Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/917/14
Головуючий у 1 інстанції Купавська Н.М.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у
складі:Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської
О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 12 грудня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_4, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5, третя
особа орган опіки та піклування
Мелітопольський міськвиконком про
виселення, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом, який в
процесі розгляду справи уточнив, до
ОСОБА_4, яка діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_5, третя особа орган
опіки та піклування Мелітопольський
міськвиконком про виселення.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що між банком та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір. В
забезпечення виконання зобов'язань за
даним кредитним договором ОСОБА_4
надала в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_4 свої зобов'язання по
кредиту не виконала банк звернувся до
суду з позовом про звернення стягнення
на предмет іпотеки. Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 29 листопада 2011
року позов задоволено, звернуто
стягнення на предмет іпотеки шляхом
продажу.

На письмову вимогу звільнити
житловий будинок відповідачі не
виселились. Крім того, банк не надавав
своєї згоди на реєстрацію інших осіб в
даній квартирі в зв'язку з чим, це
перешкоджає реалізації цього предмета
іпотеки.

На підставі викладеного позивач просив
суд виселити відповідача та інших
осіб, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі АДРЕСА_1 зі
зняттям з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 12 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду, ухвалити нове
яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника позивача , перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків,встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Із позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» видно,що позов до ОСОБА_4
про виселення і зняття з реєстрації
пред»явлений як до законного
представника малолітнього
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі вимог
ст.40 Закону України «Про іпотеку» і
того,що рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 29 листопада 2011року
звернуто стягнення на предмет іпотеки-
квартиру АДРЕСА_1,що належить
відповідачці ОСОБА_4

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог про виселення
малолітнього ОСОБА_5із спірної
квартири і зняття його з реєстрації,
суд першої інстанції правильно виходив
із того,що самий факт проживання
малолітнього у спірній квартирі не
доведений .Такі висновки відповідають
встановленим обставинам справи і
вимогам закону.

Судом встановлено і із
матеріалів справи видно,що рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 29 листопада
2011року,яке набрало законної
сили(а.с.16-17)в порядку звернення
стягнення на предмет іпотеки за
кредитним договором № ZPM0GK від
07.07.08р. і договором іпотеки № ZPMOGK
від 07.07.2008р. на підставі ст. ст.38- 40
Закону України «Про іпотеку»
відповідачка у даній справі ОСОБА_4
виселена із квартири АДРЕСА_1. Із
постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області від 24.02.2012року за виконавчим
провадженням ВП № 30583510(а.с. 56)
вбачається,що зазначене рішення суду
виконано, ОСОБА_4 виселена із квартири
АДРЕСА_1, виконавче провадження
закінчено.

Згідно до вимог ч.4 ст.29ЦК України
місцем проживання фізичної особи ,яка
не досягла десяти років,є місце
проживання її батьків(усиновлювачів)
або одного з них,з ким вона проживає.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається,що ОСОБА_4 не проживає у
спірній квартирі, виселена із неї в
порядку виконання судового рішення і
докази щодо її повторного вселення в
цю квартиру, відсутні і позивач не
посилається на такі обставини, то
законних підстав вважати,що вона і її
малолітній син ОСОБА_5 проживають у цій
квартирі, немає.

Судом першої інстанції правильно
зазначено у рішенні про те,що згідно до
ст.7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11 грудня 2003
року зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється на підставі ,
зокрема, судового рішення, тому зняття
відповідачки з реєстрації у спірній
квартирі може бути наслідком рішення
суду про її виселення,яке набрало
законної сили.Посилання позивача на
незаконну реєстрацію малолітнього
ОСОБА_5 у спірній квартирі без згоди на
це іпотекодержателя не може бути
підставою для зняття його з
реєстрації,оскільки за змістом
наведеного Закону зняття з реєстрації
здійснюється внаслідок втрати права на
таку реєстрацію, а не у зв»язку із його
відсутністю. Тому судова колегія
вважає правильним висновок суду першої
інстанції щодо невідповідності
способу захисту своїх прав позивачем у
даній справі ,передбаченому законом.

Не може бути взятими до уваги і
ствердження позивача про невиконання
відповідачкою ОСОБА_4 рішення суду від
29.11.2011року- утримання
правовстановлюючих документів, ключей
від квартири та інше,оскільки ці дії
заходяться за межами правовідносин,на
підставі яких пред»явлений позов у
даній справі, і фактично грунтуються на
правовідносинах,що виникають під час
виконання судового рішення в порядку,
передбаченому Законом України «Про
виконавче провадження».

Посилання апелянта на порушення судом
принципу рівності сторін перед
судом,змагальності та інші не
аргументовані і носять загальний
характер.

Судом повно і всебічно з»ясовані
обставини справи,що мають для неї
значення,висновки відповідають цим
обставинам і набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами судом
визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не прушені,застосовані вірно,
постановлено законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 12 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: