Справа № 2-992/11
Провадження № 2/500/52/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді
Пепеляшкова С.М.

при секретарі - Троїцькій А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представників сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської
міської ради, ОСОБА_5 про визначення
порядку користування земельною
ділянкою та припинення права власності
на земельну ділянку та зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ІІІ особа -
Ізмаїльська міська рада, про
визначення порядку користування
земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, який згодом
уточнила та просить визначити порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 130/2013 від 18 жовтня 2013 року,
посилаючись на те, що їй відповідно до
договору дарування частки житлового
будинку, посвідченого приватним
нотаріусом Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 22 серпня
2009 року та зареєстрованого в реєстрі за
№ 2714, належить 3/11 частини житлового
будинку з господарськими будівлями та
надвірними спорудами по АДРЕСА_1.
Власником іншої частини домоволодіння
є відповідачка по справі. Рішенням
виконкому Ізмаїльської міської ради №
145 від 28 січня 1998 року земельна ділянка
площею 0,0420 га по АДРЕСА_1 була передана
в спільну сумісну власність для
будівництва та обслуговування
житлового будинку з господарськими
спорудами ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які
державний акт не отримали та належним
чином оформити право власності на
земельну ділянку уже не можуть,
оскільки не є власниками житлового
будинку.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримали, просили задовольнити
позов, не заперечували проти
задоволення зустрічного позову та
встановлення земельного сервітуту.

ОСОБА_9 звернулася до суду з зустрічним
позовом, який згодом уточнила та
просить визначити порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 130/2013 від 18 жовтня 2013 року,
посилаючись на те, що їй відповідно до
договору купівлі-продажу частини
жилого будинку, посвідченого приватним
нотаріусом Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 14
листопада 2002 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 6300, належить 8/11 частин
житлового будинку з господарськими
будівлями та надвірними спорудами по
АДРЕСА_1. Рішенням Ізмаїльського
міського суду Одеської області від 11
червня 2003 року за нею було визнано
право сумісної власності на земельну
ділянку площею 0,0402 га по АДРЕСА_1, на
даний час вона просить визначити
порядок користування нею.

Представник позивачки за зустрічним
позовом позовні вимоги своєї
довірительки підтримала, просила
виділити її довірительці в
користування земельну ділянку
відповідно до варіанту першого судової
будівельно-технічної експертизи №
130/2013 від 18 жовтня 2013 року, не
заперечувала проти задоволення
первісного позову.

Представник Ізмаїльської міської ради
в судовому засіданні не заперечувала
проти задоволення первісних та
зустрічних позовних вимог.

Вислухавши позивачку та представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що заявлені позовні вимоги
та зустрічні позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

У відповідності до вимог ч.4, ч.5 ст. 89 ЗК
України співвласники ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.
Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

Відповідно п.19 постанови Пленуму
Верховного суду України від 16.04.2004 року
№7 «Про порядок застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» у справах за позовом
учасників спільної власності на землю
про встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні
їм жилий будинок, господарські будівлі
та споруди, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком і здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.
Враховуються також вимоги санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.
В разі неможливості перенесення
співвласником господарських будівель
і насаджень на надану в його
користування частину ділянки суд має
обговорити питання про відповідну
грошову компенсацію. При пред'явленні
вимог кожним з учасників спільної
власності про встановлення порядку
користування спільною земельною
ділянкою суд може залишити в спільному
користуванні лише ділянки, роздільне
користування якими встановити
неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту
стосуються також випадків, коли
належні особам на праві спільної
власності жилий будинок, господарські
будівлі та споруди розташовані на
земельній ділянці, яка знаходилася в їх
користуванні до її приватизації або за

договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.100 ЗК України
сервітут може бути встановлений
договором, законом, заповітом або
рішенням суду.

Як встановлено в судовому засіданні,
рішенням виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради № 145 від 28
січня 1998 року земельну ділянку по
АДРЕСА_1 площею 0,0420 га в м.Ізмаїлі було
передано в спільну сумісну власність
ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

ОСОБА_7 змінила ім'я на ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про зміну
імені серії НОМЕР_2, виданим Відділом
РАЦС по м.Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області 25 лютого 2006 року.

Відповідно до договору дарування
частки житлового будинку, посвідченого
приватним нотаріусом Ізмаїльського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 22
серпня 2009 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 2714, ОСОБА_7 подарувала
ОСОБА_1 3/11 частин житлового будинку з
господарськими будівлями та
надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого Відділом РАЦС по
м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області 02
лютого 2010 року, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1
померла.

Відповідно до договору купівлі-продажу
частини жилого будинку, посвідченого
приватним нотаріусом Ізмаїльського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
14 листопада 2002 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 6300, ОСОБА_8 продала ОСОБА_5
8/11 частин житлового будинку з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1

Рішенням Ізмаїльського міського суду
Одеської області від 11 червня 2003 року
за ОСОБА_5 було визнано право сумісної
власності на земельну ділянку площею
0,0402 га по АДРЕСА_1 та зобов'язано
виконком Ізмаїльської міської ради
народних депутатів внести зміни в
рішення № 145 від 28 січня 1998 року,
виключивши з власників земельної
ділянки, що розташована по АДРЕСА_1
ОСОБА_8.

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи №130/2013
від 18 жовтня 2013 року, виходячи з
конфігурації земельної ділянки,
враховуючи місцерозташування
житлового будинку та надвірних споруд
та існуючий порядок користування
земельною ділянкою, експертом було
запропоновано два технічно можливих
варіанти визначення порядку
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1. Відповідно до першого
запропонованого варіанту (згідно з
порядком користування, що фактично
склався), на який погодились сторони, з
метою обслуговування зовнішньої стіни
частини житлового будинку літ. «А», що
знаходиться в фактичному користуванні
ОСОБА_5, керуючись вимогам п. 3.25* ДБН
360-92** «Містобудування. Планування та
забудова міських та сільських
поселень», в якому зазначено, що для
догляду за будівлями та здійснення
поточного їх ремонту відстань до
сусідньої межі ділянки від найбільш
виступаючої конструкції стіни має бути
не менше 1,0 м, експерт вважає допустимим
та доцільним встановити земельний
сервітут по відношенню до території на
земельній ділянці, що пропонується
виділити ОСОБА_1, площею 2,0 кв.м. з боку
житлового будинку літ. «А» вздовж
приміщень житлового будинку, що
знаходяться в фактичному користуванні
ОСОБА_5 для обслуговування стіни
житлового будинку літ. «А». ОСОБА_5
пропонується виділити територію
земельної ділянки площею 269,4 кв.м., що
менше на 63 кв.м. площі, належної у
відповідності до ідеальної частки.
Вхід на територію земельної ділянки, що
пропонується виділити ОСОБА_5 експерт
пропонує організувати з боку вул.
Старокілійської через існуючу хвіртку.
ОСОБА_1 пропонується виділити
територію земельної ділянки площею 187,6
кв.м., що на 63 кв.м. більше площі,
належної відповідно до ідеальної
частки. Вхід (в'їзд) на територію
земельної ділянки експерт пропонує
організувати з боку вул.
Старокілійської через існуючі ворота.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
можливим задовольнити первісні та
зустрічні позовні вимоги, та, вирішуючи
питання щодо визначення порядку
користування земельною ділянкою, суд
вважає за необхідне прийняти до уваги
запропонований експертом перший
варіант порядку користування
земельною ділянкою з встановленням
сервітуту, викладений у висновку
судової будівельно-технічної
експертизи №130/2013 від 18 жовтня 2013 року,
оскільки із запропонованим експертом
варіантом сторони погодились, він
враховує розташування будинку,
надвірних будівель та той порядок
користування земельною ділянкою, який
вже склався між співвласниками
будинку, такий порядок користування
земельною ділянкою не порушує законні
права співвласників, не позбавляє
можливості належно користуватися
своїми частинами будинку.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 214-218 ЦПК
України, ст.ст. 89,100,120 ЗК України, ст.377 ЦК
України, постановою Пленуму Верховного
суду України від 16.04.2004 року №7 «Про
порядок застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської
ради, ОСОБА_5 про визначення порядку
користування земельною ділянкою та
припинення права власності на земельну
ділянку та зустрічний позов ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ІІІ особа - Ізмаїльська міська
рада, про визначення порядку
користування земельною ділянкою -
задовольнити.

Припинити за ОСОБА_7 право спільної
сумісної власності на земельну ділянку
площею 0,0420 га по АДРЕСА_1.

Визначити порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Виділити в користування ОСОБА_5
земельну ділянку площею 269,4 кв.м.
відповідно до схеми на малюнку № 4
висновку судової будівельно-технічної
експертизи №130/2013 від 18 жовтня 2013 року
за наступними координатами
1-2-3-24-23-22-21-20-19-18-17-11-12-13-14-15-16-1.

Виділити в користування ОСОБА_1
земельну ділянку площею 187,6 кв.м.
відповідно до схеми на малюнку № 4
висновку судової будівельно-технічної
експертизи №130/2013 від 18 жовтня 2013 року
за наступними координатами
3-4-5-6-7-8-9-10-11-17-18-19-20-21-22-23-24-3.

Встановити для ОСОБА_5 земельний
сервітут з метою забезпечення
обслуговування зовнішніх стін
належної їй частини житлового будинку
по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка
знаходиться в фактичному користуванні
ОСОБА_1, площею 2,0 кв.м. з боку житлового
будинку літ. «А» вздовж приміщень
житлового будинку, що належать ОСОБА_5,
згідно з малюнком (схемою) № 4 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи №130/2013 від 18 жовтня 2013 року.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя С. М. Пепеляшков