УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Московський
районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Єлізарова І.Є., при
секретарі -Зубковій Г.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні скаргу
ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»
на дії державного виконавця
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції та
скасування постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний
банк» звернулося до суду із скаргою на
дії державного виконавця Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції та скасування постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

В скарзі зазначило, що 29 жовтня 2013
року представник ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк», відповідно до
поданої заяви, був ознайомлений з
матеріалами виконавчого провадження №
30686605, з виконання виконавчого листа №
2-1086/10 виданого 11.02.2013 р. Московським
районним судом м. Харкова, про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в
сумі 152 329,94 грн. на користь ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк».

Під час ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження,
було встановлено, що 15.03.2013 р. головним
державним виконавцем Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Саніним І.С. була винесена
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві, на підставі
пункту 2 частини 1 статті 47, статті 50
Закону України «Про виконавче
провадження», яка була затверджена
начальником відділу Бойченко В.В.
Всупереч вимог частини 4 статті 47
Закону України «Про виконавче
провадження» зазначена постанова
стягувачеві направлена не була,
виконавчий документ повернутий не був.

Вважає, що постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві за виконавчим
провадженням № 30686605 від 15.03.2013 року є
незаконною, оскільки без достатніх
правових підстав державний виконавець
здійснив посилання на пункт 2 частини 1
статті 47 Закону України «Про виконавче
провадження».

Заявник просить суд скасувати
постанову головного державного
виконавця Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Саніним І.С. за виконавчим
провадженням № 30686605 від 15.03.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, зобов'язати Московський
відділ Державної виконавчої служби
Харківського міського управляння
юстиції відновити виконавче
провадження відповідно до вимог статті
51 Закону України «Про виконавче
провадження» та вчинити дії спрямовані
на пошук майна боржника та стягнення
заборгованості відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

20.01.2014 року представник заявника
подав до суду заяву про розгляд справи
за відсутності їх представника.

У судове засідання представник
Московського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управляння юстиції не
з'явився, про дату і час судового
засідання був повідомлений належним
чином, заперечень суду надано не
було.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України,у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи в разі, якщо відповідно до
положень ЦПК розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального засобу
не здійснюється.

Перевіривши обставини справи і
вимоги заявника суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу
може бути подано до суду безпосередньо
або після оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України,
скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України,
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Як зазначено у скарзі та
вбачається з матеріалів доданих до
скарги, 29.10.2013 року представник
заявника ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк» ознайомився з
матеріалами виконавчого провадження.
Під час ознайомлення йому стало відомо
про те, що 15.03.2013 року було винесено
постаново про повернення виконавчого
документа стягувачеві, яку заявник не
отримував. Скаргу подано до суду 08.11.2013
року. Строк для подання скарги
заявником не порушений.

Таким чином, суд вважає, що скарга
подана в строк передбачений абзацом 2 ч.
1 ст. 385 ЦПК України, і може бути
прийнята до розгляду.

Судом встановлено, що 11.02.2013 року
Московським районним судом м. Харкова,
було видано виконавчий лист № 2-1086/10 про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в
сумі 152 329,94 грн. на користь ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк».

08.12.2013 р. головним державним
виконавцем Московського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управляння
юстиції Саніним І.С. було відкрито
виконавче провадження № 30686605, з
виконання зазначеного виконавчого
листа.

15.03.2013 р. головним державним
виконавцем Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Саніним І.С. була винесена
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві, на підставі
пункту 2 частини 1 статті 47, статті 50
Закону України «Про виконавче
провадження», яка була затверджена
начальником відділу Бойченко В.В.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ повертається
стягувачеві у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Але як відповідно до наявних
матеріалів державному виконавцю було
відомо про наступне майно боржника:
автомобіль PEUGEOT 407, чорного кольору, 2006
р.в., № кузова: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2;автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 4
MOTION, сірого кольору, 2001 р.в., № кузова:
НОМЕР_3, реєстраційний номер:
НОМЕР_4;квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до витягів з єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна на запит органу
державної влади автомобіль PEUGEOT 407 та
квартира АДРЕСА_1 в заставі інших
банківських установ.

