Справа № 101/4293/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Алуштинський
міський суд Автономної Республіки Крим
в складі:

головуючого - судді Хотянової В.В.

при секретарі - Дороніної Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Алушті АР Крим
цивільну справу за позовом
Алуштинської міської ради Автономної
Республіки Крим, виконавчого комітету
Алуштинської міської ради Автономної
Республіки Крим до ОСОБА_1, третя особа:
Республіканський комітет по земельним
ресурсам Автономної Республіки Крим
про зобов'язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку шляхом
знесення самовільно збудованої
одноповерхової споруди,

встановив:

Алуштинська міська рада, виконавчий
комітет Алуштинської міської ради АР
Крим звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки шляхом
знесення самовільного будівництва,
посилаючись на вимог ст. 376 ЦК, ст. 212 ЗК
України просять зобов'язати
відповідача звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 22, 5
кв.м шляхом знесення самовільно
збудованої одноповерхової споруди
площею 22, 5 кв.м., яка розташована за
адресою : АДРЕСА_2 по місту мешкання
ОСОБА_1

Позовні вимоги мотивовані тим, що
22.04.2013 року фахівцем відділу
будівельних повноважень управління
містобудівництва та архітектури
Алуштинської міської ради в рамках
своїх повноважень, здійснена перевірка
дотримання містобудівного
законодавства України за адресою :
АДРЕСА_2, по місту мешкання громадянина
ОСОБА_1

Встановлено, що без дозвільних
документів, оформлених у встановленому
порядку, біля АДРЕСА_2 ОСОБА_1 були
здійснені роботи по будівництву
одноповерхової споруди без перекриття
розміром 4, 5 м Х 5, 0м Х 3, 0 м, загальною
площею 22, 5 кв.м без затвердженого
проекту в порушення діючого
містобудівного законодавства.

За виявленим фактом, фахівцем
відділу будівельних повноважень
управління містобудівництва та
архітектури було складено
адміністративний протокол №8 від 22.04.2013
року щодо ОСОБА_1 по справі про
адміністративне правопорушення згідно
ст. 152 КУпАП "Порушення державних
стандартів, норм і правил у сфері
благоустрою населених пунктів, правил
благоустрою територій населених
пунктів ".

16.05.2013 року адміністративною
комісією при виконавчому комітеті
Алуштинської міської ради було
винесено постанову №54 від 16.05.2013 року
про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі
680 грн.

Також було встановлено, що земельна
ділянка, на якій проводилось незаконне
будівництво споруди загальною площею
22, 5 км.м, належить Алуштинській міській
раді, нікому в оренду та власність не
передавалась, знаходиться в межах м.
Алушти.

В порушення вимог Закону України
"Про планування та забудову територій"
будівництво велось відповідачем без
отримання дозвільних документів на
виконання будівельних робіт.

Крім того відповідач не має жодних
правовстановлюючих - документів на
зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_2
загальною площею 22, 5 кв.м,

Самочинно збудував на ній споруду
площею 22, 5 кв.м, порушив права
Алуштинської міської ради як власника
земельної ділянки, вільно володіти,
користуватися та розпоряджатися,
належною її земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник
позивачів позовні вимоги підтримав .

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що він
ніякого самочинного будівництва за
місцем мешкання , як зазначено в позові
по АДРЕСА_2 не здійснював, так як мешкає
за адресою: АДРЕСА_1.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомили.

Вислухавши пояснення представника
Алуштинської міської ради, виконавчого
комітету Алуштинської міської ради АР
Крим , пояснення відповідача , дослідив
докази надані сторонами, суд вважає, що
в задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав:

Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог та на підставі
доданих доказів.

Обов'язок доказування відповідно зі
ст.10 ЦПК України покладений на стороні
у справі, а суд тільки сприяє
всебічному та повному з'ясуванні
обставин справи шляхом роз'яснення
прав та обов'язків та сприяє в їхньому
здійсненні. Крім того, відповідно зі ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно зі ст.212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні.

Матеріалами справи встановлено, що
22.04.2013 року фахівцем відділу
будівельних повноважень управління
містобудівництва та архітектури
Алуштинської міської ради в рамках
своїх повноважень, здійснена перевірка
дотримання містобудівного
законодавства України за адресою :
АДРЕСА_2, як зазначено в протоколі про
адміністративне правопорушення, по
місту мешкання громадянина ОСОБА_1

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1
, який мешкає в АДРЕСА_2 , без дозвільних
документів, оформлених у встановленому
порядку, біля АДРЕСА_2 здійснив роботи
по будівництву одноповерхової споруди
без перекриття розміром 4,0 м Х 5, 0м Х 3, 0
м, без затвердженого проекту в
порушення діючого містобудівного
законодавства.

