Дата документу 03.06.2014
ЄУ № 420/456/14-ц
Провадження №2/420/228/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Тарасова Д.С.

при секретарі Свистуновій Я.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт.Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.10.1999 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 5. Від шлюбу є троє неповнолітніх дітей: донька Анна, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають із сторонами. Причиною розірвання шлюбу стало те, що в психологічному плані вони не сумісні, між ними часто виникали сварки та скандали, в звязку із чим подальше подружнє життя стало неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про майно подружжя не має. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачкою.

У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.10.1999 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 5.

У позивача та відповідача шлюб перший. Від спільного шлюбу є троє неповнолітніх дітей донька Анна, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №132219, виданим 17.04.2000 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 3, донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №004281, виданим 16.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 92 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №061435, виданим 22.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 32.

Згідно позову, неповнолітні діти будуть проживати разом з відповідачкою. Спір про майно подружжя відсутній.

Відповідач ОСОБА_2 (до шлюбу Железняк) ОСОБА_4 після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «Кізіло».

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного й керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130,174, 212-215,223, ч.8 ст.235 ЦПК України, ст.105,112,115 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (до шлюбу Железняк) ОСОБА_4, зареєстрований 02.10.1999 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 5.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 (до шлюбу Железняк) ОСОБА_4 прізвище отримане після реєстрації шлюбу Кізіло.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :