Справа №2о/311/6/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року

м.Василівка

Василівський районний суд
Запорізької області у складі:

Головуючого - судді
Сидоренко Ю.В.

народних засідателів
Клочко О.М., Мандичева О.Г..

при секретарі
Давидчук Ю.С.

за участю: представника заявника
Доля Г.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Василівка
цивільну справу за заявою комунальної
установи "Василівський
протитуберкульозний диспансер"
Запорізької обласної ради про
примусову госпіталізацію особи до
протитуберкульозного закладу, -

В С ТА Н О В И В :

06.01.2014 року до Василівського районного
суду звернувся дільничний
лікар-фтизіатр КУ «Василівський
протитуберкульозний диспансер»
Запорізької обласної ради Доля Г.П. про
примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. У поданій до суду заяві
зазначає, що у березні 2013 року у ОСОБА_2
виявлено активну форму туберкульозу.
Згідно висновку лікарської комісії
ОСОБА_2 підлягає примусовій
госпіталізації до
протитуберкульозного закладу,
оскільки він становить загрозу
розповсюдження тяжкої хвороби. У
період з 15.03.2013 року по 09.08.2013 року
ОСОБА_2 лікувався у Запорізькому
обласному протитуберкульозному
диспансері, проте самовільно залишив
стаціонарне лікування. За місцем
проживання у Василівському
протитуберкульозному диспансері
лікувався амбулаторно з 30.09.2013 року по
30.11.2013 року, проте лікування проходив
нерегулярно, останнього часу до
медичного закладу на лікування не
з'являється. ОСОБА_2 хворіє на заразну
форму туберкульозу, незважаючи на це,
приховує від диспансерного нагляду
своїх контактних осіб - співмешканку та
її двох малолітніх дітей, перервав
лікування захворювання туберкульозу,
що становить небезпеку для його сім»ї
та суспільства, а також загрожує його
здоров'ю та життю. Для продовження
лікування ОСОБА_2 не з'являється, у
зв'язку з чим вони вимушені звернутися
до суду із даною заявою, в якій заявник
просить госпіталізувати в примусовому
порядку до протитуберкульозного
закладу - комунальної установи
"Запорізький обласний
протитуберкульозний диспансер"
Запорізької обласної ради строком на
три місяці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
інваліда II групи дитинства, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
заявника Доля Г.П. підтримала подану
заяву у повному обсязі, просить
госпіталізувати ОСОБА_2 до
протитуберкульозного закладу у
примусовому порядку.

Відповідно до ст.285 ЦПК України у
зв'язку з тим, що за даними
протитуберкульозного закладу особа,
щодо якої заявлена вимога про
госпіталізацію, становить загрозу
розповсюдження хвороби, оскільки є
джерелом розповсюдження інфекції для
осіб, які з ним контактують, суд вважає
можливим розглянути справу без участі
ОСОБА_2

Вислухавши пояснення представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно висновку
лікарсько-консультативної комісії
Василівського протитуберкульозного
диспансеру № 157 від 02.01.2014 року ОСОБА_2
потребує примусової госпіталізації в
протитуберкульозний лікувальний
заклад, оскільки ОСОБА_2 з 22.03.2013 року
знаходиться на диспансерному
лікуванні з діагнозом: МРТБ (10.05.2013)
інфильтративнй лівої легені
Дестр+МБТ+М+К+Резист + (НRES) Резист II(Et)
Гіст О Кат.4 1А (ВОТБ ХП 1р) Ког 2 (2013) (а.с.2).

У період часу з 15.03.2013 року по 09.08.2013
року, ОСОБА_2 знаходився на
стаціонарному лікуванні у
Запорізькому обласному
протитуберкульозному диспансері, що
підтверджується випискою
стаціонарного хворого ОСОБА_2 за № ТВ
09/317, в якій зазначено, що причиною
виписки ОСОБА_2 з даного лікувального
закладу стало порушення стаціонарного
режиму (тривала відсутність в
стаціонарі, неотримання лікування)
(а.с.3).

З 30.09.2013 року по 30.11.2013 року ОСОБА_2
проходив курс амбулаторного лікування
у Василівському протитуберкульозному
диспансері, амбулаторно лікувався
короткостроково, нерегулярно та в
подальшому самовільно залишив
амбулаторне лікування. На даний час
ОСОБА_2 приховує від диспансерного
нагляду своїх контактних осіб -
співмешканку та її двох малолітніх
дітей, самовільно перервав лікування
туберкульозу, що становить небезпеку
для його сім»ї та суспільства, а також
загрожує його здоров'ю та життю, для
продовження лікування наявного у нього
захворювання туберкульозу не
з'являється.

Таким чином, ОСОБА_2 ставить під загрозу
здоров'я оточуючих осіб та
унеможливлює ефективне проходження
подальшого лікування.

