АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/4714/13-ц
Провадження №22-ц/792/53/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого - судді
Варвус Ю.Д.,

суддів - Купельського А.В., Федорової
Н.О.,

при секретарі - Байдичі О.В., Рудому В.М.,

участю: представника
позивача - Москалюк С.А.,

представника
відповідача - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 05
листопада 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, дослідивши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування уточненого позову
вказав, що згідно договору від 13.02.2006 р.
відповідач отримала кредит в розмірі 5
400 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

26.06.2008 року ОСОБА_3 звернулась із заявою
до позивача про збільшення кредитного
ліміту на її платіжній карті до 7 000 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
яка була задоволена.

________________________________________________________________________
________

Доповідач у першій інстанції Шевцова
Л.М. Провадження № 22-ц/792/53/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія № 27

Згідно підписаної відповідачем
довідки про умови кредитування з
використанням кредитної картки
«Універсальна» розмір щомісячного
платежу (що включає плату за
використання кредитних коштів в
звітному періоді) становить 7 % від суми
заборгованості (але не менше 50 грн.),
строк внесення щомісячних платежів - до
25 числа наступного за звітом. Проте,
відповідачем було порушено умови п.6.5
Правил користування платіжною карткою
щодо своєчасного погашення
заборгованості по кредиту, відсотках, а
також комісії на умовах, що передбачені
договором. Починаючи з липня 2009 року
жодного обов'язкового платежу не
поступило. А тому, просив суд стягнути
з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором від 13.02.2006 року, яка станом на
29.03.2013 року становить 22 038 грн. 53 коп.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 5 листопада 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором б/н від 13.02.2006 року
в розмірі 22 038 грн. 53 коп., з яких: 6 056 грн.
50 коп. - заборгованість за кредитом, 14 694
грн. 48 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, а
також штраф 250 грн. - (фіксована частина)
та 1 037 грн. 55 коп. - штраф (процентна
складова). Вирішено питання про судові
витрати.

Непогоджуючись з таким рішенням,
відповідачка ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі просить скасувати дане рішення
та відмовити банку у позові.
Представник відповідачки ОСОБА_2
вважає дане рішення незаконним та
необґрунтованим, оскільки воно
постановлене без будь-яких доказів про
підписання договору, про його
укладення, про надання відповідачці
платіжної карти, про відкриття рахунку,
про надання коштів.

Окрім того, зазначає, що розрахунок про
розмір заборгованості відповідачки,
зроблений позивачем, не відповідає
дійсності, оскільки відповідно до її
заяви від 26.06.2008 року про збільшення
кредитного ліміту, адресованої банку,
вона не мала жодних кредитних
зобов'язань перед банківськими
установами на вказану дату, про що в ній
у відповідній графі зазначила.

Також вказав, що між ОСОБА_3 та
позивачем не було досягнуто
домовленості щодо всіх істотних умов
договору, зокрема: щодо річної
відсоткової ставки за кредитом. А тому,
на його думку, він не є укладеним.

Вважає, що суд не спростував жодного
доводу відповідачки, зазначеного у її
запереченнях на позов. А тому, всі
висновки суду є надуманими.

У судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_2 підтримав
апеляційну скаргу з вищевказаних
мотивів.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» Москалюк С.А. у судовому
засіданні заперечила проти
задоволення апеляційної скарги,
пояснивши, що 13.02.2006 року на підставі
заяви відповідачки їй була видана
картка, номер якої, зазначений у
підписаній нею заяві від 26.06.2008 року про
збільшення кредитного ліміту. На даний
час остання умови договору не виконує,
а тому банк змушений був звернутись до
суду про стягнення заборгованості по
кредиту.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Давши належну оцінку доказам у справі,
суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Судом правильно встановлено, що згідно
договору б/н від 13.02.2006 року ОСОБА_3
отримала кредит в розмірі 5 400 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. У подальшому, 26.06.2008
року відповідачка звернулась із заявою
до позивача про збільшення кредитного
ліміту на її платіжній карті до 7 000 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
яка була задоволена. При цьому, остання
підтвердила, що підписана нею заява
разом з Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
становить між нею та Банком договір про
надання банківських послуг. Однак,
ОСОБА_3, в порушення п.6.5 Правил
користування платіжною карткою, станом
на 29.03.2013 року допустила перед
позивачем заборгованість в розмірі 22 038
грн. 53 коп., з яких: 6 056 грн. 50 коп. -
заборгованість за кредитом, 14 694 грн. 48
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, а також штраф 250
грн. - (фіксована частина) та 1 037 грн. 55
коп. - штраф (процентна складова).

Вказане підтверджується: даними заяви
№ 053910222 ОСОБА_3 до банку від 26.06.2008
року (а.с. 7); даними розрахунку
заборгованості за договором б/н від
26.06.2008 року станом на 29.03.2013 року (а.с. 4-6);
даними Умов і Правил надання
банківських послуг (а.с. 8-11); даними
довідки про умови кредитування з
використанням кредитки «Універсальна,
30 днів пільгового періоду» (а.с. 52);
даними заяви ОСОБА_3 до керуючого
Кам»янець-Подільського відділення
Хмельницької філії ПриватБанку від
26.06.2008 року про зміну суми кредитного
ліміту на кредитній картці (а.с. 63),
даними виписки по особовому рахунку.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Враховуючи те що, ОСОБА_3, як вбачається
з вищевикладеного взяті на себе
зобов'язання не виконала, суд першої
інстанції обґрунтовано стягнув з неї
виниклу заборгованість на користь
позивача.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про те, що кредитний договір між
сторонами взагалі не укладався, а отже
суд безпідставно стягнув кошти з
відповідачки на користь позивача, то
вони не заслуговують на увагу виходячи
з наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Так, із заяви № 053910222 від 26.06.2008
року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_3 своїм
підписом підтвердила відкриття
позивачем 13.02.2006 року на її ім'я рахунку
та видачу кредитної картки за номером
№ НОМЕР_1.

Даними, зазначеними в іншій заяві від 26
червня 2008 року, адресованої ОСОБА_3 до
керуючого Кам»янець-Подільського
відділення Хмельницької філії
ПриватБанку (а.с. 63) підтверджується, що
остання просила змінити суму
кредитного ліміту на цій же кредитній
картці № НОМЕР_1 за договором SAMDN
3899 про відкриття картрахунку та
обслуговування платіжної картки до 7 000
грн., про що розписалась.

З фінансовими умовами кредитування з
використанням кредитки «Універсальна,
30 днів пільгового періоду» ОСОБА_3
також була ознайомлена, що
підтверджується даними довідки №
053971543 від 26.06.2008 року (а.с. 52),
підписаною останньою.

На виконання вищевказаних договорів,
позивач надав, а ОСОБА_3 отримала на
рахунок платіжної картки кредитні
кошти та періодично здійснювала
погашення овердрафтового кредиту, що
слідує з розрахунку заборгованості
(а.с. 4-6) та з виписки по особовому
рахунку.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до обґрунтованого висновку про те, що
позивачем доведено укладення між
сторонами кредитного договору,
відкриття рахунку на ім'я відповідача,
видачу їй кредитної картки, повне
виконання кредитного договору з боку
позивача та часткове виконання його з
боку відповідачки.

Зворотнього, в тому числі і того, що
вищевказані заяви та довідка були
підписані не ОСОБА_3, а іншою особою,
суду доведено не було. Одночасно з цим,
як судом першої інстанції, так і
апеляційним судом була забезпечена
така можливість, шляхом відкладення
розгляду справи.

Заперечення відповідачки про те, що
розрахунок розміру її заборгованості
не відповідає дійсності, колегія
суддів також відхиляє. Так, окрім того,
що відповідачка на доведення вказаної
обставини іншого розрахунку суду не
надала, відповідно до зазначеного
розрахунку (а.с. 4-6) та виписки по
особовому рахунку, наданого
представником позивача апеляційному
суду, ОСОБА_3, дійсно, станом на 26.06.2008
року не мала простроченої
заборгованості по кредитному договору.
Однак, у подальшому вона перестала
належним чином виконувати умови
кредитного договору і станом на 29.03.2013
року у неї виникла заборгованість у
розмірі 22 288 грн. 53 коп.

Доводи представника ОСОБА_3 про те, що
між нею та позивачем не було досягнуто
домовленості щодо всіх істотних умов
договору, зокрема: щодо річної
відсоткової ставки за кредитом, а тому
він не є укладеним, спростовуються
даними Розділу 5 Умов і Правил надання
банківських послуг (а.с. 8-11), з якими,
відповідно до заяви ОСОБА_3 від 26.06.2008
року, остання ознайомилась та
погодилась.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і містять
посилання на обставини, які з
достатньою повнотою досліджені і
оцінені судом першої інстанції. Вони не
впливають за законність рішення, яке
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини,
тому апеляційний суд не знаходить
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 05 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О.Федорова