За виявленим фактом, фахівцем
відділу будівельних повноважень
управління містобудівництва та
архітектури було складено
адміністративний протокол №8 від 22.04.2013
року щодо ОСОБА_1 по справі про
адміністративне правопорушення згідно
ст. 152 КУпАП "Порушення державних
стандартів, норм і правил у сфері
благоустрою населених пунктів, правил
благоустрою територій населених
пунктів " (а.с. 7).

16.05.2013 року адміністративною
комісією при виконавчому комітеті
Алуштинської міської ради було
винесено постанову №54 від 16.05.2013 року
про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі
680 грн. В постанові зазначено , що ОСОБА_1
здійснив правопорушення, що
виразилось в проведені будівельних
робіт без дозволу, виданого в
установленому законом порядку, чим
порушив р.5 п.3 "Правил благоустрою
території м. Алушти" - в АДРЕСА_2
збудував споруду орієнтовною площею 4,
5*5, 0*3, 0 м (а.с. 6).

Частина 1 ст.376 ЦК України
передбачає, житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Узагальнюючи судову практику у справах
про самочинне будівництва Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 17 Постанови № 6 від 30 березня
2012 року "Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)" зазначив, що
позов про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна може бути
пред'явлено власником чи користувачем
земельної ділянки або іншою особою,
права якої порушено, зокрема власником
(користувачем) суміжної земельної
ділянки з підстав, передбачених
статтями 391,396 ЦК , статтею 103 ЗК.

Знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливо лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи, щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Розглядаючи позови в частині знесення
самочинного будівництва суди мають
встановлювати, чи було видано особі,
яка здійснила самочинне будівництво,
припис про усунення порушень, чи
можлива перебудова об'єкту та чи
відмовляється особа, яка здійснила
самочинне будівництво, від такої
перебудови.

Позивачі в своїй позовній заяві
зазначили, що самочинне будівництво
відповідач побудував на земельній
ділянці за адресою - АДРЕСА_2, по місту
мешкання ОСОБА_1 в зв'язку з чим просять
суд прийняти рішення яким зобов'язати
ОСОБА_1 звільнити самовільну зайняту
земельну ділянку площею 22, 5 кв.м шляхом
знесення самовільно збудованої
одноповерхової споруди площею 22, 5 кв.м,
яка розташована за зазначеною адресою,
по місту мешкання відповідача.

Але в судовому засіданні встановлено,
що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований
та мешкає в АДРЕСА_1 (а.с. 35) , а не в
будинку по АДРЕСА_2 .

Позивачі зазначають, що відповідач
зайняв самовільно земельну ділянку
загальною площею 22, 5 кв.м, але в
протоколі про адміністративне
правопорушення розмір земельної
ділянки зазначено як 4, 0 м Х 5, 0м Х 3, 0 м,
а в постанові про притягнення до
адміністративної відповідальності
розміри земельної ділянки зазначені
як 4, 5 м Х 5, 0м Х 3, 0 м. , тобто різниця в 0,
5 кв.метрів.

В судовому засіданні представник
позивачів не уточнив розміри
земельної ділянки та розміри
самочинного будівництва, яке позивачі
просять знести, не зазначив конкретної
адреси, на якій розташоване самочинне
будівництво.

В судовому засіданні відповідач
пояснив, що ніякого будівництва по
АДРЕСА_2 він не здійснював, проживає за
іншою адресою .

Згідно до ст.3 ЦПК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав -є передбачений
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб'єктивних прав
розуміють закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правонаступника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не любим, а цілком
конкретним способом захисту свого
права.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачі заявляють вимогу про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом знесення
самочинного будівництв, але не надають
доказів, що підтверджують розміри
самовільно зайнятої земельної ділянки,
її конкретну адресу, розміри
самочинного будівництва, яке просить
знести та його місце розташування.

Позивачем заяви про уточнення позовних
вимог до суду не надано.

За таких обставин, суд не вбачає
підстав для задоволення позову у межах
позовних вимог, які заявлені
Алуштинською міською радою та її
виконавчим комітетом, та відмовляє в
задоволенні позову, оскільки
відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає справу у межах
заявлених вимог та не наділений правом
виходу за межі позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 316, 376 ЦК України, статтями 78,
79,96, 141, 143, 144 , 152 , 212 ЗК України,
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ , № 6 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)", статтями 10, 11, 60, 209, 212-215,
218 ЦПК України суд, -

В И
Р І Ш И В :

У задоволенні позову Алуштинської
міської ради Автономної Республіки
Крим, виконавчого комітету
Алуштинської міської ради Автономної
Республіки Крим до ОСОБА_1, третя особа:
Республіканський комітет по земельним
ресурсам Автономної Республіки Крим
про зобов*язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 22, 5
кв.м шляхом знесення самовільно
збудованої одноповерхової споруди
площею 22, 5 кв.м., яка розташована за
адресою : АДРЕСА_2 по місту мешкання
ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Алуштинський
міський суд шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.В.Хотянова