Відповідно до Закону України «Про
протидію захворюванню на туберкульоз»,
туберкульоз віднесено до соціально
небезпечних інфекційних хвороб. Згідно
з вимогами зазначеного закону, особи,
хворі на туберкульоз, зобов'язані
дотримуватись режиму лікування,
виконувати призначення лікаря
протитуберкульозного закладу,
проходити в установлені строки
необхідні медичні огляди та
обстеження, дотримуватись вимог
санітарно-протиепідемічних правил і
норм у лікувально-профілактичних
закладах. На роботі і в побуті, вживати
інших заходів

для запобігання поширенню
туберкульозу.

Згідно ст.12 Закону України "Про
боротьбу із захворюванням на
туберкульоз" від 05 липня 2001 року хворі
на заразні форми туберкульозу, в тому
числі соціально дезадаптовані, із
супутніми захворюваннями на хронічний
алкоголізм, наркоманію чи
токсикоманію, підлягають примусовій
госпіталізації до
протитуберкульозних закладів та
зобов'язані пройти відповідне
лікування. У разі ухилення від
примусової госпіталізації зазначені
особи з метою запобігання поширенню
туберкульозу за рішенням суду
підлягають розшуку, приводу та
примусової госпіталізації до
протитуберкульозних закладів,
визначених місцевими органами
виконавчої влади. Обов'язкова
госпіталізація осіб, щодо яких судом
ухвалено відповідне рішення,
здійснюється на строк до трьох місяців.
Продовження лікування цих осіб
здійснюється за рішенням суду на
визначений ним строк на підставі
висновку лікарської комісії
протитуберкульозного закладу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
внесення змін до Закону України "Про
боротьбу із захворюванням на
туберкульоз" та інших законодавчих
актів України від 22 березня 2012 року, у
разі якщо хворі на заразні форми
туберкульозу, у тому числі під час
амбулаторного чи стаціонарного
лікування, порушують протиепідемічний
режим, що ставить під загрозу зараження
туберкульозом інших осіб, з метою
запобігання поширенню туберкульозу за
рішенням суду вони можуть бути
примусово госпіталізовані до
протитуберкульозних закладів, що мають
відповідні відділення (палати) для
розміщення таких хворих. Примусова
госпіталізація осіб, стосовно яких
судом ухвалено відповідне рішення,
здійснюється з урахуванням висновку
лікаря на строк до трьох місяців.
Рішення про примусову госпіталізацію
до протитуберкульозного закладу чи про
продовження строку примусової
госпіталізації хворих на заразні форми
туберкульозу приймається судом за
місцем виявлення зазначених хворих або
за місцезнаходженням
протитуберкульозного закладу та
підлягає негайному виконанню. Органи
внутрішніх справ за зверненням
керівника протитуберкульозного
закладу надають у межах своїх
повноважень допомогу у забезпеченні
виконання рішення суду. Продовження
строку примусової госпіталізації
таких осіб здійснюється за рішенням
суду на визначений ним строк з
урахуванням висновку лікаря, який
здійснює лікування цього хворого.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що заява
комунальної установи "Василівський
протитуберкульозний диспансер"
Запорізької обласної ради підлягає
задоволенню у повному обсязі, оскільки
ОСОБА_2 в добровільному порядку
відмовляється пройти курс лікування
від захворювання на туберкульоз, який
супроводжується бактеріовиділенням,
на теперішній час становить загрозу
розповсюдженню хвороби, що
підтверджується мотивованим висновком
лікарської комісії про наявність
захворювання та необхідність
стаціонарного лікування у
Запорізькому обласному
протитуберкульозному закладі, та
наданою суду медичною документацією,
тому ОСОБА_2 підлягає примусовій
госпіталізації до
протитуберкульозного диспансеру.

Керуючись ст.ст.11,12 Закону України «Про
внесення змін до Закону України "Про
боротьбу із захворюванням на
туберкульоз" та інших законодавчих
актів України від 22 березня 2012 року,
ст.28 Закону України "Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення", Законом
України "Про захист населення від
інфекційних хвороб", ст.ст. 39-41,60,62,63 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 18, 60, 88, 131, 208-209, 212-215,
234, 254-260 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву комунальної установи
"Василівський протитуберкульозний
диспансер "Запорізької обласної ради
про примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу -
задовольнити.

Госпіталізувати в примусовому порядку
строком на три місяці - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до
протитуберкульозного закладу -
Комунальна установа „Запорізький
обласний протитуберкульозний
диспансер" Запорізької обласної ради,
яка знаходиться за адресою: місто
Запоріжжя вул.Перспективна, 2.

Рішення суду направити до КУ
„Запорізький обласний
протитуберкульозний диспансер"
Запорізької обласної ради, КУ
"Василівський протитуберкульозний
диспансер" Запорізької обласної ради,
ОСОБА_2

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області
Ю.В.
СИДОРЕНКО

Народні засідателі
О.Г. МАНДИЧЕВ

О.М.
КЛОЧКО