійсним, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Надра» на рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 4 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 3 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до
суду з позовом до Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції (далі - Шевченківський ВДВС
Львівського МУЮ), приватного
підприємства «Нива - В.Ш.» (далі - ПП
«Нива - В.Ш.»), ОСОБА_3 про визнання
аукціону недійсним.

Позовні вимоги ПАТ КБ «Надра»
мотивувало тим, що в процесі
примусового виконання судового
рішення про стягнення з ОСОБА_3 на
користь банку кредитної
заборгованості в розмірі 29 246, 28 доларів
США, відбувся аукціон із продажу
арештованого майна боржника, зокрема
належного йому автомобіля марки BMV,
модель 525, 1996 року випуску, д.н.з НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що аукціон відбувся
з порушенням вимог чинного
законодавства, без дотримання
процедури проведення аукціону та
порядку реалізації арештованого майна,
ПАТ КБ «Надра» просило позов
задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 4 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 3 червня 2014 року, у задоволенні
позову ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра»
просить рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 4 березня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 3 червня 2014 року
скасувати і передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Однак, ухвалені у справі судові рішення
зазначеним вимогам не відповідають.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в
позові, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із
безпідставності та недоведеності
позовних вимог.

Проте погодитися з такими висновками
судів не можна виходячи з наступного.

Судом установлено, що на виконанні у
Шевченківському ВДВС Львівського МУЮ
знаходився виконавчий лист № 2-2450,
виданий 19 квітня 2010 року
Шевченківським районним судом м.
Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості
за кредитним договором у розмірі 222 988
грн. 26 коп., за яким 22 липня 2010 року
відкрито виконавче провадження.

У ході вказаного виконавчого
провадження було описано та

арештовано майно боржника, а саме:
автомобіль марки BMV, модель 525, 1996 року
випуску, д.н.з НОМЕР_1.

Згідно з висновком про вартість майна
від 28 листопада 2012 року вартість
арештованого автомобіля становить 65 100
грн.

25 червня 2013 року було проведено аукціон
з реалізації арештованого рухомого
майна за стартовою ціною 32 550 грн.,
переможцем якого став ОСОБА_4

Частиною 1 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець має в першу чергу
з метою задоволення вимог стягувача -
заставодержателя за зазначеним
кредитним договором описати та
накласти арешт на транспортний засіб,
який є предметом застави.

Згідно з ч. 2 п. 5.12.2 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 15 грудня 1999 року за №
74/5, реалізація арештованого рухомого
майна регулюється Порядком реалізації
арештованого майна, затвердженим
Наказом Міністерства юстиції України
від 15 липня 1999 року №42/5 (далі - Порядок).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст.
57 цього Закону, здійснюється шляхом
його продажу на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах.

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
майно передається на реалізацію за
ціною та в порядку, визначеними ст. 58
цього Закону.

Згідно з п. 1.2 Порядку реалізація
арештованого майна здійснюється
державним виконавцем шляхом його
продажу на аукціоні.

Пунктом 2.3. Порядку визначено, що
Аукціон - це продаж майна, за яким його
власником стає покупець, який під час
торгів запропонував за нього найвищу
ціну.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження»
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні».

За правилами ч. 5 ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження»

звіт про оцінку майна у виконавчому
провадженні вважається чинним
протягом шести місяців із дня його
підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Після закінчення цього строку звіт
втрачає чинність і оцінка майна
проводиться повторно.

Отже, проведення прилюдних торгів з
реалізації майна за ціною, визначеною
звітом про оцінку майна, який втратив
чинність, є порушенням ч. 5 ст. 58 Закону
України «Про виконавче провадження» та
підставою для визнання таких торгів
недійсними. Після збігу цього строку
обов'язковою умовою призначення і
проведення прилюдних торгів є
отримання нового звіту про оцінку
майна.

Такого висновку дійшов Верховний Суд
України та свою правову позицію з цього
питання виклав у постанові від 1 жовтня
2014 року у справі № 6-147цс14, яка в силу
вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою
для всіх суб'єктів владних повноважень,
які застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України; суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

На порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК
України суди попередніх інстанцій на
зазначені положення закону уваги не
звернули й не дали належної оцінки
доводам позивачів щодо допущення
порушень під час підготовки та
проведення аукціону, зокрема про те, що
звіт про оцінку майна втратив свою
чинність на час проведення аукціону, що
суттєво вплинуло на його результати.

Суди обох інстанцій не з'ясували, за
яких обставин не відбулися перший та
другий аукціони й не встановили, чи
були підстави для проведення уцінки
майна, виставленого на продаж, й чи не
призвело це до порушення порядку
проведення аукціону.

З огляду на вищезазначене не є
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції, з яким помилково погодився
апеляційний суд, про відмову в
задоволенні позову.

Ураховуючи, що ухвалені у справі судові
рішення не відповідають вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, судами попередніх
інстанцій не встановлено, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин, порушені норми
матеріального права, а саме:
застосовано норми, які не підлягали
застосуванню та не застосовані норми,
які підлягали застосуванню, ухвалені у
справі судові рішення підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції з
підстав, передбачених ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової

палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 4 березня

2014 року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 3 червня

2014 року скасувати.

Справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» до Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, приватного підприємства «Нива
- В.Ш.», ОСОБА_3 про визнання аукціону
недійсним передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

В.І.
Мартинюк

Судді:

Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник