Справа № 127/259/14-ц
Вінницький міській суд Вінницької
в складі: головуючого Бар'яка А.С.,
за участі секретаря Сивенюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання № 3
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, зазначивши,
що відповідач взяв у позику в нього
повернути їх до 20.01.2013 року, однак взяті
на себе зобов'язання щодо повернення
боргу в строк відповідач не виконав, в
силу чого позивач змушений звернутись
до суду та просить стягнути з
відповідача на свою користь кошти в
Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином
повідомлений про місце та час розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
однак, звернувся до суду із заявою, в
якій просить справу розглянути без
його участі, проти ухвалення заочного
рішення не заперечує, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомлений про місце та час
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, повідомлення про причини
своєї неявки та заяву про розгляд
справи за його відсутності суду не
надіслав, в силу чого, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи та вважає за можливе вирішити
справу на підставі наявних у ній даних
та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України,
взявши до уваги відсутність
заперечення з боку позивача про
можливий заочний розгляд справи та
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів, суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

Суд вивчивши матеріали справи,
визначив, встановив та дослідив
слідуючі докази, обставини та
відповідні правовідносини:

Відповідно до розписки, наданої 13.01.2013
року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти
у позику в розміру 10000 грн. 00 коп., а
ОСОБА_2 зобов'язався повернути кошти до
20.01.2013 року (а.с. 7).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Враховуючи, що позикодавець, ОСОБА_1,
надав суду розписку про передачу
грошей ОСОБА_2, суд вважає, що між даними
особами виникли та були реалізовані
договірні зобов'язання, що
породжуються внаслідок укладення
договору позики, в підтвердження чого
позичальником була написана
відповідна розписка, зміст якої не
містить зазначення про повернення суми
позики, а відтак, позиція позивача щодо
наявності заборгованості в
зазначеному ним розмірі станом на
10.01.2014 рік є такою, що відповідає
дійсності та не суперечить вимогам
чинного законодавства.

Зміст ч.1 ст. 1049 ЦК України прописує, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Норма ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Виходячи із наведеного, враховуючи, що
позовні вимоги про стягнення
заборгованості, яка утворилась
внаслідок неповернення отриманих у
позику коштів, обгрунтовуються
належними та допустимими доказами
наявності договірних правовідносин
між сторонами щодо передання у
власність, а відповідно і отримання
грошових коштів у позику, з яких
беззаперечно вбачається невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, що свідчить про порушення
прав та інтересів позивача, а тому суд
вважає, що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні,
відповідають нормам чинного
законодавства України, в силу чого,
підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст. ст. 1054, 526, 629 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -
10000 грн. 00 коп., (десять тисяч грн. 00 коп.),
що становить суму заборгованості
неповернутих коштів згідно розписки
від 13.01.2013 року станом на 10.01.2014 рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
грн. 60 коп., що становить суму судових
витрат, понесених за сплату судового
збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500
грн. 00 коп. понесених судових витрат за
оплату правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Копію заочного рішення відправити
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням не пізніше трьох днів з
дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії з додержанням вимог ст. 229
ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя