пр.№ 2/464/2214/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/з а о ч н е/

26.12.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова в
складі :

головуючого Мички
Б.Р.

при секретарі Дулюк
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в :

Позивач Публічне акціонерне
товариство «ПроКредит Банк»
звернулося до суду з позовом, в якому
просить стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 611408,50грн.
заборгованості за кредитним договором
та сплачений при подачі позову до суду
судовий збір в розмірі 3654грн. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 29 серпня 2012 року
між ПАТ «ПроКредит Банк» та
відповідачем ОСОБА_1 укладено Рамкову
угоду №FW301/719, за умовами якої позивач
здійснив кредитування ОСОБА_1 на
договорів про надання траншу. На
підставі та в межах Рамкової угоди
FW301/719, 29 серпня 2012 року між ПАТ
«ПроКредит Банк» та відповідачем
ОСОБА_1 укладено Договір про надання
траншу №301.43519/ FW301/719, на підставі якого
останньому було надано кредит у
розмірі 40000 доларів США, строком на 60
місяців, зі сплатою 12% річних за
користування кредитом. В якості
забезпечення виконання зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором з
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
Договір поруки №262665-ДП-1 від 29.08.2012р., за
умовами якого остання несе солідарну
відповідальність за зобов'язаннями
позичальника ОСОБА_1 Всупереч норм
цивільного законодавства, умов
Рамкової угоди та Договору про надання
траншу ОСОБА_1 свої зобов'язання перед
банком щодо повернення кредиту та
нарахованих відсотків, відповідно до
умов Рамкової угоди та Договору про
надання траншу не виконав. Станом на 08
жовтня 2014 року утворилася
заборгованість в розмірі 611408,50грн., з
яких: 419110,72грн. - капітал; 18455,32грн. -
проценти; 8071,65грн. - проценти за
неправомірне користування кредитом;
165770,81грн. - пеня. У зв'язку з наведеним,
просить суму боргу стягнути з
відповідачів солідарно в судовому
порядку.

В судове засідання представник
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» не з'явився, подав
суду письмову заяву в якій позов
підтримує, просить розглядати справу у
його відсутності та не заперечує щодо
заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, а тому, згідно з ст.224 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглядати справу заочно, у їх
відсутності, на підставі наявних у
справі доказів.

У зв'язку із неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалося
згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши її дійсні обставини справи,
суд приходить до переконання, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Положення ст.1048 ЦК України
передбачають, що позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК
України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору і в
установлений договором строк. За
умовами ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, закрема сплата
неустойки.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором.

29 серпня 2012 року між ПАТ «ПроКредит
Банк» та фізичною собою - підприємцем
ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Рамкову
угоду №FW301/719, згідно якої позивач
зобов'язався здійснювати кредитування
у межах наступних лімітів
кредитування: ліміт суми кредитування -
еквівалент 800000грн., ліміт строку
кредитування - 120 місяців, максимальний
розмір процентів - 40% річних. Видача
кредитів на підставі Рамкової угоди та
визначення їх умов здійснювалось
шляхом укладення договорів про надання
траншу, які є невід'ємною частиною
рамкової угоди та не мають
самостійного значення. На підставі та в
межах Рамкової угоди №FW301/719 позивач та
позичальник ОСОБА_1 уклали договір про
надання траншу №301.43519/ FW301/719 від 29
серпня 2012 року, відповідно до якого
останньому було надано кредит у
розмірі 40000 доларів США на строк до 60
місяців зі сплатою 12% річних за
користування кредитними коштами.
Згідно п.4 договору фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 зобов'язувався
здійснювати повернення кредиту та
сплачувати проценти за його
користування в порядку та строки
передбачені Графіком повернення
кредиту та процентів. Відповідно до
п.8.2.1 Рамкової угоди кредитор вправі
вимагати дострокового погашення
кредиту у випадку прострочення
погашення грошових зобов'язань за
договором тривалістю більш ніж 3
банківські дні. Згідно п.10.2 4 Рамкової
угоди при порушенні встановлених
договором строків погашення грошових
зобов'язань позичальник сплачує
штрафну неустойку (пеню) у розмірі 0,5%
від суми непогашеної заборгованості,
але не менше ніж 15 гривень у
еквіваленті валюти кредиту за кожний
календарний день прострочення,
включаючи день повного погашення
заборгованості. Починаючи з 31
календарного дня прострочення,
вказаний розмір пені збільшується до 1 %
за умови подання кредитором
відповідного повідомлення
позичальнику про таке збільшення.
Розмір пені не може бути збільшено,
якщо погашено не менш ніж 80% усього
боргу чи щомісячно погашається не менш
ніж 30% від суми заборгованості.

Відповідно до ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, порукою.
Відтак, з метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань по
кредитному договору, між ПАТ
«ПроКредит Банк» (Кредитор) та
відповідачем ОСОБА_2 укладено договір
поруки №262665-ДП1 від 29 серпня 2012 року.

В п.2.1 договору поруки передбачено, що
поручитель відповідає перед банком у
тому ж обсязі, що і боржник, за всіма
зобов'язаннями останнього за основним
договором; відповідальність
поручителя і боржника є солідарною.
Аналогічні положення передбачено в ч.2
ст.554 ЦК України.

Позивачем умови укладеного договору
виконано та видано відповідачу
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
кредитні кошти у вищезазначеному
розмірі, що стверджується меморіальним
валютним ордером №151580081_160253231 від
30.08.2012р.

З наданих суду документів вбачається,
що відповідач фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 умов договору не
виконав, допустивши порушення термінів
повернення кредитних коштів та
нарахованих відсотків, встановлених
графіком повернення кредиту.

18 лютого 2014 року позивачем на адресу
відповідача ОСОБА_1 направлялась
вимога про повне дострокове погашення
кредиту та на адресу відповідача
ОСОБА_2 відповідно вимога про виконання
зобов'язань за договором поруки, які
залишились останніми без реагування.

Як ж вбачається з розрахунку
заборгованості станом на 08 жовтня 2014
року утворилася заборгованість на
загальну суму 611408,50грн., з яких:
419110,72грн. - капітал; 18455,32грн. - проценти;
8071,65грн. - проценти за неправомірне
користування кредитом; 165770,81грн. - пеня.

Враховуючи наведене, доводи позивача
щодо солідарного стягнення з
відповідачів суми заборгованості за
кредитним договором в розмірі 611408,50грн.
є підставними та підлягають до
задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

А відтак, згідно ст.88 ЦПК України, з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
підлягають стягненню на користь
позивача ПАТ «ПроКредит Банк»
сплачений при зверненні до суду з даним
позовом судовий збір в сумі 3654грн.,
тобто по 1827грн. з кожного.

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 551, 554, 611, 612,
625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, с у д , -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» 611408
(шістсот одинадцять тисяч чотириста
вісім) грн. 50 коп. заборгованості за
Договором про надання траншу №301.43519/
FW301/719 від 29 серпня 2012 року, укладеного в
межах Рамкової угоди №FW301/719 від 29
серпня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім)грн. судового
збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім)грн. судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному
екземплярі.