Справа № 119/8370/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2014 року Феодосійський міський
суд Автономної Республіки Крим у
складі:

головуючого судді - Блейз І.Г.,

за участю секретаря - Маричевої С.В.

прокурора - Матвєєвої Ю.С,

представника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Феодосія цивільну справу
за позовом органу опіки та піклування
виконавчого комітету Феодосійської
міської ради в інтересах малолітнього
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відібрання
дитини у батьків без позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із відповідним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 Мати
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 є ВІЛ - інфікованою. З
метою запобігання передавання
захворювання від матері до дитини з 24
тижня вагітності відповідачці було
призначено антистресову терапію, жінку
було проінформовано, що дитині
протипоказано грудне годування, жінка
отримала препарати та її також було
повідомлено про обов'язкове проведення
після пологів специфічної терапії
дитині протягом тижня. Після
народження дитини ОСОБА_3 відмовилася
від надання дитині антистресової
терапії, годую дитину груддю, письмово
повідомила, що за час вагітності не
приймала терапію. 25 липня 2013 року було
здійснено комісійний виїзд по місту
проживання родини відповідачів з метою
виконання рішення виконавчого
комітету Феодосійської міської ради
№517 від 24.07.2013 року «Про відібрання
новонародженого в матері ОСОБА_3.»,
однак двері ніхто не відкрив. На
телефонні виклики відповідачка не
з'являється. Таким чином, подальше
перебування дитини у родині
відповідачів створює загрозу для її
життя та здоров'я. Вказані вище
обставини стали підставою для
зверненням із відповідним позовом.

Представник позивача у судовому
засіданні вимоги позову підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.
Додатково пояснив, що відповідачам
неодноразово пояснювалися наслідки
недотримання медичних норм, однак
останні дані пояснення ігнорували.
Взагалі, відповідачі не визнають
наявність у ОСОБА_3 хвороби.
Представник зазначив, що метою даного
позову не є відібрання дитини взагалі у
батьків, а тільки відібрання її для
проведення необхідних досліджень з
метою встановити, чи отримав
новонароджений від матері небезпечну
хворобу, а також для того, щоб у разі
наявності хвороби почати своєчасно
лікування або підтримуючу терапію.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, сповіщені належним чином
неодноразово й поштовими
повідомлення, й телефонограмами на
мобільний телефон відповідача ОСОБА_4,
якому особисто неодноразово було
повідомлено про час та місце слухання
справ, а також про суть спору.

Зі згоди представника позивача, суд
проводить заочний розгляд справи, що не
суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України.

Прокурор у судовому засіданні вимоги
позовної заяви підтримав.

Суд, заслухавши учасників процесу,
пояснення спеціаліста Управління
охорони здоров'я Феодосійської міської
ради Северинової Т.В., дослідивши
матеріали справи, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідачі є
батьками малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11)

Мати малолітнього - ОСОБА_3 перебуває на
обліку у зв'язку із виявленням антитіл
до ВІЛ.

Відповідно до наказу Міністерства
охорони здоров'я України, Міністерства
освіти і науки України, Міністерства у
справах сім'ї , молоді та спорту,
Державного департаменту України з
питань виконання покарань,
Міністерства праці та соціальної
політики України від 23.07.2007 року
№740/1030/4154/321/614 «Про заходи щодо
організації профілактики передачі
ВІЛ-інфіковатих дітей та сімей», перше
дослідження зразка крові дитини для
визначення генетичного матеріалу ВІЛ
проводиться у віці 1-2 місяці у
визначеній органами охорони здоров'я
лабораторії.

Згідно повідомлень управління охорони
здоров'я (а.с.4-6, 8), відповідачка ОСОБА_3
після народження дитини відмовилася
надавати дитині антистресову терапію
та годую груддю та письмово повідомила,
що під час вагітності не приймала
терапію (а.с.8)

24 липня 2013 року виконавчим комітетом
Феодосійської міської ради прийнято
рішення №517 про відібрання
новонародженого у матері ОСОБА_3 (а.с.3)

Згідно акту від 25 липня 2013 року (а.с.9)
відібрати дитину не було можливим у
зв'язку із тим, що ніхто двері не
відкрив.

У судовому засіданні заслухано
пояснення представник управління
охорони здоров'я Феодосійської міської
ради, яка пояснила, що згідно пояснень
самої ОСОБА_3, вона не приймала належну
терапію та годувала дитину груддю, що є
дуже небезпечним для дитини.
Спеціаліст пояснила, що відмова
відповідачів обстежити дитину,
створює загрозу для здоров'я дитини. У
разі наявності у дитини захворювання
матері, своєчасне лікування може
врятувати їй життя. Відповідачі
відмовляються визнавати хворобу у
ОСОБА_3 та не визнають її можливу
наявність у дитини. Відповідачі
пояснювали, що будуть досліджувати
дитину тільки у півтора року, що може
бути запізно. Неодноразові роз'яснення
небезпечності ситуації не дали
результатів та не вплинули на
поведінку відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд
може постановити рішення про
відібрання дитини від батьків або
одного з них, не позбавляючи їх
батьківських прав, у випадках,
передбачених пунктами 2 - 5 частини
першої статті 164 цього Кодексу, а також
в інших випадках, якщо залишення дитини
у них є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання. У
цьому разі дитина передається другому
з батьків, бабі, дідові, іншим родичам -
за їх бажанням або органові опіки та
піклування.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачі ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню
малолітньої дитини, не надають
необхідного лікування, залишення
дитини у відповідачів є небезпечним
для її життя, здоров'я, що
підтверджується наведеними доказами,
суд вважає за можливе прийняти рішення
про відібрання дитини від
відповідачів.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, не виявили бажання надати
жодних пояснень з приводу ситуації, що
утворилася, не виказали взагалі
будь-якого хвилювання долею як даної
судової справи та її розгляду, так і
долею дитини, відносно якої ставиться
таке серйозне питання як відібрання.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що якщо відпадуть причини,
які перешкоджали належному вихованню
дитини відповідачами (вони змінять
свою поведінку, ставлення до дитини,
відповідними органами будуть
проведені усі необхідні аналізи, тощо),
суд за заявою відповідачів може
постановити рішення про повернення
дитини.

При задоволенні позову про відібрання
дитини від батьків без позбавлення її
батьківських прав суд на підставі ч.4
ст. 170 СК України повинен вирішити
питання про стягнення з неї аліментів
на дитину.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує обставини, передбачені ст. 182
СК України, та вважає за необхідне
стягнути з відповідачів аліменти на
утримання дитини у розмірі ? частик від
усіх видів прибутку с кожного.

Суд також задовольняє позовні вимоги у
частині передачі дитини органу опіки і
піклування. При цьому суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 243 СК України опіка,
піклування над дитиною встановлюється
органом опіки і піклування, а також
судом у випадках, передбачених
Цивільним кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
опікуна за поданням органу опіки і
піклування.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про
охорону дитинства», передбачено, що
суд у разі відібрання дитини без
позбавлення батьківських прав
одночасно накладає заборону на
відчуження майна та житла дітей, про що
повідомляє нотаріуса за місцем
знаходження майна та житла.

Суду не надано відомостей про
наявність права власності дитини на
певне житло, а тому дане питання судом
не вирішується.

Вказані вище обставини свідчать про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд
здійсню розподіл судових витрат та
вважає за необхідне стягнути на
користь держави з відповідачів
судовий збір у розмірі 487,2 грн (за
вимоги майнового та немайнового
характеру) у рівних частках.

Повний текст рішення складено 13 лютого
2014 року.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від батьків ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_1, виданий
Феодосійським МВ ГУ МВС України в АРК 21
червня 2000 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
паспорт НОМЕР_2, виданий Феодосійським
МВ ГУ МВС України в АРК, без позбавлення
її батьківських прав.

Передати малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та
піклування для вирішення питання про
встановлення опіки, або поміщення
дитини в державні заклади.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт
НОМЕР_2, виданий Феодосійським МВ ГУ МВС
України в АРК, на користь дитячого
закладу, де буде знаходитися дитина,
аліменти на утримання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх
видів заробітку (доходу) щомісяця, але
не менш, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 10 лютого 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт
НОМЕР_1, виданий Феодосійсикм МВ ГУ МВС
України в АРК 21 червня 2000 року, на
користь дитячого закладу, де буде
знаходитися дитина, аліменти на
утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку
(доходу) щомісяця, але не менш, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
10 лютого 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт
НОМЕР_2, виданий Феодосійським МВ ГУ МВС
України в АРК, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
паспорт НОМЕР_1, виданий Феодосійсикм
МВ ГУ МВС України в АРК 21 червня 2000 року,
на користь держави судовий збір у
розмірі 487,2 грн у рівних частках.
(реквізити для перерахування:
отримувач коштів державний бюджет м.
Феодосія, 22030001, код одержувача (код за
ЄДРПОУ) 37986011, банк одержувача: Головне
управління Державної казначейської
служби України в АРК, м. Сімферополь,
код банку одержувача (МФО) 824026, рахунок
отримувача 0024, Феодосійський
міський суд, код ЄДРПОУ суду 02897135)

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його постановив, за заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з моменту отримання копії цього
рішення.

Суддя (підпис)
І.Г.Блейз

З оригіналом згідно: суддя
секретар