АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/454/2014
р Головуючий в І
інстанції: Скрипнік Л.А,
Доповідач: Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 12 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Полікарпової
О.М.Суддів:Базіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 18 грудня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до ОСОБА_5, треті особи без
самостійних вимог ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої залиттям
квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
звернулися до суду з вищевказаним
позовом, посилаючись на те, що
позивачам в рівних частках, на підставі
свідоцтва про право власності від
11.07.1997 року належить кв. АДРЕСА_1.
Квартира АДРЕСА_2 за тією ж адресою,
належить відповідачці ОСОБА_5, згідно
договору купівлі-продажу від 2008 року.
Вказана квартира розташована на
третьому поверсі, тобто, поверхом вище.

Відповідач систематично, починаючи з
2010 року, затоплює квартиру позивачів.
На неодноразові їх зауваження не
реагує.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 18 грудня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, завданої залиттям
квартири 6 240 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 моральну шкоду, завдану їм
залиттям квартири в розмірі по 1 000
гривень кожній.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_5 подала на нього апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в
зазначеному розмірі, суд виходив з їх
доведеності. Таких висновків суд
дійшов з дотриманням вимог
процесуального законодавства щодо
всебічності й повноти з'ясування
дійсних обставин справи, прав та
обов'язків сторін в даних
правовідносинах, належної правової
оцінки наданих сторонами доказів та
норм матеріального закону.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачам по справі, а також ОСОБА_11, на
праві спільної сумісної власності
належить кв. АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 11.07.1997 року. Всі
вони проживають в зазначеній квартирі.

Згідно довідки ТОВ «Шумен» від 23.01.2013
року кв. АДРЕСА_2 належить на праві
власності, відповідно до договору
купівлі-продажу від 2008 року, ОСОБА_5,
однак за вказаною адресою остання не
зареєстрована і не проживає, а
проживає там син відповідачки - ОСОБА_9,
залучений до участі у справі як третя
особа.

З відповіді директора ТОВ «Шумен» від
24.10.2013 року вбачається, що позивач
ОСОБА_7, що мешкає у кв. № 15 за адресою м.
Херсон, вул. Благоєва, 4-Г, протягом 2009-2012
років, а саме 29.12.2009 року, 01.07.2011 року та
21.12.2012 року, неодноразово зверталась до
експлуатуючої організації щодо вжиття
заходів до мешканців вище розташованої
кв. АДРЕСА_2 з приводу затоплення її
квартири. Проте, представникам їх
організації, які здійснювали
неодноразові виходи для перевірки
скарг, доступу до помешкання
відповідачів не було, тоді як квартира
позивачів була затопленою зверху.
Будь-яких аварійних ситуації на
внутрішньобудинкових мережах систем
холодного/гарячого водопостачання та
централізованого опалення
(інженерного обладнання) в період
звернення мешканців кв. АДРЕСА_1, у
згаданому будинку не виникало, у
зв'язку із чим обслуговуючою
організацією не складались
передбачені для таких випадків акти
про аварії.

Обставини затоплення квартири
позивачів з квартири відповідача
підтверджуються актами обстеження
квартири перших.

Як вбачається з дослідження
судово-будівельного експерта,
підтвердженого нею під час допиту в
суді, загальний технічний стан
обробних покриттів стель та стін
приміщень коридору, кухні, ванної
кімнати та вбиральні квартири АДРЕСА_1
характеризується наявністю дефектів
та пошкоджень, спричинених
неодноразовим залиттям з вище
розташованої квартири. Загальна
вартість ремонтних робіт приміщень кв.
АДРЕСА_1, які необхідно виконати для
усунення пошкоджень, спричинених
залиттям, складає 6 420 гривень.

Посилання апелянта на те, що експертне
дослідження не є належним доказом у
справі не ґрунтується на законі.

Не можуть бути прийняті до уваги й
посилання апелянта на акти огляду її
квартири від 18.09.2013 року та 05.10.2013 року,
які, на її думку, спростовують факти
затоплення нею квартири позивачів,
оскільки від дати останнього
затоплення - 21.12.2012 року - до моменту
складання цих актів пройшов значний
проміжок часу. Відповідачем не
доведено, що залиття квартири
позивачів відбулось не з її вини, а з
якоїсь іншої причини. Ту обставину, що
затоплення відбувається з квартир, які
знаходяться вище вона в суді не
доводила і про це не заявляла.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що залиття квартири позивача
відбулося з вини відповідачки, а відтак
спричинена матеріальна шкода підлягає
стягненню на користь позивачів в
розмірі, визначеному висновком
експерта.

Суд також вірно визначив, що
відповідальність за спричинену
моральну шкоду, а також судові витрати
слід покласти на відповідачку, як на
власника квартири.

Визначаючи розмір моральної шкоди по
1000 грн. двом позивачам, суд врахував
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, які викладені у п.9 постанови "
Про судову практику в справах про
відшкодування моральної / немайнової /
шкоди", згідно з якими розмір
відшкодування моральної шкоди
визначається в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеню
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках, і т.і.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
були предметом дослідження в суді
першої інстанції, їм дано належну
оцінку і висновків суду вони не
спростовують.

Оскільки рішення ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального закону, колегія суддів
вважає, що підстав до його скасування
немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 ЦПК
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 18 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: