У х в а л а

10 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.

суддів: Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

Ізмайлової Т.Л.,
Остапчука Д.О.

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: Головне управління
юстиції у м. Києві, комунальне
підприємство Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання права
власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень просила визнати недійсними
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_5, видані
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 06 липня 2002 року,
визнати за нею право власності на
спадкове майно - земельну ділянку
площею 0,106 га на території
Старопетрівської сільської ради в
садовому товаристві «Дніпро»
Вишгородського району Київської
області, 20/48 частин квартири АДРЕСА_1 та
9/16 частин гаражного боксу АДРЕСА_2.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 9
березня 2011 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду м. Києва від
17 вересня 2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2013 року
ОСОБА_3 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за її
касаційною скаргою на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 9 березня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17
вересня 2013 року з підстав, визначених
п.5 ч.4 ст.328 ЦПК України.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 17 жовтня 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, ст.ст.524, 548, 549, 553 ЦК УРСР, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 3 квітня 2013 року
в справі за позовом про визнання права
власності ;

- ухвалу Верховного Суду України від 24
березня 2004 року в справі за позовом про
визнання свідоцтв про право на
спадщину за законом недійсними,
визнання права власності на будинок і
земельну ділянку за заповітом, за
зустрічним позовом про визнання
заповіту недійсним.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У пункті 7 зазначеної вище постанови
зазначено, що постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й не відбулося застосування
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини
першої статті 355 ЦПК.

Як убачається, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 квітня 2013 року, копію якої
долучено до заяви про перегляд та на
яку здійснюється посилання, передано
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, тобто вказаним судовим
рішенням остаточно не вирішено спір, а
отже, на нього і не може здійснюватися
посилання як на підтвердження
неоднакового застосування касаційним
судом норм матеріального права.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведеного судового рішення
від 24 березня 2004 року також не дає
підстав для висновку про наявність,
передбачених ст. 355 ЦПК України,
обставин для перегляду судових рішень
у порядку, встановленому главою 3
розділу V ЦПК України, оскільки справи
були розглянуті за різних фактичних
обставин.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, треті особи: Головне
управління юстиції у м. Києві,
комунальне підприємство Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання права
власності на спадкове майно, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
В.І. Журавель

Т.Л. Ізмайлова

Ю.Г. Іваненко

Д.О. Остапчук