АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Cправа № 644/1661/13-ц
Головуючий 1-ї інст. -
Провадження № 22ц/790/1600/14
Категорія: договірні
11 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого судді -
суддів колегії -
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_4 на рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Харкова від 16 січня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
В лютому 2013 року позивач звернувся з
позовом про стягнення грошової суми за
договором позики. В квітні 2013 року
позивач змінив підставу позову і
просив стягнути з відповідача грошову
суму , як безпідставно отриману .
Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 16
січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_3, яка діє в інтересах
ОСОБА_4, звернулася з апеляційною
скаргою в якій просить рішення
скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову і стягнути з
відповідача суму 76782 грн. і судові
витрати в сумі 767, 82 грн. та 383, 91 грн.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
безпідставно взяв до уваги показання
свідків і не застосував ст. 1212 ЦК
України. Надані суду накладні не можуть
вважатися належним доказом, оскільки
не свідчать, що придбаний товар був
куплений за гроші позивача. Зі змісту
актів цільового використання
вбачається, що були передані матеріали
на суму 57486 грн. від ТОВ " Австрія" в
особі ОСОБА_5 до ТОВ "Мітра-М" для
виконання робіт.

Жодного доказу не існує, що раніше
відповідач купив ці матеріали за кошти
позивача і передав ТОВ "Австрія". Зі
змісту розписки вбачається, що
відповідач зобов'язався саме перед
позивачем, а не перед ТОВ "Австрія".

Суд першої інстанції необґрунтовано
дійшов висновку, що відповідач навів
належні докази того, що під час
виконання ним трудових обов'язків на
посаді директора ТОВ "Австрія" він
належно виконав своє зобов'язання по
придбанню та встановленню товарів, за
кошти отримані ним від ОСОБА_4, який
також діяв не в особистих інтересах, а в
інтересах ТОВ "Австрія".

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, що з"явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Постановлюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач навів належні докази
(показання свідків, накладні) того, що
під час виконання ним трудових
обов"язків на посаді директора ТОВ
"Австрія", він належно виконав своє
зобов"язання по придбанню та
встановленню товарів, за кошти
отримані ним від ОСОБА_4 При цьому,
судом зазначено, що норма ч.2 ст.1212 ЦК
України, на яку посилається позивач, як
на правову підставу набуття майна
відповідачем, не регулює відносини, які
виникли між ними внасідок виконання
трудових обов"язків.

З таким висновком суду, судова колегія
погоджується частково.

Згідно розписки від 01.06.2012 року
відповідач по справі ОСОБА_5 отримав
грошові кошти в сумі 76 782 гривні від
позивача ОСОБА_4 для придбання
світильників та туалетних засобів
згідно специфікації.

Згідно наданої копії статуту ТОВ
"Австрія" позивач у справі ОСОБА_4 є
учасником цього товариства, а згідно
наказів про прийняття на роботу №
1- від 15 квітня 2011 року та про
припинення трудового договору №
5- від 18 червня 2012 року, відповідач
у справі ОСОБА_5 на час отримання грошей
працював на посаді директора ТОВ
"Австрія".

Сторонами не оспорюється, що позивач
знаходився у трудових відносинах з ТОВ
"Австрія", а не з фізичною особою ОСОБА_4

Сторони не заперечували, що ОСОБА_4
надав ОСОБА_5 грошові кошти для
придбання світильників та туалетних
засобів для об'єкту, що належить ТОВ
"Австрія" у зв'язку з виконанням
відповідачем трудових обов'язків, але
при цьому, позивач і його представник
стверджували, що кошти належали
особисто ОСОБА_4, як фізичній особі і
цей факт не спростований в ході
судового розгляду справи. Відомостей
про те, що грошові кошти належали
юридичній особі і видавались
відповідачу під звіт матеріали справи
не містять.

Суд правильно зазначив, що відповідач
надав докази про виконання доручення і
придбав товар, як було зазначено у
розписці. Але, при цьому, суд зайво
зазначив про можливість звернення ТОВ
«Австрія» з позовом до відповідача,
оскільки судовим розглядом не було
встановлено факту передачі
відповідачу грошових коштів , що
належали юридичній особі ТОВ
«Австрія». Матеріали справи не містять
бухгалтерських документів
(видаткового ордеру) товариства щодо
видачі відповідачу грошових коштів.

Виходячи з цього, суд першої інстанції
помилково дійшов висновку , що спір
виник із трудових правовідносин і що
неможливо застосувати до спірних
правовідносин вимоги ст.1212 ЦК України.

З огляду на це рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні
позову з інших підстав.

В судовому засіданні представник
позивача наполягав, що відповідач не
виконав доручення позивача по
придбанню матеріалів. Відповідач і
його представник стверджували, що
доручення було виконано.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного
права є його порушення, невизнання або
оспорювання. Порушення цивільного
права є результатом протиправних дій
порушника, внаслідок чого воно зазнало
зменшення або ліквідації, що позбавляє
його носія можливості здійснити,
реалізувати це право повністю або
частково.

При цьому, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний
принцип полягає у прояві в змагальній
формі ініціативи та активності осіб,
які беруть участь у справі. Принцип
змагальності забезпечує повноту
дослідження обставин даної справи.

Сторони зобов'язані визначити коло
фактів, на які вони можуть посилатися
як на підставу своїх вимог і
заперечень, і довести обставини, якими
вони обгрунтовують ці вимоги й
заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Позивач у справі, звертаючись до суду з
позовом зазначав, що кошти в розмірі 76782
гривні були надані ним відповідачу
саме для придбання світильників та
туалетних засобів з метою подальшого
їх встановлення на об'єкті ТОВ
"Австрія", директором якого на той час і
був відповідач.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обгрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідач надав суду докази
(показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7
ОСОБА_8, ОСОБА_9, накладні, акти) того, що
під час виконання ним трудових
обов'язків на посаді директора ТОВ
"Австрія", він належно виконав своє
зобов'язання по придбанню та
встановленню товарів, придбаних за
кошти, що були отримані ним від ОСОБА_4

Так, матеріали справи свідчать, що
отримав відповідач від позивача 76782
гривні , придбав товару як вбачається з
накладних на суму 76882 гривні . Згідно
актів від 5 червня 2012 року і від 15 червня
2012 року ТОВ "Австрія" в особі ОСОБА_5
передало , а ТОВ "Мітра-М" в особі
директора Попенко К.П. прийняло для
виконання робіт матеріали на суму 28743
грн. (1675 грн. +27068 грн.) (а.с.54-55). Дані
матеріали були придбані відповідачем 2
червня 2012 року накладна на суму 27068 грн.
(а.с.52) і 5 червня 2012 року чек на суму 1675
грн.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідачем були придбані
світильники та туалетні засоби (як і
було зазначено в розписці )для об'єкту і
частково передані підрядчику.

Кожна накладна і чек мають печатки із
зазначенням місця де було куплено
товар, а саме "ТЦ Барабашова" і містять
номер контейнеру і телефону.

Позивач будучи засновником товариства
і маючи доступ до матеріальних
ціностей , що знаходяться на балансі
підприємства будь яких доказів на
спростування наданих відповідачем
доказів не надав.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, п.1 ч.1 ст. 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду міста Харкова від 16 січня 2014 року-
скасувати і ухвалити нове. В
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про стягнення коштів, - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга може
бути подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -
Судді: