Номер провадження 2/404/526/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

у складі: головуючого - Галагана
О.В.,

при секретарі - Кульчицькій
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаним позовом, просила стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її
користь на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
звернення до суду і до досягнення
дитиною повноліття тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позов мотивований тим, що позивач
перебувала у шлюбі з відповідачем, який
18.05.2004 року розірвано, про що свідчить
свідоцтво про розірвання шлюбу. У шлюбі
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася
дочка, ОСОБА_3. Батьком дитини є
відповідач. Дитина проживає разом з
позивачем та знаходиться на її
утриманні, відповідач від виконання
своїх батьківських обов'язків, щодо
виховання та матеріального утримання
дитини ухиляється.

В судове засідання позивач надала
заяву про розгляд справи без її участі,
позов підтримала і просила його
задовольнити.

Відповідач також надав до суду заяву
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги визнав у повному обсязі,
проти їх задоволення не заперечував.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи підтримання позовної заяви
позивачем та визнання позовних вимог
відповідачем, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
було зареєстровано шлюб, який 18.05.2004
року розірвано, про що свідчить
свідоцтво про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1 від 08.02.2010 року, видане
Кіровським відділом реєстрації актів
цивільного стану Кіровоградського
міського управління юстиції, про що в
Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
№ 266 (а.с. 5).

В період шлюбу у них народилася донька -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з
позивачем, що підтверджується довідкою
Комунального
ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 3 від 10.12.2013 року за № 7520
(а.с. 4) та знаходиться на її утриманні.

Відповідач від виконання своїх
батьківських обов'язків, щодо
виховання та матеріального утримання
дитини ухиляється, матеріальну
допомогу на утримання в добровільному
порядку не надає

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_3, серія НОМЕР_2 від 23.07.1997 року,
батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про
що в книзі записів актів
громадянського стану про народження
зроблено відповідний запис за № 1161,
(а.с. 3).

Статтею 19 Конвенції про права дитини,
яка ратифікована постановою Верховної
Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991
року, набула чинності в Україні з 27
вересня 1991 року і відповідно до статті 9
Конституції України є складовою
національного законодавства,
держави-учасниці, які її підписали,
взяли на себе зобов'язання вживати усіх
необхідних законодавчих та інших
заходів з метою захисту дитини від
неналежного піклування з боку батьків
чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав
малолітньої дитини при ухиленні
батьків від обов'язку її утримувати є
законодавчо передбачена можливість
судового стягнення коштів на їх
утримання.

Так, відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними
(частина 1 статті 181 Сімейного кодексу
України). Частиною 1 статті 189 цього
Кодексу батькам надано право укласти
договір про сплату аліментів на дитину,
умови якого (про розмір аліментів,
строки їх виплати, тощо) не повинні
порушувати її права. При цьому, розмір
аліментів сторони визначають за
домовленістю між собою, але за жодних
обставин він не може бути меншим від
передбаченого у статті 182 Сімейного
кодексу України. Договір має бути
укладено письмово та підлягає
нотаріальному посвідченню.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той, з ким вона проживає, вправі
звернутись до суду з відповідним
позовом. Домовленість між батьками
щодо утримання дитини відсутня.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька або в твердій
грошовій сумі і виплачуються
щомісячно. Відповідно до статті 182
Сімейного кодексу України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує 1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; 2) стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; 3) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу
України передбачено, що частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

В силу статті 191 Сімейного кодексу
України аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи, що обов'язок утримувати
дітей є рівною мірою обов'язком як
матері, так і батька, при цьому суд
враховує, що дитина проживає з
позивачем і знаходяться на її
утриманні, суд вважає, що позовні
вимоги про стягнення аліментів на
утримання дитини є обґрунтованими,
ґрунтуються на вимогах закону.

Визначаючи розмір аліментів, суд
враховує визнання позову відповідачем
та вважає за необхідне позов
задовольнити повністю, оскільки за
частиною 4 статті 174 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.
Судом з'ясовано, що визнання позову
відповідачем не суперечить закону та
не порушує права, свободи та інтереси
інших осіб.

За приписом частини 3 статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України у разі, якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Таким чином, у відповідності до статті
88 Цивільного процесуального кодексу
України суд стягує з відповідача на
користь держави судовий збір, оскільки
підстави щодо звільнення відповідача
від сплати судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
180, ч. ч. 1, 3 ст. 181, ст. ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1
ст. 189, ст. 191 Сімейного кодексу України,
ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 174, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 всіх видів
доходів (заробітку) щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з 12 грудня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, до апеляційного
суду Кіровоградської області, через
суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Кіровського
О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда