Справа № 1004/527/12 Провадження № 2/358/3/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської
області в складі:

головуючого судді
Кіхтенка С.О.,

за участю:

секретаря с/з
Симоненко О.О.,

представника позивачів
ОСОБА_2,

представника відповідача
Чернего В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Богуславі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ТОВ
«ПКС Енерготек» про стягнення
заборгованості, зобов'язання вчинити
дії,

суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, звернувшись до суду з даним
позовом, просять ухвалити рішення, яким
зобов'язати уповноважену особу
(директора) ТОВ «ПКС «ЕНЕРГОТЕК»
винести наказ про звільнення їх з
займаних посад з 16.03.2012 року за власним
бажанням згідно ст. 38 КЗпП України та
внести відповідні записи до трудових
книжок, а також зобов'язати видати
копії наказів про звільнення їх з
роботи та видати трудові книжки з
відповідно оформленими записами.

Також позивачі просять стягнути із
відповідача заборгованість по
заробітній платі за період з 01.10.2011 року
по 16.03.2012 року та середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з
17.03.2012 року по день винесення рішення
судом.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що
вони працювали у відповідача на різних
посадах на об'єктах Богуславська ГЕС та
Дибинецька ГЕС. Починаючи з 01.10.2011 року
і по теперішній час відповідач не
виплачує їм заробітну плату та
компенсації тоді як трудові
правовідносини з відповідачем
фактично тривають.

01.02.2012 року позивачі письмово
попередили відповідача про звільнення
з займаних посад за власним бажанням з
15.02.2012 року, проте наказ про їх
звільнення не був виданий і трудову
книжку та розрахункові кошти вони не
отримали.

Оскільки відповідач офіційно отримав
їх заяви про звільнення з роботи 02.03.2012
року, що видно з рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, то наказ про звільнення з
роботи повинен був видати 16.03.2012 року.

Так як трудові книжки позивачів
знаходяться на даний час у роботодавця,
вони не можуть офіційно влаштуватись
на іншу роботу, чи стати на облік в
центр зайнятості населення.

Позивачі також зазначають, що
відповідач згідно п. 4 п.п.4.1 абз. 5,6
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993
року № 58 зобов'язаний видати
працівнику його трудову книжку в день
звільнення з внесеним до неї записом
про звільнення. При затримці видачі
трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органа
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу. Днем звільнення в такому разі
вважатиметься день видачі трудової
книжки.

Оскільки відповідач повинен був видати
їм трудову книжку та здійснити
розрахунок 16.03.2012 року, то період з
16.03.2012 року до моменту видачі їм
трудових книжок вважається вимушеним
прогулом.

Посилаючись на положення ст. ст. 38, 47, 116,
235 ч.4 КЗпП України позивачі просять
задовольнити їх вимоги.

Представник позивачів в судове
засідання не з'явився, але надіслав
заяву з проханням слухати справу без
його участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просить їх
задовольнить.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, але надіслав
заяву з проханням слухати справу без
його участі, позовні вимоги не визнає,
та просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, з'ясувавши обставини справи, та
перевіривши їх наявними у справі
доказами, з урахуванням ст. 60 ЦПК
України, згідно якої кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, та ст. 11 ЦПК України,
згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказі в сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, а тому
на запитання суду про надання інших
доказів, крім наданих, чи неможливості
їх витребування і необхідність цієї
дії судом, встановлено, що всі докази
надані.

Протягом усього часу позивач не змінив
позовних вимог, а тому суд, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, розглянувши
справу в межах заявлених вимог,
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, та кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого майнового права та
інтересу.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод передбачено, що
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивачі працюють у відповідача
ТОВ «ПКС «ЕНЕРГОТЕК» на об'єктах
Богуславська ГЕС та Дибинецька ГЕС на
різних посадах, а саме ОСОБА_4 працює на
посаді головного інженера з тарифною
ставкою 3145 грн., ОСОБА_13 на посаді
машиніста гідроагрегатів з тарифною
ставкою 2195 грн., ОСОБА_12 на посаді
майстра з тарифною ставкою 3045 грн.,
ОСОБА_11 на посаді машиніста
гідроагрегатів з тарифною ставкою 1955
грн., ОСОБА_10 на посаді машиніста
гідроагрегатів з тарифною ставкою 1955
грн., ОСОБА_9 на посаді машиніста
гідроагрегатів з тарифною ставкою 1955
грн., ОСОБА_5 на посаді машиніста
гідроагрегатів з тарифною ставкою 1955
грн., ОСОБА_15 на посаді машиніста
гідроагрегатів з тарифною ставкою 1955
грн., ОСОБА_7 на посаді машиніста
гідроагрегатів з тарифною ставкою 1955
грн., ОСОБА_6 на посаді майстра з
тарифною ставкою 2695 грн..

З 01 жовтня 2011 року наказом
директора ТОВ «ПКС «ЕНЕРГОТЕК» №1 від
01.10.2011 року позивачам припинено
нарахування заробітної плати у зв'язку
з безпідставним невиконанням трудових
обов'язків, не наданням належних,
обґрунтованих пояснень та доказів що
підтверджують правомірність
невиконання трудових обов'язків з
посиланням на ст.ст. 30, 111, 113 КЗпП
України. Даний наказ позивачами не
оспорювався та на даний час не
скасований.

15.02.2012 року позивачі надіслали по
пошті на адресу відповідача заяви про
звільнення за власним бажанням.

02.03.2012 року поштове відправлення
надійшло на адресу відповідача. В
зв'язку з тим, що позивачі особисто не
звернулись з відповідними заявами про
звільнення за власним бажанням, даний
факт потребував перевірки, що
підтвердив і представник відповідача.

Відповідно п. 4) ч.1 ст. 36 КЗпП
України підставою припинення
трудового договору є розірвання
трудового договору з ініціативи
працівника (ст.ст. 38, 39).

Позивачі, в свою чергу, заяви про
звільнення за власним бажанням
надіслали відповідачу по пошті в
одному конверті, де відправник
зазначений лише ОСОБА_4., що суперечить
положенням ст. 38 КЗпП, відповідно до
яких працівник має право розірвати
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, попередивши про це
власника або уповноважений ним орган
письмово за два тижні, тобто позивачі
повинні були подати власнику або
уповноваженому ним органу заяву про
звільнення особисто.

Відповідно до вимог ст. 19
Конституції України правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Таким чином, оскільки позивачі
порушили порядок подання відповідних
заяв, позовні вимоги, щодо зобов'язання
уповноваженої особи (директора) ТОВ
«ПКС «ЕНЕРГОТЕК» винести наказ про
звільнення позивачів з займаних посад
з 16.03.2012 року за власним бажанням згідно
ст. 38 КЗпП України, та внести відповідні
записи до трудових книжок, а також
зобов'язати видати копії наказів про
звільнення їх з роботи та видати
трудові книжки з відповідно
оформленими записами є безпідставними
та такими, що не підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог, а саме щодо
стягнення із відповідача
заборгованість по заробітній платі за
період з 01.10.2011 року по 16.03.2012 року та
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 17.03.2012 року по день
винесення рішення судом, суд відмовляє,
оскільки дані вимоги є похідними.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 61, 62,
212-214, 218 ЦПК України, ст. п. 4 ч.1 ст. 36, 38
КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ТОВ
«ПКС Енерготек» про стягнення
заборгованості, зобов'язання вчинити
дії за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Богуславський районний суд шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко