У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7, третя особа -
авто кооператив по будівництву та
експлуатації гаражів «Мінський», про
визнання права власності в порядку
спадкування за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду
Київської області від 28 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_8, який є
їхнім сином та чоловіком ОСОБА_6 Після
його смерті відкрилася спадщина на
грошові кошти, які були сплачені у
розмірі 441 848 грн за квартиру АДРЕСА_1,
загальна вартість якої - 883 955
грн 52 коп., та все належне йому майно:
гаражний бокс НОМЕР_1 в автокооперативі
по будівництву та експлуатації гаражів
«Мінський»; автомобіль марки Тойота
Прадо, 2006 року випуску; земельну
ділянку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3, загальною площею 0,0605 га;
земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 0,0601
га. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є
вони як батьки померлого, його дружина -
ОСОБА_6, та дочка - ОСОБА_7 Проте
за життя, а саме 3 жовтня 1997 року, ОСОБА_8
склав заповітне розпорядження, згідно
з яким все своє майно, де б воно не було
і з чого б воно не складалося, і взагалі,
все те, що належатиме йому і на що він за
законом матиме право, він заповідає
ОСОБА_4 Заповіт ніким не змінено та не
скасовано. В шестимісячний строк вони
звернулися до П'ятнадцятої Київської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини та
отримали свідоцтва про право на
спадщину, а саме: ОСОБА_4 на 3/4 частки
квартири, а ОСОБА_5 на 1/8 частку квартири
АДРЕСА_2, у видачі свідоцтва про право
власності на все спадкове майно їм було
відмовлено, в зв'язку з тим, що за життя
спадкодавець не отримав
правовстановлюючий документ на
зазначені земельні ділянки та гаражний
бокс. Крім того, відповідач, дізнавшись
про наявність заповіту від 3 жовтня
1997 року, продала автомобіль марки
Тойота Прадо, 2006 року випуску та
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/8 частку
квартири АДРЕСА_2 та 1/8 частку
зазначеної квартири на неповнолітню
дочку - ОСОБА_7

Також позивачі зазначали, що прийняття
спадщини відбувається частково по
заповіту та частково по закону, а саме
отримання обовязкової частки, тому
позивачка ОСОБА_4 має право на 4/6 частки
спадкового майна, а ОСОБА_5 та
неповнолітня ОСОБА_7 мають право на 1/6
частку спадкового майна.

Ураховуючи викладене, позивачі просили
суд: визнати за ОСОБА_4 право власності
на 4/6 частки, за ОСОБА_5 на 1/6 частину
гаражного боксу НОМЕР_1 в
автокооперативі по будівництву та
експлуатації гаражів «Мінський» у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року; стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 147 282 грн
66 коп., на користь ОСОБА_5 - у розмірі
36 820 грн 66 коп., що були
внесені за частину квартири АДРЕСА_1 та
судові витрати.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12
червня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_4 право
власності на 4/6 частки, а за ОСОБА_5
право власності на 1/6 частку гаражного
боксу НОМЕР_1 в автокооперативі по
будівництву експлуатації гаражів
«Мінський» у порядку спадкування за
заповітом після смерті
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У
решті позову відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 28 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позову
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
позов у цій частині задоволено
частково та стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_4 грошові кошти, внесені
за частину квартири АДРЕСА_1, у розмірі
165 687 грн, на користь ОСОБА_5 - у розмірі 27
617 грн. У решті - рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

В частині визнання за позивачами права
власності на гаражний бокс у порядку
спадкування за заповітом судове
рішення не оскаржується, тому в силу
ст. 335 ЦПК України не
переглядається.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Зокрема, апеляційний суд, стягуючи з
ОСОБА_6 на користь позивачів грошові
кошти, внесені за частину квартири
АДРЕСА_1, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що зазначені кошти
були сплачені в період шлюбу ОСОБА_6 і
ОСОБА_8, а тому є спільним майном
подружжя, яке в зв'язку зі смертю ОСОБА_8
входить до спадщини.

Доводи касаційної скарги відносно
того, що спірні грошові кошти були
запозичені відповідачем і саме вони
внесені за частину квартири АДРЕСА_1 не
знайшли свого підтвердження.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 28 жовтня 2013 року в частині
позовних вимог про стягнення грошових
коштів, внесених за частину квартири,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта