Справа № 555/1127/14-ц
Номер провадження 2/555/393/14
У Х В А Л А

"21" листопада 2014 р. Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Семенович Т.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні клопоче про закриття провадження у даній цивільній справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, вказуючи, що ОСОБА_3 отримувала кредитні кошти як фізична особа-підприємець і використовувала їх для розвитку свого бізнесу. В самому кредитному договорі позивач зазначила напрямок своєї діяльності підприємець, даний договорі не містить даних щодо його цільового призначення, що на думку сторони відповідача, підтверджує факт використання грошових коштів на цілі підприємницької діяльності, а тому між сторонами виник господарський спір.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 заперечив проти вказаного клопотання, зазначивши, що на час укладення кредитного договору ОСОБА_3 не повідомляла банку, що отримує кредит як фізична-особа підприємець.

Суд, заслухавши представників сторін, приходить до наступних висновків.

Згідно роз'яснень п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Як роз'яснено у п.п.2, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГКП господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст.1 ГПК , а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у ст.3 Господарського кодексу України . Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Стороною відповідача не було представлено суду належних доказів, які б підтверджували б ту обставину, що отримані кредитні кошти позичальником ОСОБА_3 було використано саме на здійснення господарської діяльності.

Крім того, як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 була зареєстрована як фізична особа підприємець 14.11.2002 року, 08.08.2007 року було здійснено реєстрацію припинення підприємницької діяльності. 19.03.2008 року відповідач знову була зареєстрована як фізична особа підприємець, а 17.11.2011 року - ОСОБА_3 припинила підприємницьку діяльність. Проте, як вбачається із розрахунку заборгованості, позичальник користувалась кредитними коштами і в період, коли не здійснювала підприємницьку діяльність.

Факт зазначення у заяві на отримання кредиту напрямку діяльності позичальника підприємець, та відсутність даних щодо цілей, на які надаються кредитні кошти, на думку суду, не є беззаперечним доказом укладення між сторонами господарського договору, оскільки при зазначенні персональних даних позичальника особа вказала лише «Рибачук Наталія Федорівна» без покликання на статус фізичної особи підприємця; крім того, заява не скріплювалась печаткою ФОП.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про закриття провадження не підлягає до задоволення.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», ст.168 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4