Згідно ч. 3 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» стягнення
на заставлено майно боржника може бути
звернено у разі якщо вартість предмета
застави перевищує розмір
заборгованості боржника
заставодержателю. Але всупереч цьому,
головний державний виконавець
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Санін І.С.,
дій спрямованих на встановлення
розміру заборгованості та вартості
предметів застави не вчинив, заходів
спрямованих на стягнення
заборгованості (опис, арешт, вилучення
майна) не здійснив.

Судове рішення, яке набрало
законної сили, є обов'язковим до
виконання на всій території України
(ст.124 ч. 5 Конституції України, ст. 14 ч.ч.
1, 2 ЦПК України). Примусове виконання
судового рішення покладено на державну
виконавчу службу і здійснюється
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження" .

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Спеціальним законом, який
визначає умови і порядок виконання
рішень судів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України "Про виконавче
провадження" від 21.04.99 № 606-XIV з
наступними змінами.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів.

Відповідно до ч. 1 с. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Права державного виконавця у
процесі здійснення виконавчого
провадження передбачені ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Зокрема судом встановлено, що
головним державним виконавцем
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Саніним
І.С., не виконаний п. 11 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме на протязі року боржник жодного
разу не був викликаний державним
виконавцем для дачі пояснень стосовно
наявного в нього майна та місця його
знаходження, коштів на рахунках,
вкладах, що зберігаються у банках чи
інших фінансових установах,
отримуваних доходів, що, відповідно до
ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче
провадження», є обов'язком боржника.
Крім того, відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець не
забезпечив явку боржника приводом
через органи внутрішніх справ.

Всупереч вимог п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем не здійснено
виїзд за місцем мешкання боржника:
АДРЕСА_2 та належної йому квартира за
адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого їх не
оглянуто на предмет наявності майна, що
належить боржнику.

Судом встановлено, що головний
державний виконавець Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Санін І.С., під час здійснення
заходів спрямованих на стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» за
виконавчим провадженням № 30686605, з
виконання виконавчого листа № 2-1086/10
виданого 11.02.2013 р. Московським районним
судом м. Харкова, не вжив всі необхідних
дій спрямованих на розшук майна
боржника, які він відповідно до вимог
частини 1 статті 6, статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
був зобов'язаний вчинити. Тобто не
виконав своїх службових обов'язків
передбачених вимогами Закону України
«Про виконавче провадження», та
передчасно виніс постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Проте діючи у супереч вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
головний державний виконавець
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Санін І.С.
виніс постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
15.03.2013 р. за виконавчим провадження №
30686605 та без достатніх правових підстав
здійснив посилання на п. 2 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження» та всупереч вимогам ст. 31
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий лист до ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» не
повернув.

Керуючись ст.ст.383, 387 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк» на дії головний
державний виконавець Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Санін І.С. - задовольнити.

Визнати дії головного державного
виконавця Московського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Саніна І.С. під час винесення
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві за виконавчим
провадженням № 30686605 з виконання
виконавчого листа № 2-1086/10 виданого
11.02.2013 р. Московським районним судом м.
Харкова про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості в сумі 152 329,94 грн. на
користь ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк», неправомірними та
такими, що порушують права ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» як
стягувача;

Скасувати постанову головного
державного виконавця Московського
відділу Державної виконавчої служби
Харківського міського управляння
юстиції Саніна І.С. про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
15.03.2013 р. за виконавчим провадження №
30686605 з виконання виконавчого листа №
2-1086/10 виданого 11.02.2013 р. Московським
районним судом м. Харкова про стягнення
з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 152 329,94
грн. на користь ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк»;

Зобов'язати Московський відділ
Державної виконавчої служби
Харківського міського управляння
юстиції відновити виконавче
провадження № 30686605 з виконання
виконавчого листа № 2-1086/10 виданого
11.02.2013 р. Московським районним судом м.
Харкова про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості в сумі 152 329,94 грн. на
користь ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк» відповідно до вимог
статті 51 Закону України «Про виконавче
провадження»;

Зобов'язати Московський відділ
Державної виконавчої служби
Харківського міського управляння
юстиції вчинити дії спрямовані на
пошук майна боржника та стягнення
заборгованості відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» за виконавче провадження
№ 30686605 з виконання виконавчого листа
№ 2-1086/10 виданого 11.02.2013 р. Московським
районним судом м. Харкова про стягнення
з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 152 329,94
грн. на користь ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк».

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

Єлізаров І.Є.