У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання
права власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_3, на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 1 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом. Зазначав, що 17
травня 1999 року був укладений договір
купівлі-продажу, відповідно до умов
якого ОСОБА_4 передав йому у власність
земельну ділянку площею 0,10 га,
розташовану по АДРЕСА_1, а він сплатив
за неї кошти в розмірі 5 000 грн. На
підтвердження укладення угоди
складена розписка. Однак в
нотаріальному порядку договір
купівлі-продажу не оформлений,
оскільки відповідач перестав з ним
контактувати, а згодом виїхав до
Німеччини. З 17 травня 1999 року по
теперішній час він добросовісно,
відкрито та безперервно володіє і
користується земельною ділянкою.
Посилаючись на наведене, просив
задовольнити позов.

Заочним рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
11 листопада 2009 року позов ОСОБА_3
задоволено. Визнано дійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,10 га, розташованої по АДРЕСА_1,
укладений 17 травня 1999 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_3 право
власності на вказану земельну ділянку.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 1 липня 2013 року
заочне рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_3,
звернулась до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що договір купівлі-продажу земельної
ділянки від 17 травня 1999 року
нотаріально не посвідчений, не створює
прав та обов'язків для сторін, тому
підстави для визнання його дійсним
відсутні.

Однак, повністю погодитись з такими
висновком апеляційного суду
неможливо.

Як встановлено судами, 17 травня 1999 року
укладено договір, за умовами якого
ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_3
земельну ділянку площею 0,10 га,
розташовану по АДРЕСА_1, а останній
сплатив за неї кошти у розмірі 5 000 грн.
На підтвердження угоди складена
розписка. Однак в нотаріальному
порядку договір купівлі-продажу не
оформлений, оскільки відповідач
перестав контактувати з позивачем, а
згодом виїхав до Німеччини.

Статтею 47 ЦК УРСР 1963 року передбачено,
що нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті
48 цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд на підставі ч. 2
ст. 47 ЦК УРСР вправі за вимогою сторони,
яка виконала угоду, визнати угоду
дійсною. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

Суд апеляційної інстанції зазначених
положень закону не врахував, не зробив
ніяких висновків щодо можливості
визнання укладеного договору дійсним з
підстав, передбачених ст. 47 ЦК УРСР 1963
року, в порушення норм ст. ст. 303, 304 ЦПК
України не звернув увагу на те, що дана
угода була виконана позивачем, однак у
зв'язку з тим, що ОСОБА_4 в серпні 1999 року
виїхав на постійне проживання до
Німеччини її нотаріального оформлення
проведено не було.

При цьому не було взято до уваги, що
недотримання положень ст. 18 ЗК України
в редакції 1990 року, чинної на час
виникнення спірних правовідносин,
згідно яких набуття земельних ділянок,
які знаходяться у колективній або
приватній власності, проводиться за
договором купівлі-продажу, що
посвідчується в нотаріальному порядку,
в частині нотаріального посвідчення
такого договору, якраз і можуть бути
підставами для визнання цього договору
дійсним на підставі ст. 47 Української
РСР та за наявності визначених в цій
статті умов.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що спірна
земельна ділянка належала ОСОБА_4 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії
ХР-10-38-050002 від 25 жовтня 1996 року.

До справи долучена електрофотокопія
цього акта відповідність якого
оригіналу ніким не посвідчена.

Отже, виходячи із з положень ст. 64 ЦПК
України, вказаний акт не міг бути
використаний в якості доказу.

Точне місцезнаходження земельної
ділянки в цьому акті не вказане.

Суд першої інстанції обставин,
пов'язаних із належністю спірної
земельної ділянки ОСОБА_4 і її
місцезнаходження не з'ясував.

Тому погодитися із ухваленими судами
рішеннями неможливо.

Наведені порушення судами норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
судові рішення не можуть вважатись
законними і обґрунтованими та в силу
ст. 338 ЦПК України підлягають
скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє від
імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Заочне рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
11 листопада 2009 року та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 1 липня 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук