Справа №
Провадження № 2/522/2727/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко
Н.А.

при секретарі Довгань
Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 дло ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здісненні права власності
шляхом визнання особи також, що
втратила право користування жилим
приміщенням ;

ВСТАНОВИВ :

В січні 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа
без самостійних вимог щодо предмета
спору : Відділ громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб
Приморського району м.Одеси, про
усуненні перешкод у здійсненні права
власності, зняття з реєстрації та
виселення.

У листопаді 2013 року позивач подала
адресовану суду свою письмову заяву
про уточнення позовних вимог, згідно з
якою остаточно вимагає захистити її
право власності шляхом визнання
відповідача ОСОБА_2 такою особою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, а саме - квартирою під
АДРЕСА_1, а також встановити порядок
виконання рішення у даній справі
шляхом встановлення, що це рішення є
підставою для зняття з реєстрації
ОСОБА_2 у відповідному територіальному
органі служби громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб МВС
України.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач
зазначає, що є власником квартири
АДРЕСА_1, але до теперішнього часу в цій
квартирі зареєстровано місце
проживання відповідача ОСОБА_2, який не
є власником згаданої квартири, не є
членом її сім'ї та не проживає в цій
квартирі.

Позивач веде дану справу в суді через
свого представника ОСОБА_3, яка
підтримала позов і просила розглянути
справу без її участі, про що подала
адресоване суду своє письмове
клопотання, яке приєднано судом до
матеріалів справи.

Направлена судом судова повістка
відповідачу ОСОБА_2, за зареєстрованою
у встановленому законом порядку
адресою його місця проживання, була
повернута судові з поміткою житлової
організації про те, що відповідач за
такою адресою більше не проживає.

Судом установлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 набула право власності
на квартиру під АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
12.02.2007 року за р.№ 2-318, посвідченого
державним нотаріусом Шостої одеської
державної нотаріальної контори ОСОБА_4,
зареєстрованого в Комунальному
підприємстві „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості" 19.02.2007
року (номер запису : 808 в книзі : 642пр-4).

Також судом установлено, що місце
проживання відповідача ОСОБА_2
зареєстровано за вищевказаною адресою,
але фактично відповідач не проживає за
такою адресою з 2009 року.

У відповідності до положень ст.319 ЦК
України власник володіє, користується
та розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, а також має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ч.1 ст.150
ЖК України власник квартири має право
використовувати її для особистого
проживання і проживання членів своєї
сім'ї.

Частина 2 статті 405 ЦІК України
встановлює, що член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Судом не встановлено обставин, які б
свідчили про існування будь-яких
домовленостей між позивачем і
відповідачем з приводу квартири
АДРЕСА_1, та/або свідчили про те, що між
ними укладали будь-які договори щодо
цієї квартири.

З огляду на наведене, суд доходить
висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Також суд враховує, що сам по собі факт
реєстрації місця проживання
відповідача . за вищевказаною адресою
вимагає від позивача додаткових
витрат на утримання належної їй на
праві власності квартири, що пов'язано
з тим, що позивач повинна вносити
квартирну плату за відповідача, а також
створює позивачу перешкоди у здійснені
нею права власності на належну їй
квартиру в повному обсязі.

Крім того, суд бере до уваги, що
відповідач не тільки порушує право
власності позивача, а також порушує і
приписи ст.6 Закону України „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", згідно
якої громадянин України, а також
іноземець чи особа без громадянства,
які перебувають в Україні на законних
підставах, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

У відповідності до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здісненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд стягує з відповідача на користь
позивача понесені нею і документально
підтверджені судові витрати в сумі 114,70
грн., пов'язані зі сплатою судового
збору.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215 ЦПК України, ст.319,
346, 383, 391,405 ЦК України, ст.ст.64,71,72,150,155 ЖК
України, ст.ст.6,7 Закону України „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою особою, що
втратила право користування квартирою
під АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає
за адресою : АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_3,
виданий Малиновським РВ УМВС України в
Одеській області 30.01.2002 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові
витрати в сумі 114 (сто чотирнадцять) грн.
70 коп.

Згідно ст.7 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" це рішення суду є
підставою для зняття ОСОБА_2 з
реєстрації місця проживання за адресою
: АДРЕСА_1 відповідним органом
реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Н.А.Ільченко

03.02.2014