Справа №
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
31 січня 2014 року Ленінський
районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді Ольховського
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Харківської міської
ради , ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку набувальної
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою, яку в подальшому уточнював, в
якій просить анулювати право власності
на квартиру, зареєстроване за
відповідачкою, та визнати за ним право
власності в порядку набувальної
давності. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що йому на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1, житловий будинок АДРЕСА_1 був
гуртожитком Харківського механічного
заводу, кімнати в гуртожитку були
надані його матері ОСОБА_3 в 1992 році, яка
працювала на Харківському механічному
заводі. В подальшому після передачі
будинку у власність Харківської
міської Ради квартира була
приватизована. На одному коридорі з
належною йому квартирою знаходиться
квартира АДРЕСА_2 площею 12, 1 кв. метрів,
в якій тривалий час ніхто не мешкав,
яку в кінці 1995 року зайняли вони з
матір*ю. ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати померла.
Він і після смерті матері користується
цією квартирою, опікується нею, зробив
в ній ремонт, призводить сплату за неї.
Таким чином позивач вважає, що
добросовісно заволодів спірною
квартирою та продовжує відкрито,
безперервно нею володіти впродовж
більше 10 років, хоча спірна квартира
зареєстрована на праві власності за
відповідачкою, яка в спірній квартирі
ніколи не з*являлася, квартирою не
цікавилася та не опікувалася, в зв*язку
з чим звернувся до суду.
В судовому засіданні представник
позивача прохала позов задовольнити
посилаючись на підстави в ньому
Відповідачі в судове засідання не
з*явилися, хоча належним чином
повідомлялися про час та дату судового
засідання, про причини неявки суду не
повідомили, в зв*язку з чим суд за
згодою представника позивача вважає за
можливе вирішити справу в порядку ст. 224
ЦПК України і провести заочний розгляд
справи.
Вислухавши пояснення представника
позивача, пояснення свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Єпішева Р.А. обґрунтовані та
підлягають задоволенню з наступних
позивачу на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1 - ? частина -
на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 20 січня 2000 року,
виданого Харківською
квартирно-експлуатаційною частиною
району, ? частина - на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті його матері,
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
виданого державним нотаріусом 2 ХДНК
Квартира АДРЕСА_2 складається з 1
кімнати та знаходиться поряд з
квартирою АДРЕСА_1, та має загальні з
квартирою АДРЕСА_1 місця загального
користування, що вбачається з
технічного паспорту на квартиру
З паспорту позивача вбачається,
що він з 16 вересня 1997 року
зареєстрований в гуртожитку -
житловому будинку АДРЕСА_1. 29.05.2013 р.
знятий з реєстрації та зареєстрований
в квартирі АДРЕСА_1. В довідці дільниці
№ 63 Ленінської філії Комунального
підприємства «Жилкомсервіс» вказано,
що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та
мешкають позивач та його син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.
З довідки Комунального
підприємства «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» вбачається,
що спірна квартира зареєстрована на
праві власності за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину, яке
видане 18.11.1999 р. 2-ю ХДНК.
В довідці адресно-довідкового
бюро вказано, що відомостей щодо
реєстрації ОСОБА_2 немає.
З квитанцій про сплату за комунальні
послуги вбачається, що позивач сплачує
в спірній квартирі за комунальні
послуги та квартиру.
В матеріалах справи містяться
фотографії спірної квартири, з яких
вбачається, що квартира знаходиться в
жилому стані, квартирою постійно
користуються та опікуються.
В судовому засіданні допитані
свідки. Свідок ОСОБА_5 пояснила, що
знайома з позивачем та була знайома з
його померлою матір*ю з 1992 року, що в 1992
році позивач з матір*ю отримали одну
кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_1, потім
в 1995 році - другу кімнату, в кінці 1995
року вони зайняли спірну кімнату
площею 12 кв. метрів (квартиру АДРЕСА_2) ,
в якій постійно ніхто не мешкав, весь 1995
рік вона була вільною, в 2005 році померла
мати позивача, позивач продовжував
мешкати в спірній кімнаті, робив
ремонт, зробив дитячу кімнату, хто така
ОСОБА_2, їй невідомо. Свідок ОСОБА_6
пояснила, що позивача знає,
відповідачку не знає, в 1992 році позивач
з матір*ю в*їхали в будинок, займали
спочатку 1 кімнату, потім їм була надана
друга кімната. В 1995 році звільнилася
сусідня кімната площею 12 кв. метрів, в
якій впродовж року ніхто не мешкав, в
кінці 1995 року вони зайняли цю кімнату.
Суд, оцінюючи пояснення свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 212
ЦПК України, вважає їх правдивими,
оскільки вони співпадають з
матеріалами справи, а також не
суперечать один одному.
У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК
України, право власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п*яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.
Відповідно до ч. 8 до прикінцевих
та перехідних положень до Цивільного
кодексу України, правила ст. 344 ЦК
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим кодексом.
Цивільний кодекс України набрав
чинності з 1 січня 2004 р., в зв*язку з чим
правила набувальної давності можливо
застосовувати на правовідносини, що
виникли з 01.01.2001 р. (за три роки до
набрання чинності ЦК України), а відтак
визнання судом права власності за
набувальною давністю можливе після
Виходячи з обставин справи, суд
приходить до висновку, що позивач
добросовісно заволодів спірною
квартирою , безперервно мешкав в ній з
1995 року, безперервно і відкрито володів
нею впродовж більше десяти років, які
передували зверненню до суду. Спірна
квартира є для позивача чужим майном в
розумінні ст. 344, оскільки
зареєстрована за іншою особою. Тривале
володіння чужим майном з боку позивача
є безперервним, оскільки для такого
володіння були відсутні будь-які
формальні підстави ( договір з
власником, акт державного органу або
органу місцевого самоврядування тощо).
Керуючись ст. ст. 10,11,60,218,224-225 ЦПК
України, ст. ст. 316, 317, 344 ЦК України, суд,-
Анулювати право власності на квартиру
АДРЕСА_2, зареєстроване за ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину , виданого 18.11.1999 року 2-ю
Держнотконторою м. Харкова.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_2 в порядку набувальної
Заочне рішення може бути переглянуте
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Є.Б. Ольховський

31.01.14р.
Харківська міська рада

Майдан Конституції, 7

Харків- 003

ОСОБА_2

АДРЕСА_1

Ленінський р/ч м. Харкова
направляє копію заочного рішення від
31.01.14 року для відома кожному
адресатові.

Додаток: за текстом.

Суддя
Є.Б. Ольховський